Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

І. Стислий виклад позицій позивача та відповідача. Позивач звернувся до суду з позовною заявою, у якій просив зменшити розмір аліментів, що з нього стягуються на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , з 1/4 до розміру 1/6 частки від його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з моменту подання позову і до досягнення дитиною повноліття. Позов обґрунтовано обставинами: Позивач від двох шлюбів, які згодом було розірвано, має двох неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] .. Рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.09.2019 з позивача було стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частки від всіх видів його доходу, але не менше ніж 50% на утримання доньки [PERSON] , на підставі чого було видано виконавчий лист, який пред`явлено до виконання. 09.08.2023 Інгулецьким районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області на підставі судового рішення з позивача було стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4, але не менше ніж 50% частини усіх видів його доходу, який пред`явлений до виконання. Позивач був учасником бойових дій, приймав безпосередню участь у заходах із захисту Батьківщини, необхідних для забезпечення оборони України, внаслідок чого отримав поранення, що призвело до суттєвих порушень функцій організму та стало підставою для надання йому статусу учасника бойових дій. Після проведення медико-соціального оцінювання, експертною командою з оцінювання повсякденного функціонування особи 01.06.2025 року було встановлено інвалідність ІІ групи, що підтверджується витягом з рішення експертної команди. Позивачу протипоказані всі види праці в умовах звичайного виробництва, що фактично унеможливлює працевлаштування га загальних підставах та отримання доходу у попередніх обсягах. Просить суд зменшити аліменти на кожну дитину з 25% до 16,5% , що разом має складати 33%, тобто 1/3 частину доходу на двох дітей. Позиція відповідача: У встановлений в ухвалі про відкриття провадження строк від відповідачів не надходило ні заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, ні відзиву на позовну заяву. ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. 27.11.2025 позивач звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. 01.12.2025 суд отримав відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру, щодо місця реєстрації відповідачки [PERSON] . 01.12.2025 суд отримав відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру, щодо місця реєстрації відповідачки [PERSON] . 01.12.2025 суд отримав відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру, щодо місця реєстрації позивача [PERSON] . 08.12.2025 ухвалою суду вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за заявою, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 28.01.2026 позивач надав клопотання про долучення доказів. Будь-яких заяв, клопотань від учасників справи до суду не надходило. З огляду на те, що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та без проведення судового засідання, на підставі частини другоїстатті 247 ЦПК Українифіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 13ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Позивач [PERSON] є батьком двох неповнолітніх дітей доньки [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] .. 30.09.2019 рішенням Інгулецького районного суда міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позивача на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для осіб відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06.02.2019, до досягнення дитиною повноліття. Інгулецьким районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області 09.08.2023 було винесено рішення, яким з позивача на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] [INFO] , в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для осіб відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06.04.2023, до досягнення дитиною повноліття. Згідно з витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, номер витягу 125/25/1758/В від 08.10.2025, номер рішення 125/251758/Р, [PERSON] отримав ІІ (другу) групу інвалідності та виражену ступінь обмеження щодо здатності до трудової діяльності, внаслідок отриманого поранення (контузії, травми, каліцтва) пов`язаного із захистом Батьківщини. На підтвердження витрат на лікування та проходження реабілітації, позивачем надано накладні за грудень 2025 року. IV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Статтею 48 Конституції Українигарантовано, що кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Враховуючи положення ч. 1 ст. З Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ст.180СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно дост.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 7ст. 170 ЦПК Україниу разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першоїстатті 161 цього Кодексуборжник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Відповідно до ч. 5 ст. 183 Сімейного кодексу України, той із батьків, з ким проживає дитина, має право звернутися до суду для видачі судового наказу про стягнення аліментів у частці від доходу (1/4 на одну, 1/3 на двох), але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину. Крім того, пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі № 6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). V. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Відповідно до ст. ст.12,13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З аналізу вищенаведених правових норм слідує, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, необхідно з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Отже, зменшення розміру аліментів можливе при настанні певних умов. Судом досліджені всі докази надані позивачем, клопотань про витребування інших доказів учасниками справи не заявлялось. Відповідно до ч. 2ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Як встановлено судом, позивач сплачує аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей по 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), що становить 50 відсотків його заробітку (доходу), що суперечить вимогам ч.5 ст.183 СК України. Судом встановлено, що позивач після отриманого порання у зв`язку із виконанням бойового завдання по захисту Батьківщини потребує реабілітації та лікування, а відповідно і витрат на медичні препарати. Також, судом встановлено, що відповідачами не спростовано, що позивач має фінансову можливість сплачувати аліменти у тому розмірі, в якому вони стягуються за рішенням суду. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Таким чином, визначаючи розмір аліментів, враховуючи визначений законодавством розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на час судового розгляду, аналізуючи норми закону з урахуванням поданих доказів, враховуючи те, що загальний розмір аліментів, які будуть стягуватись з позивача на утримання двох неповнолітніх дітей буде відповідати розміру аліментів визначеному нормамист.185 СК України, а відтак суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», особи з інвалідністю I та II груп звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. Враховуючи, що Позивач має статус особи з інвалідністю II групи (підтверджено документально), він звільнений від сплати судового збору. Крім того, Відповідачі звільнені від сплати судового збору, оскільки категорія цієї справи відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» передбачає пільги при зверненні до суду, а отже, судовий збір не стягується з Відповідачів. Виходячи з вищезазначеного, судовий збір віднести за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України".

Outcome: approved