Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з указаним позовом, в якому просить визнати грошові кошти у вигляді пенсійних в иплат в сумі 191 736,94 грн., неотримані за життя покійною матір`ю та нараховані відповідачем на виконання рішень Житомирського окружного адміністративного суду у справах №240/25851/23 та №240/4185/24, спадковим майном після смерті [PERSON] , а також стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на свою користь в порядку спадкування за законом недоотриману за життя матір`ю [PERSON] пенсію в сумі 191 736,94 грн. В обґрунтування вимог позову вказано, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 07.11.2023 року у справі №240/25851/23, яке набрало законної сили, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату [PERSON] пенсії станом на 01.04.2019 року відповідно до довідки [INFO] від 26.06.2023 за особовою справою №ХЗ71566, з урахуванням проведених виплат. Також, рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 21.06.2024 року у справі №240/4185/24, яке набрало законної сили, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити з 01.01.2024 року нарахування та виплату [PERSON] щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2 000 грн. у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», з урахуванням виплачених сум. На виконання рішення суду у справі №240/25851/23 здійснено перерахунок пенсії, заборгованість по невиплаченій в повному обсязі пенсії за період з 01.04.2019 року по 01.01.2024 року становить 177 736,94 грн. На виконання рішення суду у справі №240/4185/24 перерахована заборгованість по невиплаченій в повному обсязі пенсії за період з 01.01.2024 року по 01.09.2024 року, яка становить 14 000 грн. Як слідує зі змісту позову, [INFO] [PERSON] померла, позивач являється єдиним спадкоємцем за законом після її смерті. При зверненні до відповідача з вимогою провести виплату недоотриманої покійною матір`ю пенсійних виплат позивачу було повідомлено з поясненням, що у разі заміни сторони виконавчого провадження та визнання його стягувачем по справі буде проведена виплата нарахованих сум за вказаними рішеннями судів при надходженні фінансування. Разом з тим позивач зауважує, що ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 28.07.2025 року йому було відмовлено у заміні сторони виконавчого провадження. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Кузнєцова Д.В. від 01.12.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами загального позовного провадження. У січні 2026 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого остання позов не визнає та просить відмовити у його задоволенні за безпідставністю та необґрунтованістю (а.с. 32-36). Заперечення проти позову відповідач обґрунтовує тим, що 01.04.2021 набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 16.12.2020 року № 1279 «Деякі питання організації виплати пенсій та грошової допомоги», якою внесено зміни до Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 року № 1596. Постановою одночасно внесено зміни до підпункту 4 пункту 4 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 року № 280, відповідно до яких саме на Пенсійний фонд України, а не його територіальні органи, покладене завдання забезпечити своєчасне та у повному обсязі фінансування виплат пенсій. З жовтня 2025 року розпочато виплату заборгованості за минулий час в сумі, визначеної Пенсійним фондом України пропорційно виділеним на зазначені цілі бюджетним асигнуванням відповідно до розпису державного бюджету/помісячного розпису доходів і видатків бюджету Пенсійного фонду України, передбачені бюджетом Пенсійного фонду України на відповідний рік, яка склала 187,35 грн. Також відповідач у відзиві на позовну заяву посилається на те, що виплата пенсії [PERSON] проведена до 31.07.2024 року в повному обсязі, недоотримана пенсія відсутня. За недоотриманою пенсією із заявою встановленого зразка згідно п. 3 розділу І, п. 9 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року №3-1, позивач не звертався, документи до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області не надходили. Для проведення виплати недоотриманої пенсії позивачу необхідно було звернутися до територіального органу Пенсійного фонду України відповідно до Порядку. В судове засідання позивач не з`явився, від його представника адвоката Гарапюка С.В. надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Представник відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши й дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності та кожен окремо, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що позивач по справі [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження, укладення шлюбу (а.с. 11-12). Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 07.11.2023 року у справі №240/25851/23 за позовом [PERSON] до ГУ ПФУ в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, крім іншого, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату [PERSON] з 01.04.2019 року належної пенсії з урахуванням усіх складових (основних та додаткових) грошового забезпечення відповідно до довідки [INFO] №ХЗ71566 від 26.06.2023 року про розмір грошового забезпечення [PERSON] для перерахунку пенсії по втраті годувальника за нормами, чинними станом на 05.03.2019, з урахуванням проведених виплат (а.с. 13-15). Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 21.06.2024 року у справі №240/4185/24 за позовом [PERSON] до ГУ ПФУ в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, крім іншого, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, починаючи з 01.01.2024 року відновити [PERSON] нарахування та виплату щомісячної доплати у розмірі 2000 грн., передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» №713 від 14.07.2021 та провести відповідний перерахунок та виплату пенсії з урахуванням раніше виплачених сум (а.с. 16-17). Ухвалами Житомирського окружного адміністративного суду від 28.07.2025 у справах №№240/25851/23, 240/4185/24 відмовлено [PERSON] у задоволенні його заяв про заміну сторони у виконавчому провадженні (а.с. 18-21). Як слідує з матеріалів справи, на виконання вищевказаних рішень органом пенсійного фонду здійснено перерахунок пенсії. Відповідно до розрахунків на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою [PERSON] №0601011786 суми доплати становлять 14 000 грн. та 177 736,94 грн. відповідно (а.с. 41, 42). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 10). На звернення позивача щодо виплати заборгованості за рішенням суду за померлу матір [PERSON] . Головне управління ПФУ у Житомирській області листом від 09.06.2025 року роз`яснило, що рішення судів у справах щодо пенсійного забезпечення, які набрали законної сили, виконуються органами Пенсійного фонду України в межах покладених судом .зобов`язань, з урахуванням повноважень, наданих чинним законодавством. Відповідно до статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служб, та деяких інших осіб» суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право за цим Законом та членам їх сімей і залишились недоотриманими у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, коли вони належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Зазначені виплати виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера (а.с. 22). Зі змісту ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 08.04.2025 року по справі №296/12998/23 за заявою [PERSON] , правонаступником якої є [PERSON] , заінтересована особа Житомирська міська рада, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу убачається, що згідно документів спадкової справи №48/2024 до майна померлої [INFO] [PERSON] єдиним спадкоємцем померлої, який прийняв спадщину після її смерті, є [PERSON] , [INFO] . Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України). Згідно з пунктом 1 частини другої статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомогу зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Тлумачення статті 1227 ЦК України свідчить, що: - цією нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та неотриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини; - право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно що б спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом; - право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема, право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати. Крім цього, за правилами ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Як зазначалось вище та убачається із матеріалів справи, позивач являється спадкоємцем після померлої [INFO] матері [PERSON] . Згідно зі ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшли не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. Спеціальним законом, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема на військовій службі, є Закон «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ. Відповідно до частини першої статті 61 Закону № 2262-ХІІ, яка врегульовує питання виплати пенсії та допомоги в разі смерті пенсіонера, суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте, батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. За положеннями ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Таким чином, на переконання суду, право позивача на одержання недоотриманої пенсії після смерті матері відповідачем порушено і підлягає судовому захисту, так як у позивача відсутня інша можливість захистити порушене право. У постанові від 27.11.2019 року у справі №2-а/1741/2009 Верховний Суд дійшов до висновку, що захист прав спадкоємців на отримання призначених, але не отриманих спадкодавцем пенсії, повинен відбуватися шляхом звернення з позовом до органу Пенсійного фонду в порядку цивільного судочинства, а не шляхом заміни сторони у виконавчому провадженні, яке закінчено. Доводи представника відповідача про те, що Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області не наділене повноваженнями щодо виплати пенсій, фінансування яких здійснюється виключно Пенсійним фондом України, не відповідають вимогам нормативно-правових актів, спростовуються матеріалами справи, насамперед власне листом відповідача від 09.06.2025 (а.с. 22), а відтак є неспроможними. Матеріалами справи підтверджується та встановлено в ході судового розгляду, що позивач, як спадкоємець після смерті [PERSON] , має право на отримання невиплачених пенсійних виплат, на підставі положень ст. 1227 ЦК України, норм ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Крім того, безпідставним є посилання представника відповідача на відсутність бюджетних коштів для виконання відповідачем свого зобов`язання, оскільки це не може бути підставою для відмови у захисті порушеного права. Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 18.04.2018 року у справі № 743/1216/17. Європейський Суд з прав людини у рішеннях проти України також вказував, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобов`язань, зокрема у справі «Кечко проти України» від 08.11.2005 року. Таким чином, з ГУ ПФУ в Житомирській області на користь позивача підлягають стягненню недоотримані за життя матір`ю, яка померла [INFO] , пенсійні виплати в сумі 191 736,94 грн., розмір яких підтверджений належними та допустимими доказами. Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що при розгляді справ про право на спадкове майно встановлення обсягу такого майна, його входження до складу спадщини, є передусім питаннями доведення відповідних обставин, які суд вирішує в мотивувальній частині свого рішення, тому заявлення окремо вимоги про визнання певного майна спадковим та, як наслідок, зазначення в резолютивній частині судового рішення про таке визнання не є необхідним. Даних висновків притримується і Верховний Суд, у зв`язку із чим позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1 917,37 грн. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду, що підтверджено документально.

Outcome: partial