Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-10 00:00:00

Короткий зміст позову. 24.12.2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернулось до суду з позовом до [PERSON] в якому просять стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №1538-1534 у розмірі 63 315,95 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 грн. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 09.04.2025 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (надалі ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС») та [PERSON] , за допомогою Веб-сайту (https://creditkasa.com.ua/), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», за допомогою одноразового ідентифікатора А2989 відповідача [PERSON] , було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії №1538-1534. Відповідно до умов Кредитного договору позивач надав [PERSON] кредит у сумі 20 400,00 грн., шляхом перерахування кредитних коштів у безготівковій формі, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити нараховані кредитодавцем відсотки за користування кредитом. Строк кредитування - 365 днів, базовий період - 30 днів, стандартна процентна становить - 1,00 %; занижена % ставка - 1,00 %. Станом на 22.10.2025 року загальний розмір заборгованості відповідача за Кредитним договором №1538-1534 становить 63 315,95 гривень, а саме: прострочена заборгованість за кредитом - 20 216,40 гривень; прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 32 899,55 гривень; заборгованість за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК - 10 200,00 гривень. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 06.02.2026 року провадження по справі відкрито, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін. Позиції сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Так, у відповідності до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. На адресу суду надійшло поштове повідомлення про не вручення судових повісток [PERSON] , зв`язку з відсутністю адресанта за вказаною адресою. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням нею про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 223 ЦПК України, суд зі згоди позивача вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. У порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 09.04.2025 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] , за допомогою Веб-сайту (https://creditkasa.com.ua/), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», за допомогою одноразового ідентифікатора А2989 відповідача [PERSON] , було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії №1538-1534. Також до договору позичальник [PERSON] підписала правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) продукту «MiniKasa», а також підписала паспорт споживчого кредиту та таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки. Факт перерахування кредитних коштів підтверджується довідкою від ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ», сума 20 400,00 грн. Відповідно до умов Кредитного договору позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб та надав кредит у сумі 20 400,00 грн., (п. 4.1) на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити нараховані кредитодавцем відсотки за користування кредитом. Строк кредитування - 365 днів, (п. 4.8) базовий період - 30 днів, (п. 4.4) стандартна % ставка - 1,00 % в день, комісія за видачу кредиту - 15,00 % від суми видано кредиту (п. 4.6). Відповідно до 3.12. Договору Сторони узгодили, що Кредитодавець надсилає (повторно надсилає) Позичальника та на його електронну адресу [INFO]. Відповідно до розрахунку заборгованості, станом на 22.10.2025 року загальний розмір заборгованості відповідача за Кредитним договором №1538-1534 становить 63 315,95 гривень, а саме: прострочена заборгованість за кредитом - 20 216,40 гривень; прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 32 899,55 гривень; заборгованість за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК - 10 200,00 гривень. Мотиви суду та нормативно-правове обґрунтування. Згідно положень ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до положень ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установленні строки відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а згідно ст. 629 Цивільного кодексу України - договір є обов`язковим для виконання сторонами. Також, статтею 204 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Статтею 205 ЦК України щодо форм правочину, способу волевиявлення встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Суд, давши оцінку обґрунтованості заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Суд вважає, що позивачем ТОВ «Укр Кредит Фінанс» доведено факт укладення 09.04.2025 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] кредитного договору №1538-1534. ТОВ «Укр Кредит Фінанс» у повному обсязі виконало свої зобов`язання за вищевказаним договором, надавши кредит в розмірі 20 400,00 грн. шляхом перерахування на платіжну картку відповідача. Відповідачем не доведено факт належного виконання зобов`язань за договором. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК України у сумі 10 200,00 грн., суд виснує про наступне. Відповідно до пункту 18 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022 року) був запроваджений воєнний стан, який продовжено і на момент ухвалення цього рішення. За змістом частини 2 статті 4 ЦК України основним актом цивільного законодавства України є саме Цивільний кодекс України. Відповідно до висновків, викладених в постанові Верховного Суду від 10.10.2018 року у справі №362/2159/15-ц, законодавець встановив пріоритет ЦК України у договірних відносинах. Лише у випадку відсутності регулювання на рівні ЦК України застосовується законодавство про захист прав споживачів. Тому, з урахуванням викладеного, позовні вимоги в частині щодо стягнення з відповідача відсотків річних у порядку ст. 625 ЦК України в сумі 11500,00 грн. не підлягають задоволенню. Таким чином, оцінивши надані докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку суд дійшов висновку що позов належить задовольнити частково та стягнути з відповідача кредитну заборгованість, яка виникла станом на 22.10.2025 року в розмірі 53 115,95 гривень, з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 20 216,40 гривень; прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 32 899,55 гривень. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги ТОВ «Укр Кредит Фінанс» задоволено частково на 83,89% (53115,95/63315,95 х 100), у відповідності до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені позивачем витрати на сплату судового збору в розмірі 2032,15 грн. (2422,40 х 83,89%). На підставі ст. 4, 258-259, 265,281-283, 289 ЦПК України, суд

Outcome: partial