Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-05 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача. Представник позивача [PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся із позовом до [PERSON] , [PERSON] , Новоолександрівської сільської ради Бериславського району Херсонської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом. Позов обґрунтований тим, що [PERSON] , який є чоловіком позивача, на праві власності належав житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] помер [INFO] . На випадок своєї смерті він заповіт не складав, тому спадкування здійснюється за законом. На дату смерті разом з ним була зареєстрована та постійно проживала дружина [PERSON] (позивач). Таким чином, спадщину прийняла [PERSON] , вона своєчасно звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка, отримала свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки (пай), а також на присадибну земельну ділянку. [PERSON] (син позивача), [PERSON] (дочка позивача) із заявою про прийняття спадщини після смерті батька не звертались, вони подали заяви про відмову від прийняття спадщини. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої, зокрема, входить житловий будинок з будівлями та спорудами, які зазначені в технічному паспорті під літерами: А-житловий будинок, загальною площею 85,8 кв.м, в тому числі житловою 40,3 кв.м; а-веранда; Б-літня кухня; б-веранда; підБ-підвал; В-вхід до підвалу; Г-сарай; Д-вбиральня; №1-паркан; №2-хвіртка; №3-ворота, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Окрім позивача осіб, які б мали право на спадкування цього житлового будинку за заповітом або за законом після смерті [PERSON] , немає. Під час звернення до нотаріальної контори з проханням видати необхідні документи для оформлення спадкової справи після смерті чоловіка на вказаний будинок позивачу було відмовлено з підстав відсутності правовстановлюючого документа на право приватної власності на житловий будинок та не проведення первісної реєстрації права власності на будинок. За життя померлий не встиг оформити в бюро технічної інвентаризації первісну реєстрацію права власності на будинок, бо раніше в сільській місцевості таких документів не було, право власності підтверджувалось записом в погосподарській книзі сільської ради. Вищевказаний житловий будинок з будівлями та спорудами згідно з погосподарської книги № 1 (за 2021-2025 роки), особовий рахунок № [NUMBER] , є власністю [PERSON] . Він був власником будинку станом на серпень 1992 року та на час своєї смерті. Отримати зараз правовстановлюючий документ в позасудовому порядку неможливо, так як власник будинку помер, тому й успадкувати вказаний будинок без належних правовстановлюючих документів позивач не може. Враховуючи зазначені обставини, представник позивача просив визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з будівлями та спорудами, які зазначені в технічному паспорті під літерами: Ажитловий будинок, загальною площею 85,8 кв.м, в тому числі житловою 40,3 кв.м; аверанда; Б-літня кухня; б-веранда; підБ-підвал; В-вхід до підвалу; Г-сарай; Двбиральня; №1-паркан; №2-хвіртка; №3-ворота, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом, після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] . Позивач, представник позивача у судове засідання не з`явилися, матеріали справи містять заяву про розгляд справи без їхньої участі. Представник відповідача Новоолександрівської сільської ради Бериславського району Херсонської області у судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи без його участі, позов визнав. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала клопотання про розгляд справи без її участі, позов визнала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи без його участі, позов визнав. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 17.11.2025 відкрито провадження у справі; призначено підготовче засідання на 20.01.2026. Ухвалою суду від 20.01.2026 закрито підготовче провадження у справі та призначено судовий розгляд на 06.02.2026. Фактичні обставини, які встановив суд. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 22 листопада 2018 року, виданого виконавчим комітетом Михайлівської сільською радою Нововоронцовського району Херсонської області (а. с. 31). За свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 03 грудня 1977 року (а. с. 32). За свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , батьками [PERSON] є: [PERSON] та [PERSON] (а. с. 18). За свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , батьками [PERSON] є: [PERSON] та [PERSON] (а. с. 20). Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом від 18.12.2020, виданого державним нотаріусом Великоолександрівської державної нотаріальної контори Херсонської області Карастан О. І., [PERSON] успадкувала земельну ділянку площею 3,9702 га у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] (а. с. 22, 24). З повідомлення нотаріуса від 05.02.2026 №79/02-14 вбачається, що у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] відмовлено, бо не надано правовстановлюючих документів щодо належності житлового будинку спадкодавцю. З виписки з погосподарської книги, виданою виконавчим комітетом Новоолександрівської сільської ради Бериславського району Херсонської області слідує, шо власником житлового будинку, який знахолиться за адресою; [ADDRESS] є [PERSON] , який помер [INFO] , згідно записів з погосподарських книг: - книга №1, особовий рахунок № [NUMBER] за 1991-1995 pp, - книга №1, особовий рахунок.№ [NUMBER] за 1996-2000 pр, - книга №1, особовий рахунок № [NUMBER] за 2001-2005 pp, - книга №1, особовий рахунок. № [NUMBER] за 2006-2010 рр, - книга №l, особовий рахунок.№0081 за 2011-2015 pp, - книга №l, особовий рахунок № [NUMBER] за 2016-2020 pp, - книга №1, особовий рахунок № [NUMBER] за 2021-2025 роки (а. с. 8). Як вбачається з технічного паспорту на житловий будинок садибного типу, житловий будинок з будівлями та спорудами, які зазначені в технічному паспорті під літерами: А-житловий будинок, загальною площею 85,8 кв.м, в тому числі житловою 40,3 кв.м; а-веранда; Б-літня кухня; б-веранда; підБ-підвал; В-вхід до підвалу; Г-сарай; Д-вбиральня; №1-паркан; №2-хвіртка; №3-ворота, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а. с. 33-40). Норми права, які застосував суд. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також, у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції від 01 липня 2004 року), права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. За ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року, і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року №56; Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5 і зареєстрованим у Міністерства юстиції України від 18 лютого 2002 року за №157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року. Таким чином, за змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. У погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року №105 у 1985 - 1988 роках, сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року №56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), у тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Разом з тим, вказана Інструкція не передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь, розташованих у сільській місцевості. Тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Висновок суду. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Суд встановив, що [PERSON] помер [INFO] та був власником будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Право власності на нерухоме майно на момент його набуття померлим не залежало від державної реєстрації, бо виникло до часу набрання чинності ЦК України та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року. Однак відсутність такої реєстрації позбавляє позивача права успадкувати такий будинок. З огляду на викладене, враховуючи, що спадкодавцю на праві власності належав житловий будинок, однак, померлий не здійснив державну реєстрацію права власності, оскільки на час введення житлового будинку в експлуатацію, чинне законодавство не зобов`язувало вчиняти такі дії, беручи до уваги, що будинок входить у спадкову масу, та оскільки встановити право власності у позасудовому порядку неможливо, тому зібрані в справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову. На підставі ст. 376, 1217, 1261, 1268, 1297 Цивільного Кодексу України,

Outcome: approved