Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаною заявою, обґрунтовуючи її тим, що 11 червня 2021 року вона уклала договір довічного утримання з [PERSON] , на підставі якого їй передано 2/5 частки у праві спільної часткової власності на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] з серпня 1977 року постійно проживав та був зареєстрований у вказаному будинку. У зв`язку із збройною агресією РФ проти України, за повідомленням місцевих мешканців, а саме прихожан Релігійної Організації «Релігійна громада парафія святого архистратига Михайла Київської Єпархії Української православної церкви (МП)», [PERSON] був примусово евакуйований до Республіки Білорусь, де з 06 травня 2022 року був поміщений до закладу «Речицького територіального центру соціального обслуговування населення» та проживав у відділенні забезпечення цілодобового перебування громадян похилого віку і інвалідів, що знаходився за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки від 09 вересня 2025 року № 367, виданої відділом запису актів цивільного стану Речицького районного виконавчого комітету Гомельської області та копії свідоцтва про смерть, [INFO] в с. Холмеч Речицького району Гомельської області [PERSON] помер, про що в книзі реєстрації актів про смерть 09 вересня 2025 року здійснено запис № 637. Оскільки між Україною і Республікою Білорусь міждержавні відносини були припинені і з 09 вересня 2025 року Польща також оголосила закриття кордону з Республікою Білорусь, то отримати оригінал свідоцтва про смерть [PERSON] на території Республіки Білорусь неможливо, як і неможливо отримати свідоцтво про смерть в органах реєстрації актів цивільного стану України на підставі вищезазначених копій. З огляду на викладене, [PERSON] просила суд встановити факт смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Небрат Бородянського району Київської області, в с. Холмеч Речицького району Гомельської області Республіки Білорусь, що необхідно їй (заявнику) для зняття заборони відчуження з майна, що є предметом договору довічного утримання. У судовому засіданні заявник [PERSON] та її представник адвокат Литвиненко Л.А. заяву підтримали і викладене підтвердили. Заінтересовані особи: Бородянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Бородянська селищна рада Бучанського району Київської області своїх представників на розгляд справи не направили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Вислухавши пояснення заявниці та її представника, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] в с. Небрат Бородянського району Київської області, що підтверджується копією паспорту громадянина України (а. с. 9-10, 11). 11 червня 2021 року між [PERSON] (відчужувач) і [PERSON] (набувач) був укладений договір довічного утримання (догляду), за умовами якого відчужувач передав у власність набувачеві, а набувач прийняла від відчужувача у власність 2/5 частки у праві спільної часткової власності на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12-19, 20). З копії довідки вбачається, що заклад «Речицький територіальний центр соціального обслуговування населення» повідомляє, що [PERSON] , [INFO] , з 06 травня 2022 року по 01 вересня 2025 року проживав у відділенні забезпечення цілодобового перебування громадян похилого віку і інвалідів, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] знято з обслуговування 01 вересня 2025 року у зв`язку зі смертю (а.с. 21). З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого відділом загса Речицького райвиконкому Гомельської області 09 вересня 2025 року, вбачається, що [PERSON] , у віці 86 років, помер [INFO] в с. Холмеч Речицького району Гомельської області Республіки Білорусь, про що 09 вересня 2025 року складено актовий запис № 637 (а.с. 22, 23). Як убачається з наданої заявником фотографії, на кладовищі встановлений надмогильний хрест із написом на табличці " [PERSON] , [INFO] " (а.с. 24). Листом Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області № 187922-2025 від 18 листопада 2025 року, заявницю повідомлено про те, що в ході проведення розшукових заходів щодо безвісті зниклого [PERSON] встановлено, що останній помер [INFO] у с. Холмечь Речицького району Гомельської області, про що відділом загсу Речицького райвиконкому Гомельської області 09 вересня 2025 року здійснено запис акта про смерть № 637, та видано свідоцтво про смерть [NUMBER] . [PERSON] був похований на місцевому кладовищі в с. Холмечь Речицького району Гомельської області, Республіки Білорусь. На підставі п. 1 ст. 9-2 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» державний розшук припинено (а.с. 42). Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України). Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч. 1, 3, ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Відповідно п. 1 глави 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, (далі - Правил), підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); лікарське свідоцтво про пренатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням не судових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Відповідно до п. 5, 8 глави 1 розділу ІІ Правил, у державній реєстрації актів цивільного стану може бути відмовлено, якщо державна реєстрація суперечить вимогам законодавства України; державна реєстрація повинна проводитись в іншому органі державної реєстрації актів цивільного стану; з проханням про державну реєстрацію звернулась недієздатна особа або особа, яка немає необхідних для цього повноважень. Документи, видані компетентними органами іноземних держав на посвідчення актів цивільного стану, здійснених поза межами України за законами відповідних держав щодо громадян України, іноземців і осіб без громадянства, визнаються дійсними в Україні за наявності легалізації, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Відповідно ст. 13 Закону України «Про міжнародне приватне право», документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України. На час дії Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня1993 року, статтею 13 передбачено, що документи, які на території однієї з Договірних Сторін виготовлені або засвідчені установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції і за встановленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на територіях інших Договірних Сторін без якого-небудь спеціального посвідчення. Документи, які на території однієї з Договірних Сторін розглядаються як офіційні документи, користуються на територіях інших Договірних Сторін доказовою силою офіційних документів. 23 грудня 2022 року набрав чинності Закон України від 01 грудня 2022 року № 2783-ІХ «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року». Цим Законом передбачено зупинення у відносинах з Російською Федерацією та Республікою Білорусь дії Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України 22 січня 1993 року та Протоколу 1997 року до Конвенції, вчиненого від імені України 28 березня 1997 та вихід України з Конвенції від 22 січня 1993 року та Протоколу від 28 березня 1997 року. Дія зазначених міжнародних договорів для України припинена з 29 грудня 2023 року. Таким чином, ні довідка про смерть, ні свідоцтво про смерть, видані відділом загса Речицького райвиконкому Гомельської області Республіки Білорусь, не мають сили офіційного документу на території України. Разом із тим, встановлення факту смерті [PERSON] є необхідним заявниці для можливості реалізації своїх прав як набувача за договором довічного утримання (догляду). З огляду на викладене, оцінюючи досліджені докази, суд вважає підтвердженим і таким, що підлягає встановленню факт смерті [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Небрат Бородянського району Київської області, який помер [INFO] в с.Холмеч Речицького району Гомельської області Республіки Білорусь.

Outcome: approved