Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

Позивач в особі представника Хобта Ю.М. 10.09.2025 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом [PERSON] про стягнення інфляційних втрат у розмірі 9 677,51 грн та 3% річних у розмірі 2 648,56 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 23.09.2021 Приморським районним судом м.Одеси винесено рішення по справі №522/8915/20 про стягнення з [PERSON] на користь ФОП [PERSON] збитків в порядку регресу у розмірі 109,98 грн, судовий збір у розмірі 1 039,09 грн, витрати на правничу допомогу 10 757,60 грн, всього 115 705,45 грн. З метою виконання рішення відкрито виконавче провадження. 29.08.2023 Приморським районним судом м.Одеси винесено рішення по справі №522/5905/23 про стягнення з [PERSON] на користь ФОП [PERSON] інфляційних втрат у розмірі 35 075,74 грн та 3% річних у розмірі 4 878,65 грн, судовий збір у розмірі 1 073,60 грн, витрати на правову допомогу у розмірі 4 767 грн, а всього 45 794,39 грн. З метою виконання рішення відкрито виконавче провадження. По виконанню першого рішення борг відповідача становить 41 027,99 грн, а другого -2 994,06 грн. Відповідач не виконував рішення, станом на 30.08.2025 борг не оплачений. 3% річних та інфляційні втрати позивач нараховує за період з 29.08.2023 по 30.08.2025. Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 11.09.2025 провадження у справі відкрите, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 13.10.2025. Ухвалою від 22.09.2025 задоволено клопотання представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. У зв`язку з отриманням повідомлення про замінуваня будівлі суду та терміновою евакуацією працівників та відвідувачів суду, розгляд справи у судовому засіданні 13.10.2025 відкладено на 18.11.2025. Розгляд справи у судовому засіданні 18.11.2025 відкладено на 25.12.2025, у зв`язку з відключенням електропостачання до приміщення суду. Ухвалою від 11.12.2025 задоволено клопотання представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. У зв`язку з відключенням подачі електроенергії до приміщення суду, розгляд справи у судовому засіданні 25.12.2025 відкладено на 03.02.2026. У судове засідання 03.02.2026 учасники справи не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду повідомлялися належним чином. Суд, у зв`язку з неявкою відповідачів та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата 09 лютого 2026 року. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 23 вересня 2021 року Приморським районним судом м.Одеси ухвалено рішення у справі №522/8915/20 яким стягнуто з [PERSON] на користь фізичної особи-підприємця [PERSON] відшкодування збитків в порядку регресу в розмірі 103 908,76 грн, витрати на правничу допомогу у розмірі 10 757,60 грн, судовий збір у розмірі 1 039,09 грн. Згідно ч.1,2 ст. 273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Таким чином, рішення про стягнення заборгованості з відповідачів набрало законної сили 28 жовтня 2021 року. 18 лютого 2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Шевченко Т.С. відкрито виконавче провадження №68710603 з приводу виконання рішення Приморського районного суду м.Одеси на підставі якого 23.12.2021 видано виконавчий лист №522/8915/20. Станом на 03.09.2025 та на час ухвалення рішення виконавче провадження №68710603 відкрито. Станом на 22.08.2025 залишок заборгованості по виконавчому провадженню №68710603 становить 3 293,47 грн та складається з 2 994,06 грн боргу за виконавчим документом та 299,41 грн заборгованості зі сплати основної винагороди приватного виконавця. 29 серпня 2023 року Приморським районним судом м.Одеси ухвалено заочне рішення у справі №522/5905/23, яким стягнуто з [PERSON] на користь фізичної особи-підприємця [PERSON] інфляційні втрати у розмірі 35 075,74 грн та три відсотки річних у розмірі 4 878,65 грн, всього 39 954,39 грн, судовий збір у розмірі 1 073,60 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 4 767 грн. Рішення набрало законної сили 05.10.2023. 18 січня 2024 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Шевченко Т.С. відкрито виконавче провадження №73891406 з приводу виконання рішення Приморського районного суду м.Одеси на підставі якого 09.10.2023 видано виконавчий лист №522/5905/23. Станом на 03.09.2025 та на час ухвалення рішення виконавче провадження №73891406 відкрито. Станом на 22.08.2025 залишок заборгованості по виконавчому провадженню №73891406 становить 45 630,79 грн та складається з 41 027,99 грн боргу за виконавчим документом та 4 102,80 грн заборгованості зі сплати основної винагороди приватного виконавця та 500 грн заборгованість зі сплати витрат виконавчого провадження. З розрахунку позивача вбачається, нарахування інфляційних втрат з 29.08.2023 по 30.08.2025 на суму заборгованості у розмірі 44 022,05 грн (41 027,99 грн + 2 994,06 грн залишки боргу за двома виконавчими документами), які становлять 9 677,51 грн, три відсотки річних за період з 29.08.2023 по 30.08.2025 на суму 42 022,05 грн становлять 2 648,56 грн, що разом складає 12 316,07 грн. За загальним правилом ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно з ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Можливість нарахування боржникові кредитором наслідків прострочення виконання грошового зобов`язання, передбачених статтею 625 ЦК України, після реалізації права на дострокове стягнення усієї суми кредиту, встановлена також постановою Великої Палати Верховного Суду від 08 листопада 2019 року по справі №127/15672/16-ц. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки стаття 625 ЦК України розміщена в розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, то вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування відсотків річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника. Суд погоджується з розрахунком 3% річних та інфляційних нарахувань, який наведений представником позивача, контррозрахунку суду представлено не було. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 1 та 2 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при зверненні до суду оплатив судовий збір у розмірі 1 211,20 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 03.09.2025. У зв`язку з задоволенням позову, сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному розмірі. 25 травня 2024 року між адвокатським об`єднанням «Адвокатус» та ФОП [PERSON] укладено договір №25-05 про надання правової (правничої) допомоги. Згідно додаткової угоди №1 від 30.08.2025, у справі про стягнення інфляційних втрат та 3% річних з [PERSON] надано правову допомогу у розмірі 16 352 грн: 7 154 грн вивчення матеріалів справи; 6 132 грн підготовка позовної заяви; 2 044 грн підготовка процесуальних документів; 1 022 грн підготовка заяв та клопотань до суду, участь у судових засіданнях. На переконання суду позов є типовим, не потребує велику кількість часу для його складення. Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. При цьому слід відзначити, що чинний ЦПК встановлює такі критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, необхідність, розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява №19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, однак, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка зазначає про неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Зважаючи на обсяг наданих правничих послуг та виконаних робіт, враховуючи принцип співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності правничих послуг, а також розумності їхнього розміру, враховуючи зазначення не наданих послуг у додатку №1, який є актом приймання передачі, адже містить складення процесуальних документа та заяв, які станом на 30.08.2025 не складалися, суд вважає за можливе стягнути розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4 000 грн. Такий розмір витрат на професійну правничу допомогу, на переконання суду є справедливим та обґрунтованим, співмірним зі складністю цієї справи та наданим адвокатом обсягом послуг, а також не суперечитиме принципу розумності судових витрат.

Outcome: approved