Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду в інтересах [PERSON] з позовом до ПАТ «Державний експортно-імпортний банк», а з урахуванням уточнених позовних вимог, і до приватного нотаріуса Дубенського міського нотаріального округу Рівненської області Стадійчук О.В. про визнання права іпотекодержателя за іпотечним договором №6511Z7 від 26.05.2011, визнання за [PERSON] права кредитора за Генеральною кредитною угодою від 26.05.2011 №6511N1 з усіма чинними договорами, укладеними в рамках Генеральної кредитної угоди та визнання протиправною відмову приватного нотаріуса Дубенського міського нотаріального округу [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії про перереєстрацію прав іпотекодержателя по іпотечному договором №6511Z7 від 26.05.2011. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк» (кредитодавець) та ТОВ «Компанія «Зевс ЛТД» (позичальник) було укладено Генеральну кредитну угоду від 26.05.2011 №6511N1, з усіма чинними договорами, укладеними в рамках Генеральної кредитної угоди, що є невід`ємними її частинами та складають єдиний документ, за яким кредитодавець надав позичальнику відновлювану кредитну лінію в сумі з лімітом заборгованості 30 000 000,00 грн. на визначених кредитним договором умовах, строком погашення 24.05.2016, з нарахуванням процентів, комісій та інших платежів у відповідності до умов кредитного договору. В рахунок забезпечення виконання зобов`язань позичальника за вищевказаним кредитним договором 26.05.2011 між сторонами було укладено Іпотечний договір №6511Z7, який посвідчений приватним нотаріусом Дубенського міського нотаріального округу Стадійчук О.В., зареєстрований в реєстрі за № 1693. Згідно з п.1.1 цього договору іпотекою за цим Договором забезпечуються всі вимоги іпотекодержателя, що відповідає Генеральній угоді №6511N1 від 26.05.2011 з усіма чинними кредитними договорами, які укладаються в рамках Генеральної угоди, є невід`ємними її частинами та складають єдиний документ, укладеної між іпотекодержателем та іпотекодавцем. Відповідно до п. п.п. 1.3.2, 1.3 ст.1 Іпотечного договору предметом іпотеки є нерухоме майно - земельна ділянка, що розташована за адресою: [ADDRESS] , та будівлі та споруди, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , а також земельна ділянка загальною площею 2,744 га, цільове призначення - для обслуговування виробничих приміщень, кадастровий номер 5610300000:03:001:1208. За домовленістю сторін станом на дату укладання іпотечного договору загальна заставна вартість предмета іпотеки складала 39 503 840,00 грн., в т.ч. заставна вартість земельної ділянки - 923 000,00 грн. До вищевказаного Іпотечного договору чотири рази вносились зміни шляхом укладання договорів про внесення змін, а саме: 06.09.2013 року сторони уклали Договір №6511Z7-1 про внесення змін до іпотечного договору, відповідно до якого пункти 1.1 та 1.3 ст.1 Іпотечного договору були викладені в новій редакції. Зокрема, в п.1.1 ліміт заборгованості за кредитом/кредитною лінією встановлено в сумі 28 000 000,0 грн., а в п.1.3 загальну заставну вартість предмета іпотеки визначено в сумі 30 865 600,0 грн., в т.ч. заставна вартість земельної ділянки - 833 600,00 грн. 08.07.2014 року сторони уклали Договір №6511Z7-2 про внесення змін до іпотечного договору, яким Іпотечний договір № 6511Z7 виклали в новій редакції. В п.1.4 загальну заставну вартість предмета іпотеки визначено в сумі 28629000,00 грн., в т.ч. заставна вартість земельної ділянки - 772 500,00 грн. 23.05.2016 сторони уклали Договір №6511Z7-3 про внесення змін до іпотечного договору, згідно з яким п.1.1 Іпотечного договору викладено в новій редакції, змінено лише строк погашення кредиту (кредитної лінії) - 25.11.2016. 25.11.2016 сторони уклали Договір №6511Z7-4 про внесення змін до іпотечного договору, згідно з п.1.1 Договору Іпотеки строк погашення кредиту (кредитної лінії) встановлено 22.11.2019. В новій редакції п. п. 1.3.1, 1.4 до складу будівель і споруд, які є предметом іпотеки, додатково включено «Будівля, склад магазин» площею 84,9 кв.м., а заставна вартість предмету іпотеки встановлена в сумі 28 322,775 гривень, в т.ч. земельна ділянка 2 500 050,00 гривень. 30.11.2017 між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк» та ТОВ «Компанія «Зевс ЛТД» у межах і на умовах Генеральної кредитної умови від 26.05.2011р. №6511N1, як Додаток до неї, було укладено Кредитний договір №65317К24. Відповідно до умов договору банк надає позичальнику кредит, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти та інші платежі за цим договором. Ліміт кредитної лінії становить 15 675 000,00 грн., кінцевий термін погашення кредиту 22.11.2019. Пізніше, 19.09.2023 між АТ «Державний експортно-імпортний банк» та ТОВ «Компанія «Зевс ЛТД» було укладено Додаткову угоду №65317К24-0001 до Кредитного договору №65317К24 від 30.11.2017 та доповнено її п.7.2 наступного змісту: «Позичальник зобов`язується забезпечити оформлення поруки з [PERSON] в забезпечення виконання зобов`язань позичальника за Генеральною угодою та цим Договором, укладеним у межах та на умовах Генеральної угоди». Відповідно до п.2.1 Додаткової угоди ТОВ «Компанія «Зевс ЛТД» підтверджує та визнає суму заборгованості у розмірі у розмірі 15 527 574,85 грн., яка включає відшкодування понесених банком витрат в розмірі 384 746,10 грн., що виникли у ході супроводження та повернення кредиту. Таким чином загальна сума, яку позичальник повинен був сплатити на користь Банку, складає 18 800 000,00 грн. Того ж дня, 19.09.2023 між АТ «Державний експортно-імпортний банк», [PERSON] та ТзОВ «Компанія «Зевс ЛТД» було укладено Договір поруки від 19.09.2023р. № 23-35ZP0008. Позивач згідно з цим договором здійснював погашення зобов`язань ТОВ «Компанія «Зевс ЛТД» за Кредитним Договором №65317К24 від 30.11.2017 на загальну суму 18 800 000,00 грн., що підтверджується платіжними інструкціями та довідкою АТ «Укрексімбанк» №15029-25 від 05.06.2025. 12.06.2025 [PERSON] звернувся письмово до приватного нотаріуса Дубенського міського нотаріального округу Стадійчук О.В., яка посвідчувала Іпотечний договір, із заявою про здійснення у Державному реєстрі іпотек перереєстрації іпотекодержателя - з ПАТ «Держаний експортно-імпортний банк України» на нього - [PERSON] , однак отримав відмову у вчиненні такої дії. В подальшому, 09.07.2025 [PERSON] надіслав АТ «Державний експортно-імпортний банк» пропозицію про укладання договору про відступлення права вимоги за Іпотечним договором, в якій просив передати йому документи, які підтверджують зобов`язання ТОВ «Компанія ЗЕВС ЛТД» за Кредитним Договором № 65317К24 від 30.11.2017, в сумі 18 800 000, грн. та укласти з ним Договори відступлення права вимоги: за Кредитним договором, які підтверджують зобов`язання ТОВ «Компанія ЗЕВС ЛТД» за основним зобов`язанням та за Іпотечним договором. Отримав відповідь від банку, що станом на 11.07.2025 заборгованість ТЗОВ «Компанія «Зевс ЛТД» перед АТ «Державний експортно-імпортний банк» за Кредитним договором №65317К24 від 30.11.2017 відсутня, зокрема, грошові зобов`язання за цим договором згідно Договору поруки №23-35ZP0008 були виконані саме [PERSON] в сумі 18 800 000 грн., а укладення запропонованих [PERSON] договорів не передбачено чинним законодавством. 31.10.2025 представником позивача подано заяву про зміну предмету позову. Зазначає, що зміна предмета позову обумовлена необхідністю ефективного захисту порушеного права позивача, оскільки до первісної вимоги, яка полягала у визнанні права іпотекодержателя по Іпотечному договору додається нова, що має самостійне правове значення. Включення вимоги про визнання права кредитора та оскарження неправомірності відмови нотаріуса у вчинені нотаріальних дій до предмета позову забезпечить повний та ефективний захист порушених прав позивача. Підстави позовних вимог, викладені в позовній заяві, не змінюються. Враховуючи викладене, позивач просить заявлені позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача АТ «Державний експортно-імпортний банк» подав відзив на позовну заяву, згідно якого зазначає, що належним відповідачем у справі є особа, яка є суб`єктом матеріального правовідношення, тобто особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги, захистивши порушене право чи інтерес позивача, а тому на переконання АТ «Державний експортно-імпортний банк», відповідачем у даній справі має бути не банк, а приватний нотаріус Дубенського нотаріального округу Рівненської області Стадійчук О.В., оскільки саме вона не визнає право [PERSON] як іпотекодержателя. Зазначає, що визначення кола відповідачів, предмет спору та підстави позову є правом позивача. Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в позові. Враховуючи, що АТ «Державний експортно-імпортний банк» не є належним відповідачем, позов задоволенню не підлягає. Враховуючи вищевикладене, просить відмовити [PERSON] у задоволенні позовних вимог. Відповідач приватний нотаріус Дубенського міського нотаріального округу Стадійчук А.О. подала заперечення щодо заяви позивача про зміну предмету позову від 31.10.2025, вважає її необґрунтованою з наступних підстав. Зазначає, що позивачу потрібно розрізняти поняття нотаріальна дії та реєстраційні дії. 26.05.2011 нею як нотаріусом був посвідчений Іпотечний договір №6511Z7 між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та ТОВ «Компанія «Зевс ЛТД». В результаті вчинення нотаріальної дії в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, яка є на сьогодні архівною складовою Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, було зареєстровано обтяження на 12 об`єктів нерухомого майна, а також в Державному реєстрі іпотек зареєстрована іпотека, де розмір основного зобов`язання - 30 000 000 гривень, а термін виконання зобов`язання - 24.05.2016. За наявною в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно інформацією за період 2011-2016 роки до вищевказаного іпотечного договору вносились зміни згідно договорів про внесення змін. На виконання вищевказаних договорів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано зміни про термін виконання основного зобов`язання на 22.11.2019, та розмір зобов`язання на 28 000 000 грн. 17.06.2025 [PERSON] надіслав їй заяву з вимогою здійснити перереєстрацію іпотекодержателя АТ «Державний експортно-імпортний банк України» на нього. Однак, на момент звернення [PERSON] інформація про розмір та термін виконання зобов`язання не змінилася, тобто розмір зобов`язання становить 28 00 000 грн., термін виконання до 22.11.2019. Наголошує, що [PERSON] звернувся до неї не за вчиненням нотаріальної дії, а за перереєстрацією в Державному реєстрі речових прав іпотекодержателя. Після вивчення отриманих копій документів, листом № 157 від 25.06.2025, йому було повідомлено, що для уникнення можливого спору між іпотекодержателем та іпотекодавцем було б доцільно укласти договір про відступлення прав за іпотечним договором, оскільки [PERSON] сплатив на рахунок ТзОВ «Компанія Зевс ЛТД» 18 800 000,00 грн. відповідно до Договору поруки від 19.09.2023, тоді, як в Державному реєстрі речових прав розмір основного зобов`язання 28 000 000 грн. і термін виконання закінчився 22.11.2019. Нотаріус запропонувала [PERSON] укласти Договір про відступлення прав за Іпотечним договором, тобто вчинити нотаріальну дію для приведення у відповідність терміну і розміру виконання зобов`язання в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Окрім того, заявника було повідомлено, що посвідчення такого договору може бути проведено будь-яким нотаріусом, не обмежуючись необхідністю звернення до нотаріуса, який посвідчував Іпотечний договір. Зазначає, що не відмовляла заявнику у вчиненні нотаріальної дії, тому що за вчиненням такої він не звертався. Враховуючи вищезазначене, вважає, що позовні вимоги є не обґрунтованими та не підлягають задоволенню, тому просить відмовити [PERSON] у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Представник третьої особи ТОВ «Компанія «Зевс ЛТД» надіслав пояснення по суті справи, зокрема, про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Зазначає, що звертаючись із позовом про визнання права іпотекодержателя за Іпотечним договором № 6511Z7 від 26.05.2011, укладеним між ПАТ «Держаний експортно-імпортний банк України» та ТОВ «Компанія «Зевс ЛТД», позивач зазначає, що згідно з Договором поруки від 19.09.2023р. №23-35ZP0008 він здійснював погашення зобов`язань ТОВ «Компанія «Зевс ЛТД» за Кредитним Договором №65317К24 від 30.11.2017 у розмірі 18 800 000,00 грн. (платіжні інструкції про переказ Ружицьким В.П. коштів не додаються). Представник ТОВ «Компанія «Зевс ЛТД» зазначає, що не визнає обставин погашення [PERSON] зобов`язань ТОВ «Компанія «Зевс ЛТД» за вищевказаним Кредитним Договором №65317К24 від 30.11.2017 у розмірі 18 800 000,00 грн., оскільки ТОВ «Компанія «Зевс ЛТД» не приймало участі у взаємовідносинах між ПАТ «Держаний експортно-імпортний банк України» та позивачем щодо здійснення останнім платежів у зазначеному обсязі. Враховуючи зазначене, факт виконання [PERSON] зобов`язання за ТОВ «Компанія «Зевс ЛТД» підлягає доведенню у загальному порядку на підставі відповідних доказів, які позивачем не подавалися та відповідно позовні вимоги є необґрунтованими. Також, ТОВ «Компанія «Зевс ЛТД» вважає за необхідне зазначити, що цілком погоджується із позицією приватного нотаріуса Стадійчук О.В., яка викладена у відповіді від 25.09.2025. Представник ТОВ «Компанія «Зевс ЛТД» зазначає, що до поручителя, який виконав зобов`язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов`язанні в силу закону, а не на підставі Договору про відступлення права вимоги. Факт виконання поручителем зобов`язання, забезпеченого порукою, в силу вищенаведених норм є самостійною підставою для заміни кредитора у зобов`язанні. Враховуючи викладене, просять відмовити [PERSON] у задоволенні позову. Однак, згідно пояснення третьої особи, яке надійшло до суду 31.10.2025 вбачається, що отримавши позовну заяву [PERSON] в новій редакції, а також дослідивши докази, додатково подані останнім, зокрема, платіжні інструкції про переказ [PERSON] коштів на виконання зобов`язань ТОВ «Компанія «Зевс ЛТД» за Кредитним договором №65317К24 від 30.11.2017 на загальну суму 18 800 000, 00 грн., третя особа - ТОВ «Компанія «Зевс ЛТД» вважає що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Ухвалою суду від 25.08.2025 відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі. 12.09.2025 від представника відповідача ПАТ «Держаний експортно-імпортний банк України» (АТ «Укрексімбанк») надійшов відзив на позов. Ухвалою суду від 23.09.2025 залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ТОВ «Компанія «Зевс ЛТД». 30.09.2025 ТОВ «Компанія «Зевс ЛТД» звернулося до суду із заявою про продовження процесуального строку для надання пояснень у справі. 30.09.2025 ухвалою суду продовжено процесуальний строк третій особі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ТОВ «Компанія «Зевс ЛТД» для подання пояснень по суті. 02.10.2025 представник позивача [PERSON] - адвокат Горбань О.В. звернувся до суду з клопотанням про залучення у справі співвідповідача. 06.10.2025 до суду надійшли пояснення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ТОВ «Компанія «Зевс ЛТД» щодо позовної заяви. Ухвалою суду від 10.10.2025 залучено до участі у справі співвідповідача - приватного нотаріуса Дубенського нотаріального округу Рівненської області Стадійчук Ольгу Володимирівну. А також зобов`язано позивача (представника позивача) подати суду уточнену позовну заяву із вказівкою усіх відповідачів та вимог до кожного з них. 22.10.2025 від представника позивача надійшла позовна заява в новій редакції. 24.10.2025 від позивача надійшла заява про розірвання договору з адвокатом Горбань О.В. та укладення договору з адвокатом Говоровою С.Л. 31.10.2025 від представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ТОВ «Компанія «Зевс ЛТД» - адвоката Фадєєва О.П. до суду надійшли пояснення щодо позову. 31.10.2025 представник позивача подала до суду заяву про зміну предмета позову. 18.11.2025 відповідач [PERSON] надіслала заперечення на заяву про зміну предмета позову. Ухвалою суду від 18.11.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. В судове засідання, призначене на 02.02.2026, з`явилися: позивач, представник позивача, представник відповідача АТ «Державний експортно-імпортний банк», представник третьої особи ТОВ «Компанія «Зевс ЛТД». В судовому засіданні позивач [PERSON] повністю підтримав свою позицію щодо обставин справи, викладену в позовній заяві. Зазначив, що у 2024 році на відкритих торгах, шляхом отримання публічної інформації, дізнався про продаж права вимоги до ТОВ «Компанія «Зевс ЛТД», які були виставлені на аукціон, кілька торгів не відбулося. Надалі звернувся до ПАТ «Держаний експортно-імпортний банк України» з пропозицією придбати ці права вимоги, і банк прийняв рішення про відступлення [PERSON] права вимоги кредитора за кредитним договором, який був укладений між банком та ТОВ «Компанія «Зевс ЛТД», в результаті чого сторонами було підписано договір поруки, погоджено графік погашення кредиту. [PERSON] згідно графіку платежів здійснив всі погашення боргових зобов`язань на суму 18 800 000,00 грн., відтак, банк отримав кошти, а ТОВ «Компанія «Зевс ЛТД» позбувся кредитних зобов`язань за кредитним договором. Однак, вважає, що він, як особа, яка прийняла в даних відносинах найбільш активну участь, залишився наразі ні з чим. Вважає, що порушені його права, оскільки він немає жодних прав згідно договору іпотеки, та не мав жодного відношення до боргових коштів, які заплатив за ТОВ «Компанія «Зевс ЛТД». Враховуючи викладене, спочатку звернувся до приватного нотаріуса, який посвідчував Іпотечний договір №6511Z7 між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та ТОВ «Компанія «Зевс ЛТД», задля перереєстрації прав іпотекодержателя, при цьому банк щодо цього не заперечував, однак нотаріус відмовив йому у вчиненні даної дії з підстав, викладених у листі. Дані обставини і стали підставою звернення до суду за захистом своїх прав. Враховуючи викладене, просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Представник позивача - адвокат Говорова С.Л. в судовому засідання підтримала позицію свого підзахисного та додатково надала пояснення по суті позовних вимог наступного змісту. 26.05.2011 між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк» та ТОВ «Компанія «Зевс ЛТД» було укладено Генеральну кредитну угоду, за якою кредитодавець надає позичальнику відновлювану кредитну лінію в сумі з лімітом заборгованості 30 000 000,00 грн., а в рахунок забезпечення виконання зобов`язань позичальника за вищевказаним кредитним договором 26.05.2011 між сторонами було укладено Іпотечний договір. Пізніше, до Договору іпотеки, згідно додаткових угод від 06.09.2013, 08.07.2014, 23.05.2016, 25.11.2019 неодноразово вносилися зміни, зокрема, змінювалися кредитні ліміти за кредитним договором та строк дії кредитного договору. В подальшому 30.11.2017 між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк» та ТОВ «Компанія «Зевс ЛТД» у межах і на умовах Генеральної угоди було укладено Кредитний договір, про надання кредиту шляхом відкриття відновлюваної кредитної лінії, ліміт кредитної лінії 15 675 000,00 грн., кінцевий термін погашення кредиту 22.11.2019. Однак, 19.09.2023 між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк» та ТОВ «Компанія «Зевс ЛТД» було укладено Додаткову угоду та доповнено її п. 7.2. наступного змісту: «Позичальник зобов`язується забезпечити оформлення поруки з [PERSON] в забезпечення виконання зобов`язань позичальника за Генеральною угодою та цим Договором, укладеним у межах та на умовах Генеральної угоди». Відповідно до п.2.1 Додаткової угоди ТОВ «Компанія «Зевс ЛТД» підтверджує та визнає суму заборгованості у розмірі у розмірі 15 527 574,85 грн., яка включає відшкодування понесених банком витрат в розмірі 384 746,10 грн., що виникли у ході супроводження та повернення кредиту. Таким чином загальна сума, яку позичальник повинен був сплатити на користь банку, складає 18 800 000,00 грн. Того ж дня, 19.09.2023, між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк», [PERSON] та ТзОВ «Компанія «Зевс ЛТД» укладено Договір поруки. Згідно п.2.1 цього договору поручитель зобов`язується солідарно відповідати перед кредитором за виконання позичальником основного зобов`язання в повному обсязі. Згідно п.2.3. Договору поруки після виконання поручителем своїх зобов`язань за цим Договором щодо виконання основного зобов`язання до поручителя переходять усі права кредитора за відповідними виконаними поручителем зобов`язаннями. Зазначила, що про перехід даних прав у таких зобов`язаннях також зазначено і у ст. 559 ЦК України. [PERSON] згідно з Договором поруки здійснив погашення зобов`язань позичальника з власних рахунків на загальну суму 18 800 000,00 грн., що підтверджується копіями платіжних інструкцій кредитового переказу коштів наданих суду. В подальшому [PERSON] звернувся до нотаріуса щодо перереєстрації прав іпотекодержателя за договором іпотеки. Однак, згідно відповіді нотаріуса випливає, що вона не бажає здійснювати дану дію, оскільки вважає, що [PERSON] повинен укласти з банком договір про відступлення прав вимоги. [PERSON] звернувся до банку із такою пропозицією, однак банк надав останньому відповідь, що боргові зобов`язання за Кредитним договором №65317К24 від 30.11.2017 виконані в повному обсязі поручителем - [PERSON] в сумі 18 800 000 грн., заборгованість ТЗОВ «Компанія «Зевс ЛТД» перед банком відсутня, а укладення такого договору не передбачена чинним законодавством. Окрім того, зауважила, що в процесі розгляду справи позивачем було подано заяву про зміну позовних вимог та окрім першої, визнання права іптекодержателя, було пред`явлено ще дві позовні вимоги. Зазначила, що вимогу - визнання права за кредитним договором пред`явили у зв`язку з тим, дана позовна вимога випливає з первісного позову, так як іпотека - це забезпечення позову, а кредитний договір - це те, з чого випливає це зобов`язання, а також оскаржили дії нотаріуса, бо вважають їх неправомірними. Нотаріус у відзиві на позовну заяву посилається, що перереєстрація прав іпотекодержателя - це не нотаріальні, а реєстраційні дії, однак, представник наголошує на тому, що вони оскаржують не дію нотаріуса, а просять визнати протиправною відмову у вчиненні цієї перереєстрації. Вважає, що обґрунтовуючи відмову, нотаріус посилається на норму закону, яка не застосовується до даних правовідносин, і тому така відмова є неправомірною. В підсумку, просить позовні вимоги [PERSON] задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача АТ «Державний експортно-імпортний банк» Мірчук В.В. в судовому засіданні пояснив, що між АТ «Державний експортно-імпортний банк» та ТОВ «Компанія «Зевс ЛТД» 26.05.2011 було укладено Генеральну кредитну угоду, згідно якої позичальнику встановлено відновлювану кредитну лінію з лімітом заборгованості 30 000 000,00 грн. В рахунок забезпечення виконання зобов`язань позичальника за цією угодою 26.05.2011 між сторонами було укладено Іпотечний договір. 30.11.2017 між АТ «Укрексімбанк» та ТОВ «Компанія «Зевс ЛТД» у межах і на умовах Генеральної кредитної угоди від 26.05.2011 було укладено Кредитний договір, кредит надавався шляхом відкриття відновлюваної кредитної лінії, ліміт кредитної лінії 15 675 000,00 грн. У зв`язку з невиконанням ТОВ «Компанія «Зевс ЛТД» договірних зобов`язань, банк звертався із позовами до суду про стягнення заборгованості, в результаті чого судом було винесено три рішення про стягнення боргу з ТОВ «Компанія «Зевс ЛТД». За вищевказаними трьома судовими рішеннями суду, було підсумовано загальну суму заборгованості із врахуванням витрат, яку має сплатити ТОВ «Компанія «Зевс ЛТД», та в подальшому банком було складено графік погашення цієї заборгованості. В це й же день, 19.09.2023 між АТ «Державний експортно-імпортний банк», [PERSON] та ТзОВ «Компанія «Зевс ЛТД» укладено Договір поруки. [PERSON] згідно з договором поруки здійснив погашення зобов`язань позичальника з власних рахунків на загальну суму 18 800 000,00 грн. В подальшому, банком були видані [PERSON] завірені копії документів, що підтверджують зобов`язання ТОВ «Компанія «ЗЕВС ЛТД» та довідки про повне погашення заборгованості позичальника. Також [PERSON] звертався до банку із заявою щодо укладення договору про відступлення прав вимоги до боржника, однак законодавством не передбачено укладення такого роду договорів, його було повідомлено, що всі права кредитора до нього вже перейшли у зв`язку із виконанням основного зобов`язання, і в силу вимог закону, вважають, що підстав для укладення такого договору немає. Представник банку вважає, що в даному спорі банк не є належним відповідачем, однак при цьому зауважує, сторона відповідача не заперечує стосовно переходу до [PERSON] прав іпотекодержателя. В підсумку, вважають вимоги позивача законними, однак переконані, що з позовними вимогами він мав би звернутися лише до нотаріуса. При ухваленні рішення в частині задоволення позовних вимог до нотаріуса покладаються на розсуд суду. Представник третьої особи ТзОВ «Компанія «Зевс ЛТД» Фадєєв О.П. в судовому засіданні зазначив, що підтримує позовні вимоги позивача, оскільки він дійсно здійснив повне погашення заборгованості за зобов`язаннями компанії з власних коштів, і відповідно до нього перейшло право вимоги, у тому числі і за Іпотечним договором. Вважають позов законним, обґрунтованим та просять його задовольнити. Відповідач приватний нотаріус Дубенського міського нотаріального округу Рівненської області Стадійчук О.В., яка повідомлена належним чином про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, заяв і клопотань від неї не надходило. За відсутності заперечень інших учасників справи, суд вважає за можливе розглянути справу в її відсутність. Відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як на десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як на п`ять днів з дня закінчення розгляду справи. Датою ухвалення рішення у даній справі є 12.02.2026, тобто дата складання повного тексту рішення. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вислухавши сторони, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За вимогами ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідне для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Зі змісту статті 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Судом досліджуються представлені письмові докази на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилалися сторони, інших суду не представлено та про їх витребування перед судом не порушувалося клопотань. Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 12, 264 ЦПК України, виходить з такого. Судом встановлено, що між ПАТ «Держаний експортно-імпортний банк України» (кредитодавець) та ТОВ «Компанія «Зевс ЛТД» (позичальник) було укладено Генеральну кредитну угоду від 26.05.2011 №6511N1, з усіма чинними договорами, укладеними в рамках Генеральної кредитної угоди, їй підпорядкуються та є Додатками до Генеральної угоди, є невід`ємними її частинами та складають єдиний документ, за яким кредитодавець надає позичальнику відновлювану (невідновлювану) кредитну лінію в сумі з лімітом заборгованості 30 000 000,00 грн. на визначених Кредитним договором умовах, строком погашення 24.05.2016 з нарахуванням процентів, комісій та інших платежів у відповідності до умов Кредитного договору. В рахунок забезпечення виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором 26.05.2011 між ПАТ «Держаний експортно-імпортний банк України» (іпотекодержатель) та ТОВ «Компанія «Зевс ЛТД» (іпотекодатель) було укладено Іпотечний договір №6511Z7, який посвідчений приватним нотаріусом Дубенського міського нотаріального округу Стадійчук О.В., зареєстрований в реєстрі за № 1693. Згідно з п.1.1 цього договору іпотекою за цим договором забезпечуються всі вимоги іпотекодержателя, що відповідає Генеральній угоді №6511N1 від 26.05.2011 з усіма чинними кредитними договорами, які укладаються в рамках Генеральної угоди, є невід`ємними її частинами та складають єдиний документ, укладеної між іпотекодержателем та іпотекодавцем, відповідно до якої іпотекодержатель, при виконання іпотекодержателем ТзОВ «Компанія «Зевс ЛТД» певних її умов, надає кредит, відкриває іпотекодавцю відновлювану (невідновлювану) кредитну лінію в сумі з лімітом заборгованості 30 000 000,0 гривень (тридцять мільйонів гривень) на визначених кредитним договором умовах, строком погашення 24.05.2016 з нарахуванням процентів, комісій та інших платежів у відповідності до умов Кредитного договору. Відповідно до п.1.3 ст.1 Іпотечного договору предметом іпотеки є нерухоме майно - земельна ділянка, що розташована за адресою: [ADDRESS] , та будівлі та споруди, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , а також земельна ділянка загальною площею 2,744 га, цільове призначення - для обслуговування виробничих приміщень, кадастровий номер 5610300000:03:001:1208. За домовленістю сторін, станом на дату укладання іпотечного договору загальна заставна вартість предмета іпотеки складала 39 503 840,00 грн., в т.ч. заставна вартість земельної ділянки - 923 000,00 грн. Всього, в іпотеку передається 12 будівель і споруд, а саме: ковбасний цех, загальна площа 187,6 м2; адміністративний корпус, загальна площа 1239,9 м2; адміністративне складське приміщення, загальна площа 235,9 м2; забійний цех, загальна площа 249,4 м2; забійний цех, загальна площа 444,6 м2; цех обвалки, загальна площа 435,4 м2; холодильник, загальна площа 1592,9 м2; холодильник ємністю 75,0 тонн, загальна площа 293,2 м2; склад цукру, загальна площа 273,2 м2; прохідна, загальна площа 11,0 м2; виробничий комплекс з переробки м`яса та виготовлення м`ясо-ковбасних виробів потужністю 70 тонн в зміну (склад готової продукції), загальна площа 1222,7 м2; ковбасний цех, загальна площа 1127,80 м2. Згідно п.п. 1.3.2 п. 1.3 ст.1 Іпотечного договору предметом іпотеки є також земельна ділянка загальною площею 2,744 га, цільове призначення - для обслуговування виробничих приміщень, кадастровий номер 5610300000:03:001:1208. За домовленістю сторін станом на дату укладання Іпотечного договору загальна заставна вартість предмета іпотеки складала 39 503 840,00 грн., в т.ч. заставна вартість земельної ділянки - 923 000,00 грн.(а.с.10-11). Чотири рази до Іпотечного договору вносились зміни шляхом укладання договорів про внесення змін до іпотечного договору, а саме: 06.09.2013 сторони уклали Договір №6511Z7-1 про внесення змін до Іпотечного договору, посвідчений приватним нотаріусом нотаріального округу Рівненської області Пришко О.О., зареєстрований в реєстрі за № 1415, відповідно до якого пункти 1.1 та 1.3 ст.1 Іпотечного Договору були викладені в новій редакції. Зокрема, в п.1.1 ліміт заборгованості за кредитом/кредитною лінією встановлено в сумі 28 000 000,0 грн., а в п.1.3 загальну заставну вартість предмета іпотеки за домовленістю сторін визначено в сумі 30 865 600,0 грн., в т.ч. заставна вартість земельної ділянки - 833 600,00 грн. (а.с.12) 08.07.2014 сторони уклали Договір №6511Z7-2 про внесення змін до Іпотечного договору, посвідчений приватним нотаріусом Дубенського міського нотаріального округу Стадійчук О.В., зареєстрований в реєстрі за № 1912, яким Іпотечний договір № 6511Z7 виклали в новій редакції. Зокрема, в новій редакції Іпотечного договору заставна вартість предмету іпотеки визначена в п. 1.4 нової редакції Іпотечного договору становить 28 629 000,00 гривень, в т.ч. земельна ділянка 772 500,00 грн. (а.с.13-14). 23.05.2016 сторони уклали Договір №6511Z7-3 про внесення змін до Іпотечного договору, посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Усик С.І., зареєстрованим в реєстрі за № 912. Даним договором п.1.1 Іпотечного договору викладено в новій редакції, відповідно до якої змінено строк погашення кредиту (кредитної лінії) - 25.11.2016 (а.с.15). 25.11.2016 сторони уклали Договір №6511Z7-4 про внесення змін до Іпотечного договору, посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Усик С.І., зареєстрованим в реєстрі за № 913. Цим договором п.1.1 Договору іпотеки викладено в новій редакції, а саме: строк погашення кредиту (кредитної лінії) визначено 22.11.2019. В новій редакції п.п. 1.3.1 договору до складу будівель і споруд, які є предметом іпотеки, додатково включено «Будівля, склад магазин» площею 84,9 кв. м. , а у п.1.4 заставна вартість предмету іпотеки встановлена в сумі 28 322,775 гривень, в т.ч. земельна ділянка 2 500 050,00 грн. (а.с.16-17). 30.11.2017 між ПАТ «Держаний експортно-імпортний банк України» (АТ «Укрексімбанк») та ТОВ «Компанія «Зевс ЛТД» у межах і на умовах Генеральної кредитної угоди від 26.05.2011 №6511N1, як додаток до Генеральної угоди, було укладено Кредитний договір №65317К24. Відповідно до предмету цього договору банк надає позичальнику кредит, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за кредитом, комісії та інші платежі за цим договором. Кредит надається шляхом відкриття відновлюваної кредитної лінії, ліміт кредитної лінії 15 675 000,00 грн., спільний ліміт заборгованості 15 675 000,00 грн., кінцевий термін погашення кредиту - 22.11.2019 (а.с.18-23). В подальшому, 19.09.2023 між ПАТ «Держаний експортно-імпортний банк України» та ТОВ «Компанія «Зевс ЛТД» було укладено Додаткову угоду №65317К24-0001 до Кредитного договору №65317К24 від 30.11.2017. Пунктом 1 цієї Додаткової угоди сторони доповнили ст.7 «Забезпечення зобов`язань» пунктом 7.2 наступного змісту: «7.2. Позичальник зобов`язується забезпечити оформлення поруки з [PERSON] ІПН [NUMBER] (далі - поручитель) в забезпечення виконання зобов`язань позичальника за Генеральною угодою та цим договором, укладеним у межах та на умовах Генеральної угоди». Відповідно до п.2.1 Додаткової угоди ТОВ «Компанія «Зевс ЛТД» підтверджує та визнає суму заборгованості у розмірі у розмірі 15 527 574,85 грн., яка включає відшкодування понесених банком витрат в розмірі 384 746,10 грн., що виникли у ході супроводження та повернення кредиту. Згідно умов Додаткової угоди позичальник зобов`язується сплатити банку суму заборгованості у розмірі 15 527 574,85 грн. на встановлених у договорі умовах, зі сплатою комісії за управління кредитом у розмірі 3272425,15грн. щомісячно за погодженим графіком. Таким чином загальна сума, яку позичальник повинен сплатити на користь банку, складає 18 800 000,00 грн. (а.с.23). 19.09.2023 між ПАТ «Держаний експортно-імпортний банк України» (кредитор), [PERSON] (поручитель) та ТзОВ «Компанія «Зевс ЛТД» укладено договір поруки від 19.09.2023р. № 23-35ZP0008. Відповідно до п.2.1 Договору поруки поручитель зобов`язується солідарно відповідати перед кредитором за виконання позичальником основного зобов`язання в повному обсязі. Згідно з п.2.3. Договору поруки після виконання поручителем своїх зобов`язань за цим договором щодо виконання основного зобов`язання до поручителя переходять усі права кредитора за відповідними виконаними поручителем зобов`язаннями. Згідно з п.п. 3.2.1 п.3.2 Договору поручитель має право після виконання основного зобов`язання отримати від кредитора копії документів, що підтверджують обов`язок позичальника виконати основне зобов`язання. Згідно з п.п. 4.1.2 Договору після виконання поручителем основного зобов`язання надати поручителю (на його вимогу) копії документів, що підтверджують обов`язок позичальника виконати основне зобов`язання (а.с.24). [PERSON] згідно з Договором поруки від 19.09.2023р. №23-35ZP0008 здійснив погашення зобов`язань позичальника з власних рахунків на загальну суму 18 800 000,00 грн. за Кредитним договором №65317К24 від 30.11.2017, укладеним в рамках Генеральної угоди №6511N1 від 26.05.2011, з урахуванням Додаткової угоди №65317К24 від 19.09.2023, що підтверджується довідкою АТ «Укрексімбанк» №15029-25 від 05.06.2025 та копіями платіжних інструкцій кредитового переказу коштів загальну суму 18 800 000,00 грн: № 1 від 19.09.2023 на суму 6 000 000,00грн., № ЕЕ108155 від 25.09.2023 на суму 250 000,00 грн., № ЕЕ108899 від 27.09.2023 на суму 250 000,00 грн., № ЕЕ126092 від 30.10.2023 на суму 500 000,00 грн., № ЕЕ141427 від 24.11.2023 на суму 5000 000,00 грн., № ЕЕ1611070 від 26.12.2023 на суму 800 000,00 грн., № ЕЕ180803 від 29.01.2024 на суму 800 000,00 грн., № ЕЕ200589 від 29.02.2024 на суму 800 000,00 грн., № ЕЕ219354 від 28.03.2024 на суму 900 000,00 грн., № ЕЕ240835 від 30.04.2024 на суму 900 000,00 грн., № ЕЕ260019 від 30.05.2024 на суму 900 000,00 грн., № ЕЕ278244 від 28.06.2024 на суму 287 495,00 грн., № ЕЕ278243 від 28.06.2024 на суму 198 505,00 грн., № ЕЕ340483 від 30.09.2024 на суму 114 797,08 грн., № ЕЕ340486 від 30.09.2023 на суму 35 760,54 грн., № ЕЕ410049 від 31.12.2024 на суму 1 518 576,00 грн., № ЕЕ416882 від 10.01.2025 на суму 1 000 000,00 грн., № ЕЕ418560 від 13.01.2025 на суму 1 000 000,00 грн., № ЕЕ422343 від 17.01.2025 на суму 500 000,00 грн., № ЕЕ479013 від 02.04.2025 на суму 1 544 866,38 грн., № ЕЕ108899 від 27.09.2023 на суму 250 000,00 грн. (а.с.25,109-111). 12.06.2025 [PERSON] звернувся письмово до приватного нотаріуса Дубенського міського нотаріального округу Стадійчук О.В., яка посвідчувала Іпотечний договір, із заявою про здійснення у Державному реєстрі іпотек перереєстрації іпотекодержателя - ПАТ «Держаний експортно-імпортний банк України» згідно Іпотечного договору від 26.05.2011 № 6511Z7 із змінами і доповненнями до нього згідно Договорів від 06.09.2013 № 6511Z7-1, від 08.07.2014 №6511Z7-2, від 23.05.2016 № 6511Z7-3 та від 25.11.2016 №6511Z7-4 на [PERSON] (а.с.26-28). Згідно з листом № 157 від 25.06.2025 приватний нотаріус Дубенського міського нотаріального округу Стадійчук О.В. відмовила [PERSON] у перереєстрації в Державному реєстрі речових прав іпотекодержателя за Іпотечним договором від 26.05.2011, мотивуючи відмову тим, що останній звернувся до неї не за вчиненням нотаріальної дії. Окрім того, пояснила [PERSON] , що задля уникнення можливого спору між іпотекодержателем та іпотекодавцем, було б доцільно укласти договір про відступлення прав за іпотечним договором, тобто вчинити нотаріальну дію, задля приведення у відповідність терміну і розміру виконання зобов`язання в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. В подальшому, відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку (а.с.28 зворот-29). 09.07.2025 [PERSON] надіслав АТ «Державний експортно-імпортний банк» пропозицію про укладання договору про відступлення права вимоги за Іпотечним договором, згідно з якою просив передати йому документи, що підтверджують зобов`язання ТОВ «Компанія ЗЕВС ЛТД» за кредитним договором № 65317К24 від 30.11.2017, укладеним в рамках Генеральної угоди №6511N1 від 26.05.2011, з урахуванням додаткової угоди №65317К24 від 19.09.2023 в сумі 18 800 000, грн., та укласти з ним договір відступлення права вимоги за кредитним договором, які підтверджують зобов`язання ТОВ «Компанія ЗЕВС ЛТД» за основним зобов`язанням, окрім того, видати йому довідку про самостійне виконання ним як поручителем обов`язку боржника за кредитним договором в повному обсязі згідно з Договором поруки. Одночасно з договором про відступлення права вимоги за основним зобов`язанням, просив укласти договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором (а.с.30-31). Згідно відповіді АТ «Державний експортно-імпортний банк» №0026702/18935-25 від 15.07.2025, що була одночасно адресована і ТзОВ «Компанія «Зевс ЛТД», банк зазначив наступне: у зв`язку з повним виконанням грошових зобов`язань за Кредитним договором №65317К24 від 30.11.2017, укладеним в рамках Генеральної угоди №6511N1 від 26.05.2011 між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк» та ТЗОВ «Компанія «Зевс ЛТД», з урахуванням Додаткової угоди №65317К24-0001 від 19.09.2023 до цього Кредитного договору, повідомляють, що станом на 11.07.2025 заборгованість ТЗОВ «Компанія «Зевс ЛТД» перед банком відсутня. Грошові зобов`язання за Кредитним договором №65317К24 від 30.11.2017 з урахуванням додаткової угоди №65317К24-0001 від 19.09.2023 та Договору поруки №23-35ZP0008 від 19.09.2023 були виконані поручителем - [PERSON] в сумі 18 800 000 грн. (вісімнадцять мільйонів вісімсот тисяч гривень) (а.с.32). Кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання або оспорювання (статті 15,16 ЦК України). Згідно з ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до положень ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Ефективний засіб правового захисту у розумінні статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша кредитна установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідної до ст. ст. 610, 611 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання; договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. У ст. 3 Закону України «Про іпотеку» вказано, що іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом. Взаємні права і обов`язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону. Згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. В даному випадку факт виконання [PERSON] як поручителем грошових зобов`язань ТОВ «Компанія «Зевс ЛТД» за Кредитним договором №65317К24 від 30.11.2017р. з урахуванням Додаткової угоди №65317К24-0001 від 19.09.2023р. згідно з Договором поруки №23- 35ZP0008 від 19.09.2023 в сумі 18 800 000 грн. підтверджено листом ПАТ «Держаний експортно-імпортний банк України» та копіями платіжних інструкцій. Тобто, в даному зобов`язанні кредитор ПАТ «Держаний експортно-імпортний банк України» змінений на позивача [PERSON] на законних підставах, а саме внаслідок виконання обов`язку боржника поручителем. Відповідно до ст. 556 ЦК України після виконання поручителем зобов`язання, забезпеченого порукою, кредитор повинен вручити йому документи, які підтверджують цей обов`язок боржника. До поручителя, який виконав зобов`язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов`язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання. Відтак, на підтвердження виконання вказаних зобов`язань відповідач передав позивачу завірені копії Кредитного Договору №65317К24 від 30.11.2017р., укладеного в рамках Генеральної угоди №6511N1 від 26.05.2011р. та додаткової угоди №65317К24 від 19.09.2023р. З урахуванням наведеного, та відповідно до ст. 514 ЦК України наявні підстави для висновку щодо переходу до нового кредитора, а саме до [PERSON] права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Дане твердження узгоджується із висновками Касаційного цивільного суду, викладеними у постанові від 23.04.2025 по справі № 758/13212/21. Зокрема, Касаційний цивільний суд, рішення суду першої інстанції інстанції без змін, застосовуючи норми ч.1 ст. 556, ст. ст. 512, 513 та 517 ЦК України, зробив висновок, про те, що перехід прав кредитора до поручителя, який виконав зобов`язання боржника, обумовлюється двома підставами: перша - це безпосередньо виконання поручителем зобов`язання боржника перед кредитором; друга - це передача кредитором документів поручителю і складання правочину про зміну кредитора у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання. Тобто, перехід прав кредитора до поручителя, який виконав зобов`язання боржника, можливий за умови дотримання поручителем усіх вимог статей 513 і 517 ЦК України. Відповідно до ст. 14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виникають у межах встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом. Отже, вищезазначеними нормами закону не передбачено укладання між кредитором та поручителем, який виконав основне зобов`язання, укладати договір про відступлення права вимоги. До поручителя, який виконав зобов`язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов`язанні в силу закону, а не на підставі договору про відступлення права вимоги. Факт виконання поручителем зобов`язання, забезпеченого порукою, в силу вищенаведених норм є самостійною підставою для заміни кредитора у зобов`язанні. З одного боку, системний аналіз норм ЦК України (ст. ст. 512 та 556) дозволяє стверджувати, що в силу норм п. 3 ч. 1 ст. 512 та ч. 2 ст. 556 ЦК України факт виконання обов`язку боржника поручителем є підставою для заміни кредитора у зобов`язанні і переходу прав кредитора, що випливають як із основного зобов`язання, так і тих, що забезпечували виконання основного зобов`язання. При цьому, перехід до поручителя прав кредитора у основному зобов`язанні і зобов`язаннях, що його забезпечували, після виконання ним обов`язку боржника відбувається в силу прямої вказівки в законі, і будь-яких інших дій для переходу таких прав вчиняти не потрібно. Тобто, законодавець використовує інститут «суброгації», і укладання договору про відступлення права в даному випадку не вимагається, а отже відповідно до п.1 ч. 1 ст. 512 ЦК України передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) є самостійною підставою для заміни кредитора у зобов`язанні. З другого боку, відповідно до ст. 24 Закону України «Про іпотеку» відступлення прав за іпотечних договором» здійснюється за правочином, який підлягає нотаріальному посвідченню, а відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Згідно з частиною 1 статті 1 Закону України "Про іпотеку", іпотека має акцесорний характер щодо основного зобов`язання (кредитного договору) і є дійсною лише за умови чинності основного зобов`язання. Право іпотеки нерозривно пов`язане з правом вимоги за кредитним договором. Відповідно до ч.4 ст.3 Закону України «Про іпотеку» іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов`язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності. Згідно з ч. 5 ст.3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Відповідно до ч. 2 ст.23 Закону України «Про іпотеку» особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Верховний Суд у своїй постанові від 01.03.2021 року у справі № 201/16014/13-ц висловив позицію, що відповідно до статті 23 Закону України «Про іпотеку» до нового власника іпотечного майна переходять всі права та обов`язки іпотекодавця за іпотечним договором, у тому обсязі й на тих умовах, на яких вони належали іпотекодавцю на момент укладення договору про відчуження іпотечного майна. Згідно зі ст. 24 Закону України «Про іпотеку» відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. Якщо не буде доведено інше, відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. Іпотекодержатель зобов`язаний письмово у п`ятиденний строк повідомити боржника про відступлення прав за іпотечним договором і права вимоги за основним зобов`язанням. Правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Положеннями ст.89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групи однотипних доказів),який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Верховний Суд у постанові від 10.11.2021 по справі №910/8060/19 вказав, що під ефективним способом слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам. Суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту - визнання права іпотекодержателя, є належним, оскільки таке право не визнається іншою особою, в даному випадку нотаріусом. Під час розгляду справи відповідач ПАТ «Держаний експортно-імпортний банк України» хоч і не визнав позов у повному обсязі, проте заявив про згоду з правами позивача по суті позову. Дослідивши надані докази, суд робить висновок про наявність правових підстав для задоволення позову в повному обсязі. Позивач довів свою позицію. Сукупність наданих суду доказів свідчить про те, що позивач [PERSON] як поручитель згідно з Договором поруки виконав зобов`язання позичальника, забезпечене порукою перед кредитором, що підтверджено матеріалами справи та поясненнями учасників у судовому засіданні, тому до нього переходять усі права первісного кредитора у цьому зобов`язанні в силу закону, у тому числі й ті, що забезпечували його виконання. Факт виконання поручителем зобов`язання, забезпеченого порукою, в силу вищенаведених норм є самостійною підставою для заміни кредитора у зобов`язанні. Окрім того, задоволення судом вимоги про визнання права кредитора забезпечить [PERSON] повний та ефективний захист порушених прав та дозволить уникнути фрагментації спору та необхідності подання нового позову в майбутньому, тому суд вважає, що в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус - це уповноважена державною особа, яка здійснює незалежну професійну діяльність, зокрема посвідчує права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняє інші нотаріальні дії, передбачені законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Відповідно до ст. 34 ЗУ «Про нотаріат» нотаріуси вчиняють нотаріальні дії: 1) посвідчують правочини (договори, заповіти, довіреності, вимоги про нотаріальне посвідчення правочину тощо); 2) накладають та знімають заборону щодо відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно), об`єктів незавершеного будівництва та майбутніх об`єктів нерухомості, що підлягають державній реєстрації. Крім того, нотаріуси відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є суб`єктами державної реєстрації прав. Відповідно до п.п. 4 п.1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації підлягають: право власності та право довірчої власності як спосіб забезпечення виконання зобов`язання на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, право довірчої власності як спосіб забезпечення виконання зобов`язання на майбутній об`єкт нерухомості; спеціальне майнове право на об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості; речові права на нерухоме майно, похідні від права власності: право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншою капітальною спорудою (їх окремою частиною), що виникає на підставі договору найму (оренди) будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), укладеного на строк не менш як три роки; право довірчої власності на отриманий в управління об`єкт нерухомого майна, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості; - узуфрукт державного майна; - узуфрукт комунального майна; право відання державним майном;інші речові права відповідно до закону; - обтяження речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості: заборона відчуження та/або користування; арешт; іпотека; вимога нотаріального посвідчення договору, предметом якого є нерухоме майно, встановлена власником такого майна; податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості; обтяження гарантійної частки будівництва об`єкта нерухомого майна (далі - гарантійна частка) відповідно до Закону України «Про гарантування речових прав на об`єкти нерухомого майна, які будуть споруджені в майбутньому»; інші обтяження відповідно до закону. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо вчинення такої дії суперечить законодавству України. Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України). Суд вважає, що вимога позивача щодо визнання протиправною відмову приватного нотаріуса також підлягає до задоволення. Оскільки факт виконання [PERSON] як поручителем грошових зобов`язань підтверджує факт переходу до нього як нового кредитора права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, то запропонований нотаріусом спосіб вирішення питання перереєстрації прав шляхом укладення договору про відступлення прав за іпотечним договором неможливий. Спонукати відповідача укласти договір відступлення прав вимоги за Іпотечним договором у судовому порядку позивач не має можливості, оскільки такого способу захисту цивільних прав законом не передбачено і такий обов`язок відповідача не передбачений законодавством. Не передбачений вказаний спосіб захисту та обов`язок Відповідача і в Договорі поруки, укладеному між АТ «Укрексімбанк», [PERSON] та ТОВ «Компанія «Зевс ЛТД». Окрім того, спору між Іпотекодержателем та Іпотекодавцем немає, тому в підсумку, суд вважає, що задовольнивши дану вимогу, забезпечить повний та ефективний захист порушених прав позивача. В підсумку суд позовні вимоги задовольняє повністю. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). У зв`язку з чим судом надане обґрунтування рішення саме за конкретними обставинами справи та аргументами сторін, які мають правове значення для вирішення спору.

Outcome: approved