Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Заілщицької міської ради Чортківського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно. В позовній заяві позивач просить визнати за нею, [PERSON] , як спадкоємицею першої черги за законом після смерті [INFO] її чоловіка [PERSON] право власності на незавершений будівництвом житловий будинок, загальною площею 265,1 кв.м за адресою: [ADDRESS] та житловий будинок загальною площею 88,6 кв.м з господарськими будівлями та спорудами, за адресою: [ADDRESS] . Позивач зазначає, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті [INFO] [PERSON] . Остання за життя 01.09.1993 року склала заповіт, посвідчений Борщівською державною нотаріальною конторою Тернопільської області та зареєстрований в реєстрі за № 1-1354, яким все належне їй майно заповіла [PERSON] . Ухвалою судді Заліщицького районного суду Тернопільської області від 19.12.2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, просить позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач не делегував свого представника в судове засідання, подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що не вбачає підстав для відмови у задоволенні позову та просить розглянути справу без участі його представника. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В матеріалах справи відсутні дані, які б вказували, що визнання позову відповідачем суперечить вимогам закону. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, враховуючи заяви сторін, суд вважає, що справу слід вирішити за наявними матеріалами та задовольнити позов, виходячи із наступного. Згідно заповіту, посвідченого Борщівською державною нотаріальною конторою Тернопільської області та зареєстрованого в реєстрі за № 1-1354, [PERSON] все належне їй майно заповіла [PERSON] . Відповідно до довідки Добрівлянської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області № 883 від 24.10.2011 року, [PERSON] вступив в управління спадковим майном після смерті [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 12.11.1988 року, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 12.11.1988 року, після реєстрації шлюбу прізвище останньої « [PERSON] ». [INFO] помер чоловік позивача [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть виданим в Торонто, провінція Онтаріо [INFO] . Відповідно до довідки Добрівлянського старостинського округу Заліщицької міської ради від 20.11.2024 року, позивач прийняла спадщину після смерті [PERSON] , оскільки на момент смерті разом із спадкодавцем проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно з ст. 1261 ЦК України, позивач має право на спадкування майна, що належало померлому чоловіку, як спадкоємиця першої черги за законом. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме: незавершений будівництвом житловий будинок, загальною площею 265,1 кв.м за адресою: [ADDRESS] та житловий будинок загальною площею 88,6 кв.м з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Згідно з ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених ст.82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні ст.77 ЦПК України, є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ч.1 ст.1217 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають право діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може отримати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ст. 1296 ЦК України). Статтею 1221 ЦК України визначено місце відкриття спадщини за останнім місцем проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місце відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, за відсутності нерухомого майна місце знаходження основної частини рухомого майна. Відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину в судовому розгляді не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Позивач звернулася до в.о. державного нотаріуса Чортківської державної нотаріальної контори Л.Максимович із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , який листом №192/01-16 від 19.06.2025 року відмовив у видачі такого свідоцтва та рекомендував звернутися до суду. Відтак визнання права на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, оскільки існують перешкоди для оформлення права на спадкове майно у нотаріальному порядку. В пункті 23 Постанова Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" передбачено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права власності судовому розгляду не підлягають. У разі відмови в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.316 ЦК України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законодавством (ст.328 ЦК України). Згідно з ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Спадщину після смерті [PERSON] своєчасно прийняла, як спадкоємець за законом першої черги його дружина [PERSON] . За таких обставин суд вважає, що вимоги позивача про визнання за нею права власності на спадкове майно не суперечать вимогам діючого законодавства, є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню. Згідно з п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Вирішуючи питання розподілу судових витрат по справі, суд вважає, що їх слід покласти на сторони в понесених ними розмірах.

Outcome: approved