Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-05 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача. Представник позивача [PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся із позовом до [PERSON] , Милівської сільської ради Бериславського району Херсонської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом. Позов обґрунтований тим, що [PERSON] , яка є бабою позивача, на праві власності належав житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] померла [INFO] . На випадок своєї смерті вона заповіт не склала, тому спадкування здійснюється за законом. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої, зокрема, входить житловий будинок з будівлями та спорудами, які зазначені в технічному паспорті під літерами: А-1-житловий будинок, загальною площею 36,7 кв. м, в тому числі житловою 15,8 кв. м; а-веранда; а1-ганок; Б-сарай; В-сарай; Г-вбиральня; Д-сарай; Е погріб; №1-хвіртка; №2-ворота; №3-огорожа; №4-огорожа. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла її дочка [PERSON] (мати позивача). Однак свої спадкові права вона за життя не оформила. [PERSON] померла [INFO] . На випадок своєї смерті вона заповіт не склала, тому спадкування здійснюється за законом. Окрім позивача право на спадкування майна після смерті [PERSON] мала її дочка (рідна сестра позивача) [PERSON] (відповідач 1), але вона відмовилась від прийняття спадщини. Таким чином, позивач є єдиним спадкоємцем належного його матері житлового будинку з будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . Під час звернення до нотаріальної контори з проханням видати необхідні документи для оформлення спадкових прав після смерті матері на вказаний будинок позивачу було відмовлено з підстав відсутності правовстановлюючого документа на право приватної власності на житловий будинок та не проведення первісної реєстрації права власності на будинок. За життя мати не встигла оформити в бюро технічної інвентаризації первісну реєстрацію права власності на будинок, так як раніше в сільській місцевості таких документів не було, право власності підтверджувалось записом в погосподарській книзі сільської ради. Вищевказаний житловий будинок з будівлями та спорудами згідно погосподарської книги № 3 (за 2021-2025 роки), ОПО № 01-0242-1, є власністю [PERSON] . Вона була власником будинку станом на серпень 1992 року та на час своєї смерті. Враховуючи зазначені обставини, представник позивача просив визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з будівлями та спорудами, які зазначені в технічному паспорті під літерами: А-житловий будинок, загальною 36,7 кв. м, в тому числі житловою 15,8 кв. м; а веранда; а1-ганок; Б-сарай; В-сарай; Г-вбиральня; Д-сарай; Е-погріб; №1-хвіртка; №2 ворота; №3-огорожа; №4-огорожа, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом, після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] . Позивач, представник позивача у судове засідання не з`явилися, матеріали справи містять заяву про розгляд справи без їхньої участі. Представник відповідача Милівської сільської ради Бериславського району Херсонської області у судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи без його участі. Позов визнав. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи без його участі. Позов визнав. Фактичні обставини, які встановив суд. За свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 05.03.2004, виданого Дудчанською сільською радою Нововоронцовського району Херсонської області, [PERSON] померла [INFO] , що зроблено відповідний актовий запис №04 (а. с. 25). За довідкою, виданою Милівською сільською військовою адміністрацією Бериславського району Херсонської області, [PERSON] [INFO] , постійно проживала і була зареєстрована по [ADDRESS] до дня смерті, яка настала [INFO] . Разом з нею на день смерті були зареєстровані та проживали [PERSON] [INFO] (а. с. 11). За довідкою Милівської сільської військової адміністрації Бериславського району Херсонської області Бериславського району Херсонської області, [PERSON] [INFO] постійно проживала і була зареєстрована по [ADDRESS] до дня смерті, яка настала [INFO] ; разом з нею на день смерті були зареєстровані та проживали: [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , народження [PERSON] [INFO] (а. с. 11). За свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , [PERSON] після укладення шлюбу змінила прізвище на [PERSON] (а. с. 26). Випискою із погосподарської книги, виданою Милівською сільською військовою адміністрацією Бериславського району Херсонської області підтверджено, що: - згідно з особовим рахунком погосподарського обліку №278 погосподарської книги №6 за 1991- 1995 рр. станом нa 05.08.1992 власником житлового будинку по [ADDRESS] є [PERSON] (а. с. 7); - згідно з особовим рахунком погосподарського обліку №233 погосподарської книги №4 за 2001-2005 рр. станом нa 05.03.2004 власником житлового будинку по [ADDRESS] є [PERSON] (а. с. 7); - згідно з особовим рахунком погосподарського обліку № [NUMBER] погосподарської книги №3 за 2021-2025 рр. власником житлового будинку та земельної ділянки площею 0,12 га по [ADDRESS] є [PERSON] (а. с. 8). Рішенням Дудчанської сільської ради №58 від 28.01.2016, перейменовано вулиці, зокрема [ADDRESS] (а. с. 19). Технічним паспортом визначено технічні характеристики житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , де під літерами: А-житловий будинок, загальною 36,7 кв. м, в тому числі житловою 15,8 кв. м; а веранда; а1-ганок; Б-сарай; В-сарай; Г-вбиральня; Д-сарай; Е-погріб; №1-хвіртка; №2 ворота; №3-огорожа; №4-огорожа (а. с. 28-30). Згідно з інформаційною довідкою №1176 від 28.07.2025, бyдівлі «А»,«a».«а1», «Б», «В», «Г», «Д», «Е» не належать до самочинного будівництва (а. с. 14). За відмовою приватного нотаріуса Бериславського районного нотаріального округу Херсонської області №02-01/493 від 25.08.2025, [PERSON] відмовлено у оформленні спадкових прав після смерті матері на вказаний будинок з підстав відсутності правовстановлюючого документа на право приватної власності на житловий будинок та не проведення первісної реєстрації права власності на будинок (а. с. 20). За свідоцтвом про право на спадщину за законом 22.05.2006, [PERSON] успадкував після смерті [PERSON] земельну ділянку площею 1.20 гектарів в межах згідно з планом, розташованої на території Дудчанської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області, у тому числв з урахуванням (однієї другої) частки майна від якого відмовилася [PERSON] (а. с. 21). За свідоцтвом про право на спадщину за законом 22.05.2006, [PERSON] успадкував після смерті [PERSON] земельну ділянку площею 3,94 гектарів в межах згідно з планом, розташованої на території Дудчанської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області, у тому числв з урахуванням (однієї другої) частки майна від якого відмовилася [PERSON] (а. с. 21). До позову додано: -Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а. с. 9); -Довідку №1218-5001324680 від 25.04.2022 (а. с. 10); -Копію паспорту сторін (а. с. 15-17); -Копію свідоцтва про народження (а. с. 22-24); -Висновок про вартість об`єкту оцінки та звіту про незалежну оцінку житлового будинку (а. с. 32). Норми права, які застосував суд. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також, у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції від 01 липня 2004 року), права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. За ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року, і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року №56; Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5 і зареєстрованим у Міністерства юстиції України від 18 лютого 2002 року за №157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року. Таким чином, за змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. У погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року №105 у 1985 - 1988 роках, сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року №56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), у тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Разом з тим, вказана Інструкція не передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь, розташованих у сільській місцевості. Тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Висновок суду. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Суд встановив, що згідно з особовим рахунком погосподарського обліку власником житлового будинку в [ADDRESS] є [PERSON] , яка померла [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої, зокрема, входить житловий будинок з будівлями та спорудами, які зазначені в технічному паспорті під літерами: А-1-житловий будинок, загальною площею 36,7 кв. м, в тому числі житловою 15,8 кв. м; а-веранда; а1-ганок; Б-сарай; В-сарай; Г-вбиральня; Д-сарай; Е погріб; №1-хвіртка; №2-ворота; №3-огорожа; №4-огорожа. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла її дочка [PERSON] (мати позивача). Однак свої спадкові права вона за життя не оформила. [PERSON] померла [INFO] . На випадок своєї смерті вона заповіт не склала, тому спадкування здійснюється за законом. Право власності на нерухоме майно на момент його набуття померлим не залежало від державної реєстрації, бо виникло до часу набрання чинності ЦК України та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року. Однак відсутність такої реєстрації позбавляє позивача права успадкувати такий будинок. З огляду на викладене, враховуючи, що спадкодавцю на праві власності належав житловий будинок, однак, померлий не здійснив державну реєстрацію права власності, оскільки на час введення житлового будинку в експлуатацію, чинне законодавство не зобов`язувало вчиняти такі дії, беручи до уваги, що будинок входить у спадкову масу, та оскільки встановити право власності у позасудовому порядку неможливо, тому зібрані в справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову.

Outcome: approved