Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

[PERSON] 01 грудня 2025 року пред`явила до [PERSON] позов про розірвання шлюбу, зареєстрованого 23 січня 2020 року. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона із відповідачем зареєстрували шлюб 23 січня 2020 року, під час перебування в якому спільних дітей у них не народилося. На даний час, між позивачкою та відповідачем взагалі відсутнє порозуміння, любов та повага, які на її думку повинні бути притаманні сім`ї. У них з чоловіком власні погляди на життя, будь-яких дій які б свідчили про бажання проживати разом та стати на шлях виправлення, як з боку відповідача, так і з сторони позивачки не вчиняються. Кожен з них постійно нехтує сімейними цінностями, такими як повага один до одного, піклування про створення в сім`ї доброзичливої, сприятливої, морально-психологічної атмосфери. Відповідач через органи ДРАЦСу розірвати шлюб непогоджується, шлюб між ними носить формальний характер, а тому його збереження суперечить їхнім спільним інтересам, у зв`язку із чим просить шлюб розірвати. Ухвалою судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 08 грудня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, яку постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 12 лютого 2026 року. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про судове засідання, у судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзиву не подав, у зв`язку з чим суд на підставі п. 1) ч. 3 ст. 223 ЦПК України постановив ухвалу про розгляд справи за його відсутності. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дійшов висновку про задоволення позову виходячи з таких підстав. Із копії паспорта та свідоцтв про одруження видно, що сторони зареєстрували шлюб 23 січня 2020 року (а. с. 3 - 4). Із заяви по суті справи відомо, що сторони припинили подружні відносини, разом не проживають, спільного господарства не ведуть та під час перебування в шлюбі дітей у них не народилося (а. с. 2). Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ураховуючи наведене, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, і тому право позивачки, передбачене ч. 3 ст. 56 СК України, на припинення шлюбних відносин підлягає захисту шляхом задоволення позову про розірвання шлюбу. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позову повністю, необхідно із відповідача у користь позивачки стягнути судові витрати в сумі 1 211,50 грн., пов`язані зі сплатою судового збору, що підтверджені квитанцією (а. с. 1).

Outcome: approved