Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

Представник ТОВ «Споживчий центр» Горна Вероніка Іванівна 08.12.2025 року подала до Самарського районного суду міста Дніпра, через підсистему «Електронний суд», позовну заяву про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором, в якій просить суд стягнути з [PERSON] (Адреса: [ADDRESS] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, код за ЄДРПОУ: 37356833 , МФО 305299 , р/р [NUMBER] ) заборгованість за Кредитним договором № 30.01.2025-100001004 від 30.01.2025 у розмірі 47722,83 гривень та понесені Позивачем судові витрати. І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Представник Позивача позов обґрунтовує тим, що 30.01.2025 р. між [PERSON] (надалі Відповідач) та ТОВ «Споживчий центр» (надалі-Позивач) укладено Кредитний договір (оферти) від 30.01.2025 № 100001004, за яким останній надано кредит у розмірі 18000,00 гривень строком на 140 днів, які ним отримані. Дата повернення кредиту 18.06.2025. Продовження (елонгація, пролонгація) строку договору не передбачена. Процентна ставка фіксована та складає 0,82% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, комісія пов`язана з наданням кредиту - 15% від суми кредиту та дорівнює 2700,00 гривень. Спосіб надання кредиту [PERSON] - перерахування на рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача [NUMBER] . Відповідачем у справі були здійснені заходи, спрямовані на визнання боргу, а саме: проведена часткова сплата по вищезазначеному кредитному договору на суму 3877,17 грн. від 12.02.2025 року, на суму 2000,00 грн. від 14.04.2025 року ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, в свою чергу [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку із чим, станом на дату подання позову утворилась заборгованість у розмірі 47722,83 гривень, яка складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 16000,00 гривень, по процентам в розмірі 21380,00 гривень, комісії 1342,83 гривень та неустойки 9000,00 гривень, яку Позивач просить суд стягнути з [PERSON] (а.с. 1-8). 08.01.2026 від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просить відмовити Позивачу в задоволенні позовних вимог, мотивуючи це тим, що на її думку, представником Позивача не надано доказів того, що Відповідачем були отримані кредитні кошти, щодо розміру наданого кредиту, не надано графіку погашення заборгованості, виписки з карткового рахунку Відповідача, а також розрахунку заборгованості. Також Відповідач звертає увагу суду на те, що в позовній заяві не вказано, коли саме відповідач отримав кредит. В той час як саме первинні бухгалтерські документи є доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів. Враховуючи викладене, Відповідач дійшов висновку, що Позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що Відповідач дійсно отримав від ТОВ «Споживчий центр» кредит, розмір відсотків, а також наявність у відповідача заборгованості за кредитним договором, у зв`язку з чим слід відмовити в задоволенні позовних вимог за недоведеністю (а.с. 21-28). Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилася, в позовній заяві зазначила, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі та просить проводити розгляд справи без її участі (а.с. 8 на звороті). Відповіді на відзив Відповідач на адресу суду не надала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила, подала відзив на позовну заву, заяв про відкладення судового засідання по справі до суду не надавала (а.с. 21-28). ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.12.2025, справу передано на розгляд судді Гаркуші В.В. (а.с.12). Ухвалою Самарського районного суду міста Дніпра від 31.12.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 14). 08.01.2026 від Відповідача надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 21-28). Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази. Судом встановлено, що 30.01.2025 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір № 30.01.2025-100001004 в електронній формі. Електронний кредитний договір складається з пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), розміщеної на вебсайті кредитодавця у загальному доступі, а також у особистому кабінеті позичальника на вебсайті кредитодавця; заявки, сформованої на сайті кредитодавця після ідентифікації позичальника, обрання ним конкретних умов та їх схвалення кредитодавцем; відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), сформованої на сайті кредитодавця та підписана позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (кода), отриманого позичальником в смс-повідомленні на номер телефону, вказаний при його ідентифікації на сайті. За умовами якого кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію. Кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб перерахування позичальнику коштів у рахунок кредиту: банківський рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 5168-74XX-XXXX-7067. У заявці зазначено, що сума кредиту складає 18000,00 гривень, строк на який надається кредит 140 днів з дати його надання, дата повернення (виплати) кредиту 18.06.2025. Процента ставка - фіксована незмінна у розмірі 1% на 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Денна процентна ставка загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається Кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Розрахунок денної процентної ставки: 0.82% (денна процентна ставка) = 0.82% (денна процентна ставка) = (20771.68 / 18000)/ 140 ? 100%. Комісія, пов`язана з наданням кредиту - 15% від суми кредиту та дорівнює 2700,00 гривень. Орієнтована реальна річна процента ставка 6469,12%. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача 38771 грн. 68 коп. Загальні витрати за споживчим кредитом 20771 грн. 68 коп.. Неустойка: 180 грн. 00 коп., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Розмір процентів відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України становить 365 % річних, які нараховуються від простроченої Позичальником суми (база розрахунку). Максимальний розмір процентів відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України встановлюється законом. Договір підписано [PERSON] одноразовим ідентифікатором E242 (Підсистема «Електронний суд»). Отримання грошових коштів [PERSON] за вищезазначеним договором підтверджується довідкою, виданою ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» ТОВ «УПР», з якої вбачається, що 30.01.2025 сплачено 18000,00 гривень з призначенням: видача за договором кредиту № 30.01.2025-100001004 (підсистема «Електронний суд»). Номер банківської карти, на яку здійснено переказ коштів 5168745697757067, що відповідає номеру карти зазначеній позичальником у заявці кредитного договору №30.01.2025-100001004 (КРЕДИТНОЇ ЛІНІЇ). Відповідач не надала своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, тобто зобов`язання за вказаним договором не виконала. У встановлені договором строки відповідач зобов`язання не виконала, у зв`язку з чим станом на 18.06.2025 р., утворилась заборгованість у розмірі 47722,83 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 16000 грн., по процентам в розмірі 21380,00 грн., комісія 1342.83 грн., по неустойці за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання, у розмірі 9000,00 грн (з урахуванням часткової сплати 12.02.2025 3877,17 грн, 14.04.2025 2000,00 грн), що підтверджується відповідною довідкою-розрахунком за період з 30.01.2025 по 18.06.2025 (підсистема «Електронний суд»). IV. Норми права, застосовані судом, та мотиви їх застосування. Правовий аналіз суду Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно положень статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним кодексом України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Згідно із ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з п. 1-1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. З огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики. В даному випадку матеріалами справи також підтверджено, що відповідач не виконав зобов`язання щодо своєчасного погашення кредитної заборгованості, внаслідок чого допустив заборгованість за кредитним договором. Застосовуючи правові висновки Великої Палати Верховного Суду, висловлені у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, суд доходить висновку, що Відповідач зобов`язаний повернути позивачу фактично отриману суму кредитних коштів. У зв`язку із тим, що отримання у кредит грошових коштів Відповідачем, підтверджено належними доказами по справі, і у такого учасника справи в силу укладеного договору виникло зобов`язання повернути такі кошти частинами, у розмірах та у строки, зазначеними у кредитному договорі, то позов в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту ґрунтується на законі та підлягає задоволенню. Також частиною 1 статті 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Суд вважає, що шляхом підписання вказаного кредитного договору Відповідач був проінформованим також про реальну процентну ставку, загальні витрати за кредитом та інші важливі правові аспекти його надання, що передбачені статтею 9 Закону України «Про споживче кредитування». Суд критично ставиться до доводів Відповідача, викладених у відзиві на позов, щодо не надання Позивачем доказів того, що Відповідачем були отримані кредитні кошти, щодо розміру наданого кредиту, не наданого графіку погашення заборгованості, виписки з карткового рахунку Відповідача, а також розрахунку заборгованості, а також часу отримання кредиту. Оскільки до позовної заяви Позивачем додано пропозицію щодо укладення кредитного договору (кредитної лінії) (ОФЕРТА), заявку кредитного договору №30.01.2025-100001004 (кредитної лінії), відповідь позичальника про прийняття пропозиції (АКЦЕПТ) кредитного договору № 30.01.2025-100001004 (кредитної лінії), кожен з яких містить графік платежів, також Позивачем надано додаток до кредитного договору №30.01.2025-100001004 (кредитної лінії) від 30.01.2025 12:05 інформаційне повідомлення позичальника [PERSON] . Усі вище перелічені документи підписані позичальником [PERSON] за допомогою одноразового ідентифікатора E242, що відповідає законодавству про електронну комерцію. На підтвердження суми заборгованості, включаючи нараховані відсотки, комісію та пеню - ДОВІДКА-РОЗРАХУНОК про стан заборгованості за кредитним договором. Згідно з розрахунком проценти за користування кредитом нараховані позичальнику у строки встановлені у кредитному договорі 140 днів. З наданої позивачем довідки ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» вбачається, що 30.01.2025 року на банківську картку № [NUMBER] перераховано 18 000,00 грн із призначенням платежу видача кредиту за договором № 30.01.2025-100001004. Номер зазначеної картки повністю відповідає номеру електронного платіжного засобу, який був вказаний позичальником у заявці на укладення кредитного договору. Відповідач у відзиві не заперечувала належність їй зазначеної банківської картки, не посилалася на її втрату, компрометацію або несанкціоноване використання третіми особами, не заявляла про вчинення щодо неї шахрайських дій та не надала доказів звернення до банківської установи чи правоохоронних органів з відповідними заявами. Крім того, матеріалами справи підтверджено здійснення відповідачем часткових платежів за кредитним договором 12.02.2025 року на суму 3 877,17 грн та 14.04.2025 року на суму 2 000,00 грн. Вказані платежі суд розцінює як поведінку, спрямовану на виконання умов договору, що свідчить про визнання відповідачем факту укладення кредитного договору та отримання кредитних коштів. При цьому часткове виконання зобов`язання Відповідачем суд розцінює як обставину, яка підтверджує існування договірних правовідносин між сторонами та отримання останнім грошових коштів. За таких обставин суд доходить висновку, що факт надання позивачем кредитних коштів та їх отримання відповідачем підтверджений належними та допустимими доказами, а доводи відповідача про недоведеність зазначених обставин є безпідставними. Приймаючи до уваги неналежне виконання Відповідачем зобов`язань з повернення кредитних коштів та сплати відсотків за його користуванням, суд, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості, що складається з тіла кредиту, відсотках та комісії. Вказана вище заборгованість підтверджується представленим позивачем розрахунком заборгованості, який є арифметично правильним, відповідає умовам договору та не спростованим Відповідачем. Разом із тим, суд не погоджується з можливістю стягнення неустойки у сумі 9000,00 гривень з огляду на наступне. Так, відповідно приписів пункту 18 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначено статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Далі, воєнний стан, введений Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року№ 64/2022, затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, неодноразово був продовженим та діє станом на дату подання позовної заяви і її розгляду в суді. Отже, з урахуванням того, що позичальником прострочене виконання грошового зобов`язання за кредитним договором, і станом на дату розгляду справи в суді діє воєнний стан, суд вважає, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення пункту 18 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, та, відповідно, відсутні підстави для нарахування неустойки. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 30.01.2025-100001004 від 30.01.2025 року у розмірі 38722 (тридцять вісім тисяч сімсот двадцять дві) грн 83 коп., що складається з заборгованості у сумі 16000 (шістнадцять тисяч) грн 00 коп. основного боргу, 21380 (двадцять одна тисяча триста вісімдесят) грн. 00 коп. нарахованих відсотків, 1342 (одна тисяча триста сорок дві) грн 83 коп. комісія. Вимоги в частині стягнення неустойки в сумі 9000,00 грн задоволенню не підлягають. V. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно з приписами статті 141 ЦПК України, враховуючи те, що позовні вимоги задоволені частково, з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені на 81 %, сума відшкодування сплаченого судового збору становить 1962,14 гривень. На підставі викладеного і

Outcome: partial