Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

Представник позивача адвокат Усенко М.І. звернувся до суду з позовною заявою в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором № 855468 від 29.06.2023 у розмірі 32516,97 грн. Ціна позову визначена позивачем у розмірі 32516,97 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 29.06.2023 між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту №855468. Згідно з умовами договору відповідач отримала кредит у розмірі 4500 грн. на умовах визначених кредитним договором та зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором. ТОВ «Селфі Кредит» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, шляхом перерахування коштів безготівковим переказом на рахунок платіжної карти позичальника, що підтверджується повідомленням про успішне перерахування коштів за кредитним договором № 855468 від 29.06.2023. 21.06.2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» укладено договір відступлення прав вимоги (факторингу) №21062024, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до позичальника[PERSON] за кредитним договором № 855468 від 29.06.2023. Всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконала свого обов`язку, не здійснює плату для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки позивача, ні на рахунки попереднього кредитора. У зв`язку з невиконанням умов кредитного договору, заборгованість позичальника за кредитним договором станом на час подання позову становить 32516,97 грн., яка складається з наступного: 4499,96 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 28017,01 грн. заборгованість за відсотками. Ухвалою суду від 03.11.2025 відкрито провадження та призначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Копія даної ухвали направлена на останню відому адресу місця реєстрації відповідача, однак повернулась на адресу суду неврученою, що підтверджується поштовим повідомленням, яке знаходиться в матеріалах справи. Оскільки ухвала суду про відкриття провадження у справі та судові повістки направлялись на відому адресу місця реєстрації відповідача, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлена про відкриття провадження у справі та встановленого судом строку для подання відзиву. Відповідачем у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подавався. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Сторони в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, що підтверджується матеріалами справи, про причини неявки суду не повідомили. Представник позивача - адвокат Усенко М.І. просив справу слухати за його відсутності та задовольнити позовні вимоги повністю. Проти розгляду справи в заочному порядку представник позивача не заперечував. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за наявними у справі матеріалами, у зв`язку з відсутністю клопотання сторін про інше, відповідно до положень ст. ст. 274-279 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 29.06.2023 між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту №855468. Згідно з умовами договору відповідач отримала кредит у розмірі 4500 грн. на умовах визначених кредитним договором та зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором. ТОВ «Селфі Кредит» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, шляхом перерахування коштів безготівковим переказом на рахунок платіжної карти позичальника, що підтверджується повідомленням про успішне перерахування коштів за кредитним договором № 855468 від 29.06.2023. Переказ коштів, виданих в рамках кредитного договору здійснено шляхом перерахування на банківську картку, яку відповідачем вказано особисто в заяві на отримання кредиту. На підстави викладеного, суд приходить до висновку, що ТОВ «Селфі Кредит» свої зобов`язання за кредитним договором перед позичальником виконало та надало кредитні кошти, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача. Всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконала свого зобов`язання та не здійснює плату для погашення кредитної заборгованості. 21.06.2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» укладено договір відступлення прав вимоги (факторингу) №21062024, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до позичальника[PERSON] за кредитним договором № 855468 від 29.06.2023. Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України у Постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. При умові, що відповідач з будь-яких підстав не отримав вищезазначені повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки первісного кредитора, які вказані в кредитному договорі, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України. Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Частиною першою ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Стаття 629 ЦК України регламентує, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною другою ст. 1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику (кредит) частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець (кредитодавець) має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати належних йому процентів. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Враховуючи відсутність доказів, які б спростовували факт наявності у відповідача кредитної заборгованості та його розміру, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 4499,96 грн та заборгованості за відсотками в розмірі 28017,01 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. Загальна сума заборгованості за вищевказаним кредитним договором, що підлягає стягненню з відповідача складає 32516,97 грн Розподіл судових витрат, суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір». За подання позовної заяви ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн. За ст.137 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу адвоката. В позовній заяві також міститься вимога про стягнення з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 8000,00 грн. Згідно п. 8 ч. 2 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Суд, дослідивши позовну заяву з доданими до неї матеріалами, докази надані на підтвердження понесених позивачем судових витрат на правничу допомогу, вважає, що судові витрати в частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу підлягають задоволенню. Враховуючи, що з урахуванням категорії справи, рівня складності юридичної кваліфікації правовідносин, обсягу наданих позивачу послуг з правничої допомоги, змісту поданих процесуальних документів, принципів співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, їхньої дійсності та необхідності, суд доходить висновку, що справедливим буде стягнення з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування витрат на професійну правничу у суді першої інстанції в розмірі 4000,00 грн. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача, документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 2422,40 грн., а також витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн.

Outcome: approved