Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

Позивач звернувся до Відповідача з позовом про стягнення заборгованості по сплаті внесків, в якому зазначив, що [PERSON] є співвласником квартири у [ADDRESS] . Позивач, який здійснює обслуговування будинку та прибудинкової території, зобов`язання виконує належним чином. Натомість Відповідач свої зобов`язання не виконує, не здійснює платежів за отримані послуги, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за період з 01.02.2021 року по 31.08.2025, яка становить 32 910,17 грн., та яку просить Позивач стягнути з Відповідача, з яких борг за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території становить 24 263 грн. 25 коп., 6 986 грн. 03 коп. - інфляційні нарахування, 1 660 грн. 89 коп. - 3% річних, судовий збір і витрати на правову допомогу. Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва від 28.10.2025 року справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 09.12.2025 року та витребувано у Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» відомості, що підтверджують право власності/користування об`єктом нерухомості за адресою: [ADDRESS] . 09.12.2025 року судове засідання знято з розгляду у зв`язку із відсутністю електроенергії та призначено наступне судове засідання 10.02.2026 року. 31.12.2025 року на адресу суду надійшли витребувані судом документи. Позивач у судове засідання не з`явився, про час та дату судового розгляду справи повідомлявся належним чином, однак представник позивача подала до суду заяву, в якій підтримує позовні вимоги та просить суд проводити розгляд справи за відсутності представника, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про день, час та місце судового засідання повідомлена шляхом направлення судових документів за останньою відомою адресою місця проживання, проте конверт повернувся із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». На підставі ч. 8 ст. 128 ЦПК України, суд вважає Відповідача належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Відзив до суду від Відповідача не надходив. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, зважаючи на заяву представника позивача про розгляд справи без його участі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи із такого. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Як убачається з матеріалів справи, Відповідач [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Інформацією з Київського міського бюро технічної інвентаризації, 1/3 частини на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого фондом комунального майна Мінського району від 13.09.1993 року та 2/3 частини на підставі договору дарування, посвідченого 30.01.1999 року. Загальна площа зазначеної квартири 51,90 кв.м. відповідно до даної Інформації. Суд звертає увагу, що під час розгляду справи, крім прізвища, і мені і по батькові Відповідача, не здобуто будь-яких даних, які би могли ідентифікувати вказану особу, як дата народження, чи РНОКПП, місце реєстрації. Водночас, клопотань про витребування такої інформації Позивач у встановленому порядку не подавав. У будинку за адресою [ADDRESS] створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЗОЇ ГАЙДАЙ 7», що підтверджується копією виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Відповідно до Протоколу №1/2020 Загальних зборів ОСББ «ЗОЇ ГАЙДАЙ 7» з 01.08.2020 року управління спільним майном співвласників здійснюється ОСББ та затверджено суми внесків співвласників на утримання будинку і прибудинкової території на наступному рівні: - внесок на утримання спільного майна - 6,5 грн.; - внесок у ремонтний фонд 1 грн. за кв.м. загальної площі житлових та нежитлових приміщень; - внесок по ТПВ - 1,00 грн./1кв.м. загальної площі житлових та нежитлових приміщень. Встановити строк сплати внесків до кінця кожного поточного місяця. Відповідно сума всіх внесків разом становить 6,5 грн. з 1 м2 загальної площі житлових та нежитлових приміщень. Судом встановлено, що ОСББ «ЗОЇ ГАЙДАЙ 7» свої зобов`язання виконує належним чином, надає послуги з управління будинком для забезпечення всіх мешканців будинку комунальними послугами. Натомість, Відповідач свої зобов`язання не виконує, не здійснює платежів по сплаті внесків на утримання будинку, у зв`язку з чим у Відповідача за період з 01.02.2021 року по 31.08.2025 року утворилась заборгованість, яка становить 32 910,17 грн., з яких борг за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території становить 24 263 грн. 25 коп., 6 986 грн. 03 коп. - інфляційні нарахування, 1 660 грн. 89 коп. - 3% річних, які підтверджуються відповідними розрахунками, наявними в матеріалах справи. Пунктом 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач має право, зокрема, одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласник зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання, виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень, та своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Статтею 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачено, що для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право: вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднання внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів. Згідно з ч. 1 ст. 20 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Таким чином, виходячи із вищенаведеного, суд прийшов до висновку про те, що Позивач виконує умови договору належним чином, а Відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань, що є порушенням норм чинного законодавства України. Отже, зважаючи на наявні в матеріалах справи докази, розрахунок розміру заборгованості, суд вважає, що відомості, які вони містять, відповідають дійсним обставинам справи, тому позов є законним, таким, що відповідає вимогам чинного законодавства України та підлягає задоволенню в повному обсязі. Доказів на спростування позовних вимог Відповідач не надала. З урахуванням задоволення позову, з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору в розмірі 3 028,00 грн. Як убачається зі змісту позову Позивач також просить суд стягнути витрати на правничу допомогу. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Частинами 1-3 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження витрат на оплату послуг адвоката суду надано: Договір про надання правової допомоги №01/09/2025 від 01.09.2025 р. з адвокатом Шоха Світланою Іванівною, платіжну інструкцію №1452 від 05.09.2025 року на суму 3 500,00 грн. згідно договору № 01/09/2025, рахунок №01 від 04.09.2025 року. Водночас, Відповідачем заперечень проти заявленої суми правничої допомоги не надано. Таким чином, суд вважає обґрунтованим і підтвердженим обсяг наданої правової допомоги. На переконання суду, вказана сума відповідає складності справи, ціні позову та обсягу наданої правової допомоги. На підставі викладеного,

Outcome: approved