Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між АТ "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО" та відповідачем укладено кредитний договір №26256031411802 від 05.11.2015, за умовами якого кредитодавець надав позичальнику кредит у розмірі 18817 грн., на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому договорі. У зв`язку із невиконанням позичальником взятих на себе зобов`язань, у останнього утворилась заборгованість у розмірі 33790,26 грн., яка складається з наступного: 13030,32 грн. заборгованість по кредиту; 15822,15 грн. заборгованість по відсотках, 4937,79 грн. - заборгованість по комісії. Позивач набув право вимоги за вказаним кредитним договором на підставі договору факторингу, укладеного із первісним кредитором. Посилаючись невиконання позичальником зобов`язань за кредитним договором як перед первісним кредитором, так і перед його правонаступником, позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати. Ухвалою судді від 16.09.2025 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив провести розгляд справи без його участі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, був повідомлений своєчасно та належним чином, правом на подання відзиву не скористався, будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Враховуючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, дійшов таких висновків. Згідно з положеннями ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з ч. 1ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У частинах 1, 3 ст.509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У розумінні ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором№26256031411802 від 05.11.2015. Водночас, позивачем додано до позовної заяви лише копію заяви підписаної 04 листопада 2015 року [PERSON] , у якій зазначено, що він повністю та безумовно приймає пропозицію Банку укласти Універсальний договір банківського обслуговування клієнтів-фізичних осіб в ПАТ «Банк Кредит Дніпро» (далі УДБО) на умовах зазначених в УБДО, та підтверджує, що перед підписанням цієї заяви він ознайомився з Тарифами Банку та умовами УДБО, які знаходяться на Офіційному сайті Банку за відповідною електронною адресою (а.с.37 зворот). На цій же заяві зазначено, що [PERSON] підтверджує укладення договору про надання платіжної картки №26256031411802-ПК. У зазначеному документі відсутні відомості про умови кредитування. Також, на підтвердження позовних вимог позивачем надано копію заяви про відкриття карткового рахунку від 04.11.2025, у якій графа "логін та пароль отримав" не заповнена, підпис [PERSON] відсутній (а.с.37). Також, позивачем надано копію заяви про надання кредиту яка містить персональні дані [PERSON] , проте підпису позичальника не містить (а.с.36) Копії кредитного договору №26256031411802 від 05.11.2015, який за твердженням позивача укладено між АТ "Банк Кредит Дніпро" та [PERSON] позивачем не надано; у позовній заяві не зазначено про неможливість подання такого доказу, а також клопотання про його витребування. Виписку за картковим рахунком позивачем також не надано, факт отримання кредитних коштів жодним належним та допустимим доказом не підтверджено. Тобто, в матеріалах справи відсутній кредитний договір №26256031411802 від 05.11.2015, за яким позивач просить стягнути заборгованість, що унеможливлює встановлення факту його укладення та змісту зобов`язань відповідача. Крім того, матеріали справи не містять доказів про розмір кредитних коштів/встановленого кредитного ліміту, доказів на підтвердження отримання відповідачем кредитних коштів. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором №26256031411802 від 05.11.2015, посилався на Універсальний договір банківського обслуговування, який розміщений на веб-сайті банку. Проте, у цьому випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України(щодо договору приєднання), оскільки умови цієї Публічної пропозиції АТ «Банк Кредит Дніпро», підписані відповідачем, в матеріалах справи відсутні, не надано доказів про існування відповідної Публічної пропозиції на дату підписання відповідачем Заяви від 05.11.2015. Отже, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці умови кредитування розумів відповідач, був ознайомлений і погодився з ними, підписуючи Заяву від 04.11.2015. За відсутності доказів про розмір наданого кредиту, суд позбавлений законної можливості зробити висновок про належність, достовірність та достатність розрахунку позову, який є одностороннім документом позивача та не був погоджений з відповідачем. Наданий позивачем розрахунок кредитної заборгованості не є доказом існування між сторонами договірних відносин та розміру боргу, оскільки цей розрахунок не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані позивачем в позові, а отже не є належним та достатнім доказом наявності заборгованості. Позивачем не доведено укладання кредитного договору на заявлених ним умовах. Ні доказів відкриття карткового рахунку, ні виписки за рахунком позивачем не надано. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Відповідно до вимог статті 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Позивачем не зазначено жодних причин неможливості їх подання до суду з причин, що об`єктивно не залежали від позивача, протягом усього періоду розгляду справи, не заявлено жодного клопотання про витребування доказів. Частиною 1статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Звертаючись до суду, позивач у позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, не заявляв клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів, та не зазначав про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою із поважних причин, не подавав клопотання про їх витребування. Більше того, у своїй позовній заяві до суду представник ТОВ «ФК «ЄАПБ» просив розглянути справу у його відсутність та у призначенні засідання не з`являвся, клопотання про витребування додаткових доказів та інших документів не заявляв. Отже, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 січня 2020 року, справа № 755/18920/18, провадження № 6117205ск19. Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували укладення вищезазначеного кредитного договору №26256031411802 від 05.11.2015 між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] . Відсутність (недоведеність) порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин (постанова Верховного Суду від 29 червня 2021 року по справі № 916/2040/20). Враховуючи наведене, суд вважає, що вимоги ТОВ «Цикл Фінанс» про стягнення заборгованості за кредитним договором №26256031411802 від 05.11.2015 є недоведеними, необґрунтованими та таким, що не підлягають задоволенню. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, судові витрати покладаються на позивача. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Таким чином, датою ухвалення рішення у даній справі є дата складення повного судового рішення.

Outcome: dismissed