Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог 18.11.2025 представник позивача - адвокат Рупс В.О., звернулася до суду з позовом до відповідача, в обґрунтування якого зазначила, що [PERSON] з 01.05.2015 по 20.02.2025працював на посаді електрогазозварювальника в ТОВ «ЮНІГРАН». 20.02.2024 позивач звільнився з займаної посади за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України. При звільненні позивачу не надали копію наказу про звільнення та не здійснили виплату розрахункових коштів, лише в усному порядку повідомили, що сума розрахункових коштів становить 47300гривень. Представник позивача просить стягнути з ТОВ «Юнігран» на користь позивача заборгованість по заробітній платі 47300 грн та відшкодувати понесені судові витрати на правничу допомогу. Процесуальні дії у справі Ухвалою від 19.11.2025 позов прийнято до розгляду та відкрито провадження. Визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 10 годину 24.12.2025, витребувано докази у відповідача. У зв`язку з неявкою представника відповідача та ненаданням витребуваних доказів судове засідання відкладено на 12.02.2026. Заявою від 12.02.2026 представник позивачапозовні вимоги підтримала, просила суд проводити розгляд справи без її та позивача участі. 11.02.2026 представник відповідача подав до суду клопотання про заперечення вимог та розміру витрат позивача на правничу допомогу, а також надав довідку про заборгованість по заробітній платі позивача, яка була витребувана судом. Позиція відповідача У клопотанні від 11.02.2026 представник відповідача адвокат Гарбар К.Г. заперечив щодо стягнення на користь позивача 47300 грн заборгованості по заробітній платі, оскільки фактична заборгованість відповідача перед позивачем становить 38009,89 грн, з яких заборгованість по заробітній платі 6772,36 грн, 31237,53 грн компенсації за невикористану відпустку. Встановлені судом обставини Згідно з копією трудової книжки, [PERSON] перебував у трудових відносинах із ТОВ «Юнігран» з 01.05.2015 по 20.02.2025 на посаді електрогазозварювальника (а.с. 7-8). Відповідно до довідки ТОВ «Юнігран» №0000004, станом на 20.01.2026 заборгованість по виплаті заробітної плати [PERSON] становить 38009,89 грн, з яких заборгованість по заробітній платі 6772,36 грн, 31237,53 грн компенсації за невикористану відпустку. Оцінка аргументів сторін та норми права, застосовані судом Між сторонами виник спір щодо стягнення заборгованості по заробітній платі, а також середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. При вирішенні спору суд застосовує норми Конституції України, Кодексу законів про працю України (далі КЗпП), Закону України «Про оплату праці», а також судову практику. Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується, та на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Згідно ст. 22 цього Закону суб`єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами. Статтею 47 КЗпП України передбачено, що роботодавець зобов`язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в статті 116 Кодексу, а саме в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Відповідно до ст.ст. 115, 116 КЗпП України заробітна плата повинна сплачуватись двічі на місяць. При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства провадиться в день звільнення. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на підставі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. Водночас у справах, що випливають з трудових відносин тягар доказування правомірності прийнятих рішень, вчинених дій покладається, як правило, на роботодавця. Єдиним доказом про розмір заборгованості відповідача перед позивачем є довідка ТОВ «Юнігран» №0000004, згідно з якою станом на 20.01.2026 заборгованість по виплаті заробітної плати [PERSON] становить 38009,89 грн, з яких заборгованість по заробітній платі 6772,36 грн, 31237,53 грн компенсації за невикористану відпустку. Інших доказів, які б ставили під сумнів суму заборгованості, вказану у даній довідці, або підтверджували суму боргу, яка визначена у позові, суду не надано. Таким чином, суд вважає доведеним факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем по заробітній платі на 20.02.2025 день звільнення - у розмірі 38009,89 грн, з яких заборгованість по заробітній платі 6772,36 грн, 31237,53 грн компенсації за невикористану відпустку, відтак позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Розподіл судових витрат Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову про стягнення заробітної плати, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. Позивач також заявив вимогу про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу. Приписами статті 141 ЦПК України визначено: розмір витрат, які сторона сплатила у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Суд звертає увагу, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. З матеріалів справи встановлено, що в інтересах позивача діє адвокат Рупс В.О. За змістом позовної заяви попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи складає 6 000,00 гривень витрат на правничу допомогу. Представником позивача до позову не додано доказів на підтвердження витрат позивача на правничу допомогу, а тому суд не проводить розподіл судових витрат в цій частині.

Outcome: partial