Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

15.09.2025 року судом зареєстровано позовну заяву неповнолітньої [PERSON] , 2011 р.н., до [PERSON] про стягнення аліментів, яку мотивовано тим, що відповідач є батьком позивачки. Позивачка є ученицею 9-В класу ліцею № 39 імені гетьмана України Богдана Хмельницького, що в Деснянському районі м. Києва. Позивач несе витрати на проїзд з місця проживання до місця навчання, на оплату навчальних матеріалів, оплату інтернету та мобільного зв`язку, придбання одягу, продуктів харчування та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги від батьків. Мати добровільно надає позивачу матеріальну допомогу. Однак, належний рівень життя, необхідний для фізичного, духовного, морального і соціального розвитку дитини мати сама забезпечити не може. Батько допомоги на утримання позивача не надає, хоча таку можливість має, отримує пенсію, неофіційно працює та має постійний заробіток. Позивач просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 15.09.2025 року. 20.10.2025 року було прийнято до розгляду та відкрито спрощене провадження у даній справі. Позивач [PERSON] , [INFO] та її законний представник [PERSON] в судове засідання не з`явились, 12.11.2025 року судом зареєстровано заяву про розгляд справи у їх відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся завчасно за адресою реєстрації проживання, відзиву на позов, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутності не надавав. Про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З урахуванням вимог статей 223, 280 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] в м. Вінниці (РНОКПП [NUMBER] ), її батьки громадяни України - [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ) та [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ). [PERSON] та [PERSON] зареєстровані в [ADDRESS] . [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS] . Як зазначає позивач, вона знаходиться на утриманні матері. Відповідач допомоги на утримання доньки [PERSON] , яка станом на час звернення до суду з даним позовом досягла 14 років, не надає, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Правовідносини виникли між сторонами з приводу обов`язку батьків утримувати неповнолітніх дітей, при вирішенні спору суд застосовує відповідні норми СК України. Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України встановлено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу (ч. 1 ст. 18 Сімейного кодексу України). Частинами 2, 4 ст. 152 Сімейного кодексу України визначено: дитина має право противитися неналежному виконанню батьками своїх обов`язків щодо неї. Дитина має право звернутися за захистом своїх прав та інтересів безпосередньо до суду, якщо вона досягла чотирнадцяти років. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України (ст. 179 Сімейного кодексу України). Правова позиція щодо права неповнолітньої особи, якій виповнилось 14 років, на самостійне одержання аліментів (право звернутись до суду із заявою про стягнення аліментів) та розпорядження ними викладена у постанові Верховного Суду від 23.08.2023 року в справі № 707/1319/22 Відповідно до ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 2 статті 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2026 рік» установлено з 01.01.2026 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років 3 512 грн. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини справи, вимоги ст. 182 СК України. Суд приймає до уваги стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, можливості відповідача і потреби його неповнолітньої доньки, що обов`язок утримувати дітей є обов`язком обох батьків, тому суд вважає, що аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, будуть обґрунтованими та законними. Відповідно до статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову 15.09.2025 року. На підставі вимог пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 1 211, 20 грн. (за ставками 2025 року, - станом на час звернення до суду), оскільки позивач при зверненні до суду з даним позовом від сплати судового збору була звільнена на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved