Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

ТОВ Юніт Капітал" звернулося з позовом до суду про стягнення з відповідачки [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 00-9736469 від 23.04.2024 у розмірі 18096,65 грн, в якому також просить стягнути з відповідачки судові витрати у справі - сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на правничу допомогу в сумі 7000,00 грн. Позов обґрунтовано тим, що 23.04.2024 між ТОВ Макс Кредит та [PERSON] в електронній формі укладено договір кредитної лінії № 00-9736469 на суму 6050,00 грн. Первісний кредитор виконав своє зобов`язання за договором та 23.04.2024 перерахував на платіжну карту, зазначену відповідачем у договорі здійснив переказ коштів безготівковим зарахуванням. 17.02.2025 між ТОВ Макс Кредит та ТОВ Юніт Капітал" укладено договір факторингу №17022025-МК/ЮнітКапітал, відповідно до умов якого ТОВ «Юніт Капітал» набуло право грошової вимоги, зокрема до відповідачки. У зв`язку з невиконанням відповідачкою умов договору, загальна заборгованість [PERSON] перед позивачем становить 20846,65 грн., яка скаладається з 6050 грн. - за тілом кредиту, 12046,65 грн. - за відсотками, 2750 грн. - за штрафними санкціями. 24.11.2025 ухвалою судді відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності та вказав про відсутність заперечень проти винесення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] повторно в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідно до поштового повідомлення копію ухвали про відкриття провадження у справі отримала 04.12.2025, однак у визначений їй строк відзиву на позов або інших клопотань до суду не подала. З урахуванням положень ст.ст. 128, 223, 280 ЦПК України суд визнав за можливе проводити розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити у справі заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 23.04.2024 між ТОВ Макс Кредит та [PERSON] в електронній формі укладено договір кредитної лінії № 00-9736469, згідно якого кредитодавець зобов`язався надати відповідачці кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 5500,00 грн. Строк дії кредитної лінії 360 календарних днів, до 18.04.2025, на умовах сплати процентів за користування кредитом з фіксованою ставкою, яка складає 1,47 % від суми кредиту за кожен день користування, знижена процентна ставка складає 1,03%. Умовами договору також передбачена сплата одноразової комісії за надання кредиту в розмірі 10,00% від суми кредиту, що складає 550,00 грн. (а.с. 23-28). Також судом встановлено, що відповідачкою в електронній формі підписано паспорт споживчого кредиту (а.с. 16-17). Згідно інформації, наданої АТ "Універсал Банк", на платіжну карту, емітовану на ім`я [PERSON] , 23.04.2024 зараховано грошові кошти у сумі 5500,00 грн. 17.02.2025 між ТОВ Макс Кредит та ТОВ Юніт Капітал" укладено договір факторингу №17022025-МК/ЮнітКапітал, відповідно до якого ТОВ "Макс Кредит" зобов`язується відступити ТОВ "Юніт Капітал" права вимоги за укладеними кредитними договорами згідно реєстру, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги (а.с. 46-51). Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 17.02.2025 до вищезгаданого Договору факторингу ТОВ "Юніт Капітал" набуло право грошової вимоги за кредитним договором № 00-9736469 до відповідачки [PERSON] в загальній сумі 18096,65 грн., з яких 6050,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 12046,65 грн. заборгованість за відсотками, 2750,00 грн. - за штрафними санкціями. Згідно детального розрахунку заборгованості, складеного ТОВ "Макс Кредит", загальна заборгованість відповідачки [PERSON] за договором від 23.04.2024 № 00-9736469 станом на 17.02.2025 становить 18096,65 грн., з яких 5500 грн. - за основним зобов`язанням, 12046,65 грн. - за процентами, 550 грн. - за комісіями, 2750 грн. - за штрафними санкціями. Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України, зокрема з договорів. Згідно ч. 1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до положень ст.ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно зі ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується ЗУ "Про електронну комерцію" (далі - Закон). Згідно зі ст.12 Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 (позика), якщо інше не встановлено параграфом 2 (кредит) і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтями 12, 13, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідачки заборгованості за кредитом у сумі 18096,65 грн, яка зокрема складається з 6050 грн. за тілом кредиту. Тіло кредиту це основна сума, яку позичальник отримав від банку або фінансової установи. Відповідно до витягу з Реєстру боржників позивач набув право грошової вимоги до відповідачки за договором №00-9736469 від 23.04.2024, зокрема щодо заборгованості по тілу кредиту в сумі 6050,00 грн. Водночас з інших матеріалів справи (договору кредитної лінії, паспорта споживчого кредиту) вбачається, що відповідачка отримала кредитні кошти у розмірі 5500 грн. Перерахування коштів у зазначеній сумі на картку відповідачки підтверджується випискою по банківському рахунку останньої. Крім того, відповідно до детального розрахунку заборгованість відповідачки за кредитним договором за основним зобов`язанням складає 5500 грн. Наявні в матеріалах справи докази дають підстави вважати доведеними аргументи позивача, що відповідачкою [PERSON] було отримано кредитні кошти на умовах та в порядку, що зазначені у кредитному договорі і вона користувалася кредитними коштами. Також по обставинам спірних правовідносин судом встановлено, що відповідачкою допущено порушення її зобов`язання в частині повернення кредитних коштів. Разом з тим, оскільки відповідачка отримала у користування 5500 грн. кредитних коштів, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову щодо стягнення заборгованості по тілу кредиту, а саме стягнення у сумі 5500,00 грн. Отже, враховуючи ті обставини, що в порушення умов кредитного договору відповідачка [PERSON] фактично отримані та використані кошти у добровільному порядку не повернула, чим порушила права кредитора, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідачки заборгованості за основним боргом (тілом кредиту) у сумі 5500 грн. та процентів за користування грошовими коштами за кредитним договором у розмірі 12046,65 грн., а в загальному розмірі 17546,65 грн., знайшли своє підтвердження під час розгляду справи. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Позивач просить стягнути з відповідачки понесені судові витрати, які складаються із судового збору у розмірі 2422,40 грн та витрат на правничу допомогу у розмірі 7 000 грн. В той же час, вимога позивача про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 7000 грн. не відповідає критерію розумності, не є співмірною з ціною позову, виконаним об`ємом та складністю спору, який не є складним та розглядається в порядку спрощеного провадження, у зв`язку з чим суд вважає за доцільне зменшити вказані витрати до 2000 грн., що відповідатиме критерію співмірності та справедливості таких витрат. Такі критерії застосовує і Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (справа Схід/Захід Альянс Лімітед проти України, заява № 19336/04). Вказане взаємоузгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс-19). Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відсоток задоволеності позовних вимог складає 96,96 %, тому з відповідача на користь ТОВ Юніт Капітал підлягає стягненню судовий збір за подання позову в розмірі 2348,76 грн (2422,4 грн * 96,96 %). На підставі викладеного та

Outcome: partial