Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-10 00:00:00

8 грудня 2025 року представник позивача звернувся до суду з позовом, який надалі уточнив та просив розірвати укладений між сторонами шлюб. Позов мотивує тим, що 7 червня 2019 року між сторонами був укладений шлюб, від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що спільне життя у позивача із відповідачем не склалося в результаті різних, протилежних поглядів на життя та сімейні цінності, у них часто виникали сварки. На даний час сторони проживають окремо. Шлюб фактично припинив існування, подальше збереження шлюбу є неможливим. Ухвалою суду від 5 січня 2026 року відкрито провадження у справі, постановлено проводити її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Від сторін до суду не надходили заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Як вбачається з повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідач ухвалу суду про відкриття провадження у справі разом з копією позову та доданими до неї документами, які були направлені за адресою реєстрації місця проживання, отримав 24 січня 2026 року. В установлений судом строк письмовий відзив проти позову з посиланням на докази, якими він обґрунтовується, відповідач до суду не надав. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі фактичні обставини. Із матеріалів справи вбачається, що з 7 червня 2019 року [PERSON] , 1997 року народження, та [PERSON] , 1997 року народження, перебувають у шлюбі, який зареєстровано Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №1182 (а.с. 9). Від подружнього життя сторони по справі мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 10). При вирішенні справи суд застосовує такі норми права. Відповідно до частини 1 статті 21 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно з частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань (стаття 51 СК України). Відповідно до частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. У відповідності до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За встановлених обставин щодо відсутності між сторонами взаєморозуміння, поваги, спільного вирішення сімейних проблем, сторони спільно не проживають, не ведуть спільне господарство, відмовляються від поновлення та продовження подальших, у розумінні статті 3, частин 5, 6 статті 7, статті 51 СК України шлюбних відносин, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що в силу частини 2 статті 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя. Тому позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню. Судові витрати слід залишити за позивачем, оскільки вимоги про їх відшкодування не заявлялись.

Outcome: approved