Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 26.03.2022 Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано Франківськ), актовий запис №495. В обґрунтування своїх вимог позивач вказує на те, що 26.03.2022 між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. У даному шлюбі в них з відповідачем народилась донька [PERSON] . Сімейне життя у них з відповідачем не склалось, вона втратили почуття любові, поваги та розуміння один до одного, у зв`язку із чим на даний час вони із відповідачем не підтримують сімейні відносини як подружжя, а відтак подальше спільне життя із збереженням шлюбу буде суперечити інтересам кожного з них. При цьому, між ними відсутні спори з приводу розподілу спільного майна та про утримання дитини, оскільки такі питання вирішено в позасудовому порядку. З огляду на викладене позивач просить позов задовольнити та розірвати шлюб. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20.01.2026 відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі та просила задовольнити з підстав у ньому викладених. Вказала, що рішення розірвати шлюб є виважене та обдумане, вони з відповідачем у досудовому порядку вживали заходів для примирення, проте позитивних результатів вони не дали. Відтак просила не надавати їм термін на примирення. Окрім цього, просила не стягувати з відповідача судовий збір, оскілки фактично судовий збір за подання даної позовної заяви до суду сплачував він. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечив з приводу задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу. Зазначив, що на даний час вони з позивачем проживають разом та він буде здійснювати її утримання поки дитина не піде у дошкільний заклад та позивач влаштується на роботу. Також між ними відсутній спір щодо утримання дочки. Водночас, шлюбні стосунки між ними припиненні та вони не підтримують сімейних відносин. Вказав, що рішення розірвати шлюб є виваженим та остаточним, а заходи примирення, які вони вживали з позивачем до подання позовної заяви до суду позитивного результату не дали. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до наступного висновку: Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого повторно 29.07.2022 [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 26.03.2022 у Тернопільському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано Франківськ), про що складено актовий запис №495. У даному шлюбі у сторін народилась дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 09.01.2024 Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За змістом ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На цьому ж наголошує Верховний Суд України в п. 10 Постанови Пленуму за № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» - проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом з`ясовано, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, обоє бажають шлюб розірвати, відтак їх шлюб носить формальний характер та його збереження неможливе та недоцільне, оскільки буде суперечити інтересам сторін, в зв`язку з чим суд вважає, що відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved