Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

Стислий виклад позицій учасників справи. 04 грудня 2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В обґрунтування позову позивачка зазначила, що 20 грудня 2012 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, актовий запис № 59. Від шлюбу в подружжя народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . На даний час позивачка працює та виховує дітей. Неодноразово зверталася до відповідача для його участі у матеріальному забезпеченні дітей, однак отримувала відмови. Частково батько дітей допомагає, проте з квітня 2025 року виїхав за межі України та проживає там. Дітям потрібно забезпечити належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морально та соціального розвитку дітей, який позивачка не взмозі самостійно забезпечити. Крім того, зазначає, що на її утриманні перебуває дочка з інвалідністю [PERSON] , якій потрібно забезпечувати належне лікування. Відповідач інших осіб на утриманні не має, працездатний, отримує дохід, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому вважає, що може сплачувати аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 заробітку (доходів) щомісячно і до досягнення ними повноліття. У поданому до суду представником відповідача адвокатом Сащуком М.М. відзиві на позовну заяву представник відповідача заперечує щодо задоволення позову [PERSON] в тому розмірі, про який просить позивачка.Свої заперечення мотивує тим, що позивачка не обгрунтовує розмір аліментів, які просить стягувати з відповідача та не надала суду жодних доказів, котрі б доводили наявність у відповідача можливості їх сплачувати. Відповідач повністю усвідомлює свої обов`язки щодо утримання та виховання, жодним чином не ставить собі за мету від них ухилятися, проте ті суми, які бажає стягувати позивачка, є просто нереальними для нього (а.с. 24-26). Позивачка [PERSON] у судовому засіданні підтримала свої вимоги, викладені у позову та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, його представник у прохальній частині відзиву на позовну заяву просив справу розглядати без участі відповідача та його представника, у задоволенні позову в тому розмірі, про який просить позивачка просив відмовити. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 09.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 21 січня 2026 року на адресу суду через систему «Електронний суд» представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому адвокат просив відмовити у задоволенні позову в тому розмірі, про який просить позивачка. Будь-яких інших заяв та клопотань від учасників справи не надходило. Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що 20 липня 2012 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб у Снятинському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), про що зроблено відповідний актовий запис № 59, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 5). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25.12.2013 [PERSON] народилася [INFO] . Її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). У відповідності до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06.01.2015 [PERSON] народилася [INFO] . Її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). Із копії посвідчення серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] , [INFO] , являється особою з інвалідністю, дитиною-інвалідом до 18 років (а.с. 8). Отже, судом встановлено, що зміст спірних правовідносин, які виникли на даний час між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] є відносини, які пов`язані із виконанням обов`язку щодо утримання дітей, а саме щодо стягнення аліментів. Норми права, які застосовував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» установлено у 2025 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років - 2563 гривні; для дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень. Згідно з ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» установлено у 2026 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років - 2817гривні; для дітей віком від 6 до 18 років - 3512 гривень. За приписами ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Мотивована оцінка аргументів, наведених учасниками справи щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд за результатами оцінки доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, із врахуванням того, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, перевіривши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності для вирішення справи, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що позивачкою у передбаченому законом порядку доведено належними та допустимими доказами те, що разом із нею проживають двоє малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] нар. Дочка [PERSON] являється особою з інвалідністю, дитина-інвалід до 18 років, що підтверджується наданою суду копією посвідчення серії [NUMBER] . Обов`язок щодо утримання дітей, які не досягли вісімнадцятирічного віку покладається на обох батьків. Згідно зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач є працездатною особою, може надавати допомогу в утриманні своїх дітей, у зв`язку з чим визначає розмір аліментів у розмірі 1/3 заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення ними повноліття. Саме указаний розмір аліментів зможе забезпечити належне забезпечення потреб дітей та їх розвиток і при цьому не буде надмірним тягарем для платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України стягнення аліментів розпочати з 04 грудня 2025 року і проводити до досягнення дітьми повноліття. Рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць належить допустити до негайного виконання. Розподіл судових витрат у справі. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. З огляду на викладене, з [PERSON] слід стягнути на користь держави судовий збір у встановленому законодавством розмірі 1 211, 20 коп. На підставі наведеного, відповідно до ст. 180, 182-183, 191 СК України,

Outcome: approved