Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. Позивач ТОВ «Лип`янка» звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки від 16 вересня 2005 року, в якому зазначає, що між ТОВ імені А.Л. Фисуна та [PERSON] укладений договір оренди землі № б/н від 16 вересня 2005 року щодо земельної ділянки кадастровий номер 5321682900:00:001:0147. У подальшому укладено додаток до договору оренди землі від 14 серпня 2008 рокута договір про внесення змін до договору оренди землі від 16 вересня 2005 року. Право оренди зареєстровано 14 квітня 2016 року, номер запису про інше речове право: 13681556. Протоколом загальних зборів № 148 від 05 вересня 2022 року змінено найменування шляхом зміни назви з ТОВ імені А.Л. Фисуна на ТОВ «Лип`янка». Строк дії даного договору сплив 15 вересня 2025 року. Беручи до уваги факт належного виконання обов`язків орендаря за умовами договору ТОВ Лип`янка» повідомила орендодавця про намір скористатися переважним правом укладення договору оренди на новий строк, та надіслало пропозицію щодо продовження договору оренди землі разом із проектом додаткової угоди, які відповідач отримала 27 серпня 2025 року. Лист- повідомлення орендодавця щодо розгляду пропозиції, проекту додаткової угоди про поновлення договору оренди землі та прийнятого рішення за результатами розгляду не надійшло. ТОВ «Лип`янка» продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку дії договору, земельна ділянка не поверталась, а тому право оренди є дійсним. Посилаючись на наведене, просить суд визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди землі від 16 вересня 2005 року між [PERSON] та ТОВ «Лип`янка» в запропонованій редакції. Позиції учасників судового провадження. Від відповідача [PERSON] надійшов відзив, поданий її представником адвокатом Кумечко М.С., згідно якого позовні вимоги не визнає та зазначає, що не бажає з позивачем ТОВ «Лип`янка» продовжувати співпрацю та переукладати договір оренди на новий строк. Позивач недотримувався взятих на себе зобов`язань відповідно до умов Договору про внесення змін до Договору оренди землі від 16 вересня 2005 року, укладеного 15 вересня 2015 р. Відповідачем [PERSON] на поштову адресу орендаря ТОВ «Лип`янка» 16 червня 2025р. направлено лист про небажання в подальшому передавати земельну ділянку з кадастровим номером 5321682900:00:001:0147 загальною площею 2,47 га в користування ТОВ ім. А.Л. Фисуна (ТОВ «Лип`янка»), просила не здійснювати обробіток ґрунту після збору врожаю 2025р. та повернути земельну ділянку після закінчення терміну дії договору. 11 серпня 2025р. [PERSON] , повторно, на поштову адресу орендаря ТОВ ім. А.Л. Фисуна (ТОВ «Лип`янка») направлено лист про відсутність наміру укладати з ТОВ «Лип`янка» додаткової угоди про продовження терміну дії договору. Ці листи було отримано представником ТОВ «Лип`янка». Натомість, після отримання вищевказаних повідомлень від Фисун Н.І., представниками ТОВ «Лип`янка» підготовлено та 20 серпня 2025р. направлено на поштову адресу [PERSON] лист-повідомлення та проект додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки від 16вересня 2005 року. З урахуванням наведеного, вважає позовні вимоги ТОВ «Лип`янка» про визнання додаткової угоди до договору оренди землі укладеною безпідставними та необґрунтованими та просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Від позивача ТОВ «Лип`янка» надійшла відповідь на відзив в якій зазначає, що відповідачем не доведено направлення повідомлень на адресу ТОВ «Лип`янка» про небажання продовжувати договірні відносини, а також не підтверджено дотримання, встановлених договором і законом процедури та строків направлення заперечень щодо поновлення договору. Посилаючись на наведене, просить суд позов задовольнити. У судовому засіданні, в режимі відеоконференції, представник позивача ТОВ «Лип`янка» - адвокат Тереховський Д.О. позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві, зазначив, що ТОВ «Лип`янка» не отримувала листи від відповідача про небажання продовжувати договір оренди, належних доказів їх направлення відповідачем не надано. Представник відповідача [PERSON] адвокат Кумечко М.С. у задоволенні позову просила відмовити, з підстав, зазначених у відзиві, зазначила, що позивач порушував умови договору оренди, крім того відповідач [PERSON] має намір самостійно обробляти землю, про що повідомила орендаря, тому на даний час жодних договорів оренди з іншими орендарями не укладала. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою від 08 жовтня 2025 року провадження по справі відкрито, справа призначена до розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання (а.с.57). Ухвалою суду від 06 листопада 2025 року за клопотанням представника позивача відкладено підготовче судове засідання (а.с.101). Ухвалою суду від 25 листопада 2025 року за клопотанням представника позивача відкладено підготовче судове засідання (а.с.137). Ухвалою суду від 25 грудня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с.169). Фактичні обставини, встановлені судом. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступні обставини. Судом встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,4652 га кадастровий номер 5321682900:00:001:0147, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Лип`янської сільської ради Карлівського району Полтавської області, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, копією Державного акту на право власності на землю серії Р1 № 66402 518144 від 30.03.2001 (а.с. 20-21). 16 вересня 2005 року між [PERSON] та ТОВ ім. А.Л. Фисуна укладено договір оренди вказаної земельної ділянки. Пунктом 5 договору передбачено, що договір укладено на 5 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше, ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (а.с. 7-9). Цього ж дня між сторонами складено та підписано акт приймання-передачі земельної ділянки в оренду. 05 квітня 2007 року договір зареєстровано у Карлівському районному відділі Полтавської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за № 040755600552. Додатковою угодою від 14 квітня 2008 року, укладеною у формі додатку до договору оренди землі внесено зміни до Договору оренди землі від 16 вересня 2005 року, зокрема - розділ «Строк дії договору», пункт 5 договору викладено в такій редакції: Договір оренди землі укладено на 10 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше, ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (а.с. 10). 15 вересня 2015 року між [PERSON] та ТОВ ім. А.Л. Фисуна укладено договір про внесення змін до договору оренди землі від 16 вересня 2005 року. Пунктом 8 договору передбачено, що договір діє до 15 вересня 2025 року з моменту укладення даного договору. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше, ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (а.с. 11-12). З протоколу № 148 зборів учасників товариства від 05 вересня 2022 року вбачається, що назву товариства з ТОВ ім. А.Л. Фисуна змінено на ТОВ «Лип`янка» (а.с. 41-50). Із пропозицією щодо продовження договору оренди землі, датованою 14 серпня 2025 року № 143 ТОВ «Лип`янка» звернулося до [PERSON] в якій запропонувало останній укласти додаткову угоду про продовження дії договору оренди земельної ділянки, який закінчується 15 вересня 2025 року. До пропозиції додано додаткову угоду про поновлення договору оренди землі (а.с.13-16). З копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (ШК № 3395003578073) вбачається, що лист повідомлення від 14 серпня 2025 року та додаткова угода до договору оренди землі прийняті від відправника ТОВ «Лип`янка» 20 серпня 2025 року (а.с.17). З трекінгу за № 3395003578073 слідує, що [PERSON] отримала поштове відправлення 27 серпня 2025 року (а.с. 18). Відповідач [PERSON] направила ТОВ «Лип`янка» письмову заяву, датовану 14 червня 2025 року про те, що не має наміру продовжувати договір оренди земельної ділянки, який закінчується, 15 вересня 2025 року, надалі земельну ділянку бажає обробляти самостійно (а.с. 90). З копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (накладна № 3950035725724), опису вкладення до заяви вбачається, що заява від [PERSON] на адресу ТОВ «Лип`янка» направлялася 16 червня 2025 року та 11 серпня 2025 року (а.с.90-91). Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. У частині першій статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Правовідносини сторін за договором оренди землі регулюються спеціальним Законом України «Про оренду землі», ЗК України та ЦК України. Частиною четвертою статті 124 ЗК України визначено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Частиною першою статті 627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до вимог частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України «Про оренду землі». Статтею 1Закону України «Про оренду землі» визначено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відповідно до статті 13 Закону України «Про орендуземлі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. У частині першій статті 777 ЦК України закріплено переважне право наймача, який належно виконує свої обов`язки за договором, на укладення договору на новий строк та передбачено певну процедуру здійснення цього права. Відповідно до частин першої та другої статті 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об`єднанням і організаціям, а також іноземним державам. Закінчення строку дії договору оренди землі спричиняє усталені та законодавчо визначені наслідки, зокрема припиняються права та обов`язки, що випливають із договору, за винятком тих, які продовжують існувати після закінчення договірних відносин. Власник земельної ділянки вправі користуватися та розпоряджатися земельною ділянкою після закінчення договору оренди за правилами статті 317 ЦК України, укладати договори оренди з іншими орендарями на власний розсуд. Випадки та умови, коли права і обов`язки сторін за договором оренди продовжують існувати після закінчення узгодженого строку дії цього договору незалежно від волевиявлення власника, обмежуючи останнього у його правомочностях щодо здійснення права власності, обумовлюються договором або законом. Законодавець передбачає різні способи продовження строку дії договору оренди на новий строк, які можуть полягати у визначенні для сторони договору необхідності вдатися до активних дій для отримання бажаного результату або, навпаки, у вказівці для досягнення бажаного результату утриматися від певних дій (постанова Верховного Суду від 20 липня 2022 року у справі №692/525/21). Стаття 33 Закону України "Про оренду землі" в редакції, чинній на момент укладання договору оренди, мала назву "Поновлення договору оренди землі" та передбачала, що після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки відповідно до умов договору, має за інших рівних умов переважне право на поновлення договору. У разі поновлення договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, то за відсутності письмових заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку договору він підлягає поновленню на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Письмове заперечення здійснюється листом-повідомленням. Редакція ст.33 Закону України "Про оренду землі" неодноразово змінювалась. Зокрема Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству" істотно змінив редакцію статті 33 Закону про оренду землі, яка тепер стосується лише переважного права орендаря (частини перша-п`ята статті 33 Закону про оренду землі). Поновлення ж договору (частина шоста попередньої редакції статті 33) регулюється статтею 126-1 ЗК. Велика Палата Верховного Суду врахувала, що Закон №340-ІХ істотно змінив підхід до продовження орендних відносин. Він чітко розмежував зміст понять "поновлення договору оренди землі" та "переважне право орендаря на укладення договору оренди на новий строк", доповнивши ЗК України статтею 126-1 Поновлення договору оренди землі, договору про встановлення земельного сервітуту, договорів про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб або для забудови", Закон України "Про оренду землі" - статтею 32-2 "Поновлення договорів оренди землі", яка відсилає до статті 126-1 ЗК України, та виклавши статтю 33 Закону України "Про оренду землі" у новій редакції з назвою "Переважне право орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк" (тобто приписи цієї статті незастосовні до поновлення договорів оренди землі). У частині зазначених змін і доповнень Закон №340-ІХ набрав чинності 16 липня 2020 року (постанова Великої палати Верховного суду 31 серпня 2021 року у справі №903/1030/19). Відповідно до частин першої - п`ятої статті 33 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, чинній на час направлення орендарем повідомлення орендодавцю про намір скористатись переважним правом на укладення договору землі на новий строк) після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніш як за один місяць до закінчення строку дії договору оренди землі. У разі смерті орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом одного місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку. До листа-повідомлення про укладення договору оренди землі на новий строк орендар додає проект договору. При укладенні договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний строк розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом договору оренди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і в разі відсутності заперечень укладає договір оренди. У разі оренди земель державної та комунальної власності укладення договору здійснюється на підставі рішення органу, уповноваженого здійснювати передачу земельних ділянок у власність або користування згідно із статтею 122 Земельного кодексу України. За наявності заперечень орендодавця щодо укладення договору оренди землі на новий строк орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. Частиною дев`ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що відмова, а також наявне зволікання в укладенні нового договору оренди землі можуть бути оскаржені в суді. Ці положення узгоджуються із загальною нормою частини першої статті 777 ЦК України. Аналіз положень частини першої-п`ятої статті 33 Закону України «Про оренду землі» свідчить про те, що для визнання за орендарем переважного права необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належним чином виконує свої обов`язки за договором; орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень і своє рішення . Подібні за змістом правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 року № 594/376/17-ц (провадження № 14-65цс18). При цьому реалізація переважного права на поновлення договору оренди, передбаченого частиною першою статті 33 Закону України «Про оренду землі», можлива за умови як дотримання встановленої цією нормою (частини другої-п`ятої статті 33 Закону України «Про оренду землі») процедури, так і наявності волевиявлення сторін. Натомість орендодавець [PERSON] на адресу орендаря ТОВ «Лип`янка» направила письмове повідомлення про небажання продовжувати термін дії договору оренди землі після закінчення терміну дії договору 15 вересня 2025 року та повернути належну їй земельну ділянку. Суд критично ставиться до доводів представника позивача про те, що лист [PERSON] ТОВ «Лип`янка» не отримувала. Надані відповідачем копії письмових доказів (опис вкладення поштового відправлення адресату «ТОВ «Лип`янка» посвідчені штампом відділення поштового зв`язку із зазначенням дати, накладна АТ «Укрпошта» до даного відправлення) в своїй сукупності свідчать про те, що лист все ж таки було направлено адресату ТОВ «Лип`янка». Надсилання повідомлення в порядку, встановленому частинами другою, третьою статті 33 Закону України «Про оренду землі», після того, як орендодавець зажадала повернення належної їй земельної ділянки по закінченню строку дії договору оренди землі, не свідчить про виникнення у позивача переважного права орендаря. Укладення в судовому порядку договору оренди землі за відсутності згоди власника земельної ділянки суперечить закону. Подібного за змістом висновку дійшов Верховний Суд у справі № 692/531/21 (провадження 61-2885св 22, постанова від 29 червня 2022 року). Таке право орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк не може домінувати над виключним правом орендодавця, як власника земельної ділянки, щодо користування та розпорядження нею на власний розсуд після закінчення строку дії договору оренди землі. За вказаних обставин, суд вважає, що правові підстави для визнання додаткової угоди до договору оренди землі укладеною на новий строк між ТОВ «Лип`яна» та [PERSON] у запропонованій позивачем редакції відсутні. На підставі викладеного суд приходить до висновку , що у задоволенні позовних вимог ТОВ «Лип`янка» слід відмовити.

Outcome: dismissed