Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

У вересні 2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини у розмірі частки всіх видів заробітку (доходу), починаючи з дати пред`явлення позову до досягнення трирічного віку сином [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач та відповідач проживали тривалий час однією сім?єю без реєстрації шлюбу. За час спільного проживання у них народився син - [PERSON] , [INFO] . 09.03.2023 року Південноукраїнським Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що вчинено актовий запис N48 від 09.03.2023 року. Позивач зазначає, що останнім часом шлюбні відносини між нею та відповідачем носять лише формальний характер. Між ними втрачені почуття поваги, піклування, взаємодопомоги та любові. За такого сімейне життя погіршилося, що призвело до припинення відносин подружжя. Позивач також зазначила, що нею подано позов до суду про розірвання шлюбу, справа №486/1235/25 на розгляді, рішення ще не прийнято. [INFO] в них з відповідачем народився ще один син - [PERSON] . Відтак, після припинення подружніх відносин, вона з відповідачем разом не проживає. Діти проживають з нею. Вказує, що перебуває у відпустці по догляду за новонародженою дитиною (до 3-х років). Відповідач періодично надавав матеріальну допомогу на виховання старшого сина [PERSON] , але така допомога була нестабільною, тому вона звернулася до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 1/3 частки на двох дітей. Відповідач є здоровою та працездатною особою, працевлаштований, має достатній заробіток. У зв`язку з вищевикладеним, просить суд стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі частки всіх видів заробітку (доходу), починаючи з дати пред`явлення позову до досягнення трирічного віку сином [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Південноукраїнського міського суду Миколаївської області від 25.09.2025 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 18.11.2025 року від позивача надійшли додаткові письмові пояснення, в яких вона просила позов задовольнити. Зазначила, що відповідач має можливість працювати і працює, отримує гарні доходи, в тому числі має накопичення, являється публічною особою, житлом забезпечений, є одночасно засновником та власником двох юридичних осіб, входить до громадської організації сільгосптоваровиробників Вознесенського району, є директором суб?єктів господарювання та депутатом Вознесенської ради, тому має можливість надавати матеріальну підтримку матері своїх дітей. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. 29.01.2026 року направив суду клопотання про перенесення судового засідання у зв`язку з сімейними обставинами та неможливістю прибути в судове засідання. Представник позивача та позивач вважали можливим здійснювати розгляд справи без участі відповідача, проти ухвалення заочного рішення не заперечували. Враховуючи, що відповідачем 19.11.2025 року, 18.12.2025 року було подано аналогічні клопотання про відкладення розгляду справи за сімейними обставинами, разом з тим, доказів неможливості прибути в судові засідання до клопотаннь відповідач не надав, відзив на позовну заяву не подавав, суд вважає можливим розглянути справу без його участі та за погодженням позивача ухвалити заочне рішення за наявними матеріалами, про, що в судовому засіданні постановлено ухвалу. Суд, дослідивши матеріали справи в межах наданих письмових доказів, дійшов до наступних висновків. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 75 СК України, дружина чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на аліменти у дружини - матері може виникнути лише у разі достатнього матеріального забезпечення чоловіка, наявності у чоловіка достатніх коштів для надання дружині - матері спільної дитини матеріальної допомоги та стягуються за умови, що чоловік, до якого пред`явлено вимоги про надання утримання, спроможний надавати матеріальну допомогу (постанова Верховного Суду від 27 травня 2020 року у справі №712/4702/19). Відповідно до ч. 2 ст. 91 СК України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Особливим видом права жінки на утримання є її право на утримання чоловіком у разі проживання з нею їхньої дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу жінки та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно з ч. ч. 2, 4, 6 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. У постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. У постанові Верховного Суду у справі № 750/9224/16-ц від 13 червня 2018 року суд касаційної інстанції звернув увагу на те, що відповідно до частин другої та шостої статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років і в разі розірвання шлюбу. Згідно з частиною четвертою статті 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині - матері незалежно від цієї обставини. Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження, виданого повторно 01.07.2025 року, [INFO] народився [PERSON] , батьками якого зазначено [PERSON] та [PERSON] . 09.03.2023 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб. Відповідно до свідоцтва про народження від 18.09.2025 року, [INFO] народився [PERSON] , батьками якого зазначено [PERSON] та [PERSON] . При вирішенні питання про спроможність відповідача сплачувати аліменти на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є особою працездатного віку, отримає доходи, під час розгляду справи відповідачем не надано доказів на підтвердження того, що він не має можливості надавати таку допомогу дружині. Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів на утримання дружини керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. Як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень судовим наказом Південноукраїнського міського суду Миколаївської області у справі №486/1811/25 від 25.09.2025 року (суддя Волощук О.О.), стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання двох дітей: малолітнього [PERSON] , [INFO] , та малолітнього [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду 24.09.2025 року і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до акту голови правління ОСББ «Дев`яточка Юга» від 17.11.2025 року №79 [PERSON] , а також її неповнолітні діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] проживають за адресою: [ADDRESS] з квітня 2025 року. Згідно з довідкою Головного управління ПФУ в Миколаївській області від 17.11.2025 року [PERSON] станом на 17.11.2025 року на обліку в Головному управлінні ПФУ в Миколаївській області не перебуває, пенсії да державної соціальної допомоги не отримає. Відповідно до роздруківки копії декларації [PERSON] , останній у 2024 році займав посаду депутата Вознесенської районної ради, сумарний дохід останнього становив 353 611 грн. Буд-яких доказів про отримання доходів відповідачем за 2025 рік позивач не надавала, відповідних клопотань про витребування не заявляла. До позовної заяви позивачем було додано копії платіжних інструкцій від 04.04.2025 року, 04.06.2025 року, 11.08.2025 року про сплату [PERSON] коштів за відвідування [PERSON] ДНЗ «Гармонія». Також позивачем додано копії квитанцій на підтвердження купівлі засобів особистої гігієни для дитини та лікарських препаратів. З урахуванням встановленого, виходячи з принципу справедливості та розумності, та з урахуванням потреб дружини, відсутність доказів про неможливість сплачувати аліменти на утримання дружини, суд вважає за можливе задовольнити вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини частково та стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання дружини в розмірі 1/6 частини з усіх видів доходів щомісячно до досягнення дитиною трьох років. При цьому суд враховує, що позивачем не надано доказів того, що відповідач має змогу сплачувати аліменти на її утримання у заявленому нею розмірі. За змістом ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору у даній справі, то з відповідача в користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: partial