Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «ГЕЛЕКСІ» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики № 239652 від 20.09.2021 у розмірі 36 057,00 грн., витрат зі сплати судового збору у розмірі 2 423,00 грн та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазнає, що між ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ГЕЛЕКСІ" (23.06.2025 назву було змінено на ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ») та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи було укладено договір позики № 239652 від 20.09.2021 в електронній формі. ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» було фінансовою установою, яке здійснювало діяльність на ринку фінансових послуг. З цією метою, ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» було організовано сервіс з надання онлайн позик (https://cashinsky.ua), який забезпечував надання грошових коштів у позику з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем шляхом укладення з клієнтами електронних договорів позики. ТОВ «ФК «ЕЛАЕНС» (ТМ "ФОНДІ") є компанією, що мала право на надання платіжних послуг. На підставі договору №04/08-17ПК від 04.08.2017 ТОВ«ФК«ЕЛАЕНС»(ТМ "ФОНДІ") надавало ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» послуги з переказу фізичним особам грошових коштів, без відкриття рахунку. Відповідно до змісту довідки наданої платіжним оператором, у результаті платіжної операції на картковий рахунок позичальника, було успішно перераховано кошти у сумі 7000 грн. Відповідно до умов договору позики сплата за користування встановлюється у вигляді фіксованих процентів та складає 1,9%, орієнтован реальна річна ставка становить 693,50%, строк повернення позики- 19.10.2021 року. Відповідач не виконує свої грошові зобов`язання належним чином, довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем на дату подання позову складає 36 057,00 грн., з яких: 7000,00 грн. заборгованість за позикою; 29 057,00 грн. заборгованість по процентам за користування позикою. На підставі викладеного, представник позивача просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором позики у сумі 36 057,00 грн., витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 423,00 грн та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн. Ухвалою суду від 29.09.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позову зазначено, про розгляд справи без участі представика позивача. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду повернулось рекомендоване повідомлення № R067076475617 з відміткою «Адресат відмовився». Однак, відповідач своїм правом подати відзив на позовну заяву, у встановлений судом строк, не скористався в судове засідання не з`явився заяв та клопотань не надіслав. Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи. За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі сторін, на підставі наявних доказів у матеріалах справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з таких підстав. Судом встановлено, що 20.09.2021 року між ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ГЕЛЕКСІ" та [PERSON] за допомогою інформаційно телекомунікаційної системи було укладено договір позики № 239652. Згідно п. 1.1 Договору позикодавець надає позичальнику позику, а позичальник зобов`язується повернути позику, проценти та комісійну винагороду за користування позикою у відповідності до умов договору в національній грошовій одиниці України - гривні. Сума позики становить 7 000,00 грн (п. 1.5.1), сплата за користування встановлюється у вигляді фіксованих процентів та складає 1,9% (п.1.5.2). Нарахування процентів здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування позикою (п. 1.6). Строк повернення позики 19.10.2021 (п. 1.5.3). Згідно з п. 2.4.1 Договору позичальник зобов`язаний в передбачені цим Договором та Додатковими угодами до нього терміни повернути позику в повному обсязі, сплатити плату за користування позикою в порядку, визначеному цим договором та додатками до нього. Згідно з п. 1.7 Плата за в розмірі 3,0% в день від суми позики за кожен день прострочення. Договір підписано позичальником [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором 130f7368. Згідно Графіку платежів до Договору позики №239652 від 20.09.2021 сума позики 7000 рн; термін платежу 19.10.2021 року; плата за користування позикою 3 857,00 грн.; заборгованість за договором позики усього 10 857,00 грн. Згідно паспорту позики, тип кредиту позика, сума/ліміт кредиту 7000 грн, строк кредитування до 19.10.2021, мета отримання кредиту на споживчі потреби, процентна ставка 0,00% у день, від початкової суми позики -1,90% у день (693,50% річних); тип процентної ставки фіксована. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом: сума позики 7 000,00 грн, проценти за користування позикою 3 857,0 грн, пеня 0 грн.; термін платежу 19.10.2021, заборгованість за договором позики 10 857,0 грн, реальна річна процентна ставка 693,50 відсотків річних, порядок повернення позики одноразово 10 857,0 грн до 19.10.2021. Паспорт містить відмітку про його підпис споживачем [PERSON] - 9w0182zz. Згідно Договору № 04/08-17ПКпро надання послуг з переказу коштів від 04.08.2017 його сторонами є ТОВ «ФК «Елаєнс» (фінансова компанія) та ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» (клієнт). Фінансова компанія бере на себе зобов`язання надавати організації послугу «переказ на картку», що включає в себе приймання від організації на поточний рахунок фінансової компанії грошових коштів, обробку розпоряджень організації відповідно до правил грошових переказів міжнародних платіжних систем «VISA» та «MASTERCARD», переказ грошових коштів, прийнятих фінансовою установою від організації, на користь банка-еквайра для подальшого зарахування на карткові рахунки клієнтів відповідно до правил МПС. Згідно повідомлення ТОВ «Фінансова компанія «Елаєнс» № 239652 від 01.09.2025, адресованого ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ», у результаті платіжної операції, ініційованої ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ», на картковий рахунок отримувача було успішно перераховано грошові кошти: платник коштів ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ», отримувач коштів: [PERSON] , номер транзакції в системі: 1459436538, номер операції: 445527731, дата проведення платежу: 20.09.2021; сума платежу: 7 000,00 грн, банк емітент платіжної картки отримувача коштів Raiffeisen BANK Aval, номер банківської картки отримувача коштів [NUMBER] . Згідно розрахунку заборгованості з 20.09.2021 по 18.10.2021 за договором позики №239652 від 20.09.2021 укладеним з [PERSON] нараховано 3857,00 грн. по 133,00 грн. в день. З 19.10.2021 по 15.02.2022 рік нараховано 25 200,00 грн. по 210,00 грн. в день. Станом на 15.02.2022 всього нараховано: 36 057,00 грн. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог Закону. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно із частиною 1 статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 1049 Цивільного кодексу України). Відповідно до частини 2 статті 1048 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: догоір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановленно законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів і вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмові форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Закон України «Про електронну комерцію» передбачає використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповіднодо Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, пійписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідкам прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що кредитний договір сторонами укладено в письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання кредиту. За таких обставин, дослідивши та проаналізувавши подані письмові докази, враховуючи те, що відповідач неналежно виконує взяті зобов`язання за укладеним договором й відповідно не надав суду доказів на спростування вказаного, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2 423,00 грн.. Вирішуючи питання про відшкодування витрат на правову допомогу, що заявлені позивачем в розмірі 5 000 грн., суд дійшов таких висновків. На підтвердження витрат на правову допомогу представником позивача надано, Для підтвердження витрат позивача на правничу допомогу надано копію договору від 09.07.2025 та копію акту № 230 надання послуг правничої допомоги від 01.09.2025. Частиною 2 ст. 141 ЦПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача, 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Відповідно до ч. ч. 1-5 ст. 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в Постанові від 01 серпня 2019 року по справі № 915/237/18 дійшов висновку, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved