Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

Рішенням Шевченківського районного суду м. Полтави від 23.01.2026 року позов [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання малолітніх дітей, звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів на утримання дітей; треті особи: орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Шевченківської районної у місті Полтаві ради, Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, - задоволено частково. Визначено місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] , [INFO] . Припинено з 26.04.2025 року стягнення аліментів, що стягуються з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , на підставі судового наказу Октябрського районного суду м.Полтави від 24.02.2025 року. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , уродженця м.Полтави, аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частки всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня вступу рішення в законну силу і до досягнення дитиною повноліття. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , судовий збір в сумі 1 816,80 гривень. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь держави судовий збір в сумі 1 211,20 гривень. Зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дітей разом з батьком, треті особи: орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Шевченківської районної у місті Полтаві ради, Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації,- задоволено частково. Визначено місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] , [INFO] . В задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , судовий збір в сумі 605,60 гривень. До суду від представника відповідача за первісним позовом, позивача за зустрічним позовом [PERSON] - адвоката Хворост Д.М. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, у якій представник просить ухвалити додаткове рішення та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000 грн. Заява мотивована тим, що судом не вирішено питання про стягнення судових витрат на користь відповідача з позивача. До заяви долучено договір про надання правової допомоги №84 від 16.06.2025 року, детальний опис робіт (наданих послуг), акт приймання-передачі наданої правової допомоги №1 від 28.01.2026 року до Договору про надання правової допомоги №84 від 16.06.2025 року, копії квитанцій про сплату послуг адвоката (загалом на 18 700 грн.), ордер, копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. Відповідно до акту приймання-передачі наданої правової допомоги від 28.01.2026 року встановлена фіксована оплата, розмір гонорару складає 20 000 грн., та надані наступні послуги адвокатом клієнту: підготовка та подання до суду клопотання про відкладення розгляду справи від 19.06.2025 року; підготовка та подання до суду заяви про виклик свідків від 07.07.2025 року; підготовка та подання до суду клопотання про зобов`язання органу опіки та піклування надати письмовий висновок щодо роз`яснення спору від 07.07.2025 року; підготовка та подання до суду зустрічної позовної заяви від 07.07.2025 року; підготовка та подання до суду відзиву на позовну заяву від 07.07.2025 року; підготовка та подання до суду заяви про розгляд справи без участі сторони від 11.07.2025 року; підготовка та подання до суду відповіді на відзив на зустрічну позовну заяву від 11.08.2025 року; представництво інтересів клієнта та участь у судових засіданнях: 21.08.2025 року, 11.11.2025 року, 04.12.2025 року, 05.01.2026 року, 06.01.2026 року; підготовка та написання заяви про ухвалення додаткового рішення. В заяві зазначено, що витрати відповідача на правничу допомогу по даній справі складають 20 000 грн. та [PERSON] просить ухвалити додаткове рішення, яким розподілити його судові витрати на правничу допомогу. Представник позивача за первісним позовом, відповідача за зустрічним позовом [PERSON] адвокат Шиян В.О. подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу у відсутність сторони позивача. Зазначила, що заяву представника відповідача за первісним позовом адвоката Хворост Д.М. про ухвалення додаткового рішення не визнають та просять відмовити у її задоволенні (а.с.104). Представник відповідача за первісним позовом, позивача за зустрічним позовом [PERSON] - адвокат Хворост Д.М. в судовому засіданні заяву про винесення додаткового рішення підтримала з підстав, вказаних у заяві. Зазначила, що сторона позивача не заявляє про зменшення судових витрат, не вказує на їх непомірність. Позивач та її представник до суду не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином, в заяві просили про розгляд справи у їх відсутність. Суд вирішив розглянути заяву у відсутність учасників справи, які не з`явились до суду, на підставі наявних даних і доказів. Заслухавши представника відповідача, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що є підстави для ухвалення додаткового рішення. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захистити себе у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно із частиною другою статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до положень частин 1, 2 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правничої допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Згідно із частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі (ч. 4 ст. 137 ЦПК України). При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (Рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України»). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved