Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позивач ТОВ «Новий колектор» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування вимог, позивач зазначає, що 26 лютого 2019 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 26.02.2019-100006749, відповідно до якого відповідачу надано кредит в розмірі 6000 грн. під проценти. Отримавши кредит, відповідач взяті по договору зобов`язання не виконав, у зв`язку із чим утворилася заборгованість у розмірі 10680 грн. Право вимоги за кредитним договором № 26.02.2019-100006749 перейшло до позивача на підставі договору факторингу № 261223-10 від 26 грудня 2023 року , який укладено між ТОВ «Споживчий центр» та ТОВ «Новий колектор». Вказуючи на зазначені обставини, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь борг у розмірі 10680 грн. та судові витрати. Представник позивача надав суду заяву про підтримання позовних вимог, про розгляд справи у його відсутність, не заперечував щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, за зареєстрованим місцем проживання відповідно до ст.128 ЦПК України. Відповідно до поштової довідки відповідач відсутній за зареєстрованим місцем проживання. В силу положення п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила іншої адреси. З огляду на вказане, відповідач вважається таким, що повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання належним чином. На електронну адресу суду надійшла заява, у якій відповідач зазначив, що не визнає позов, приймати участь у судовому засіданні не може, оскільки перебуває за кордоном України. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 13 серпня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі та постановлено розгляд справи проводити в спрощеному порядку із викликом сторін (а.с.47). У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснювалося. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 26 лютого 2019 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 26.02.2019-100006749, відповідно до якого відповідачу надано кредит в розмірі 6000 грн. під проценти у розмірі 1680 грн., що становить 28 % у процентному значенні. Договір складається із пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) та заявки від 26 лютого 2019 року. Договір підписано електронним цифровим підписом сторін. Відповідач умови договору щодо повернення коштів не виконав та згідно розрахунку позивача, заборгованість відповідача за кредитним договором № 26.02.2019-100006749 станом на 03 грудня 2024 року становить 10680 грн., яка складається із наступного: заборгованість за наданим кредитом 6000 грн., проценти - 1680 грн., штраф 3000 грн., який нарахований відповідно до п.5.4 кредитного договору. Право вимоги за кредитним договором № 26.02.2019-100006749 перейшло до позивача на підставі договору факторингу №261223-10 від 26 грудня 2023 року , який укладено між ТОВ «Споживчий центр» та ТОВ «Новий колектор». Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Виходячи із положень ст.525, ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України , інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Частинами 1, 2 статті 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно- комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Кредитний договір № 26.02.2019-100006749 від 26 лютого 2019 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено у електронній формі та підписано електронним підписом відповідача, шляхом використання одноразового ідентифікатора, внаслідок чого у сторін виникли права та обов`язки. Позивач умови договору виконав, надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 6000 грн. (а.с.13) За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позивальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.( ч. 1ст. 1054 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Згідно із ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Частиною 1 ст.1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Право вимоги за кредитним договором № 26.02.2019-100006749 перейшло до позивача на підставі договору факторингу №261223-10 від 26 грудня 2023 року , який укладено між ТОВ «Споживчий центр» та ТОВ «Новий колектор». Наданий позивачем розрахунок заборгованості свідчить про те, що відповідач умови кредитного договору не виконав. Правильність наданого позивачем розрахунку заборгованості підтверджується умовами кредитного договору і не спростована відповідачем в установленому законом порядку. Отже наявні підстави для стягнення заборгованості в розмірі 7680 грн., з яких: заборгованість за наданим кредитом - 6000 грн., проценти - 1680 грн., на користь позивача, який набув права грошової вимоги до відповідача згідно договору факторингу . Разом із тим, позивач просить стягнути штраф у розмірі 3000 грн. Вирішуючи питання про стягнення пені, суд виходить із наступного. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України ). Згідно до положень ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки (пеня, штраф) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Розмір заборгованості та штрафних санкцій (розмір неустойки), їх співмірність, обставини, які дають суду право застосувати або не застосувати ч. 3 ст. 551 ЦК України, є фактичними обставинами справи, встановлення яких судом, відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 214 ЦПК України, є обов`язковою умовою при розгляді справи та ухваленні судового рішення у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором. Як вбачається з матеріалів справи позивачем нараховано штраф у розмірі 3000 грн., при цьому заборгованість за основною сумою кредиту складає заборгованість за наданим кредитом - 6000 грн., проценти - 1680 грн. Суд також вважає необхідним врахувати, що в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували наявність у позивача збитків у зв`язку з порушенням саме відповідачем грошового зобов`язання. Таким чином, з врахуванням зазначених обставин, суд вважає, що розмір штрафу підлягає зменшенню до 1000 грн. За таких обставин, загальний розмір заборгованості, який підлягає стягненню з відповідача, складає в розмірі 8680 грн., з яких: заборгованість за наданим кредитом - 6000 грн., проценти - 1680 грн., штраф 1000 грн., в задоволенні решти позову щодо стягнення штрафу слід відмовити. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з платіжним дорученням позивач сплатив 2422 грн. 40 коп. судового збору та поніс витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 грн., що підтверджується належними та допустимими доказами, судові витрати у загальному розмірі складають 6422 грн. 40 коп. Вимоги позивача задоволені частково, тому судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що становить 5219 грн. 70 коп. Підстави для негайного виконання рішення відсутні. Заходи забезпечення позову по даній цивільній справі не застосовувалися. На підставі викладеного,

Outcome: partial