Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

ТОВ "Споживчий центр" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором (оферти) № 30.01.2025-100001167 від 30.01.2025 у розмірі 9300,04 грн. та судові витрати. Позовні вимоги мотивовано тим, що 30.01.2025 між ТОВ "Споживчий центр" та [PERSON] укладено кредитний договір (кредитної лінії) № (оферти) № 30.01.2025-100001167 шляхом підписання Заявки, що є невід`ємною частиною Договору. Відповідно до його умов ТОВ "Споживчий центр" надало відповідачу кредит у розмірі 3000,00 грн, строком на 140 днів із датою повернення 18.06.2025 року. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, за останнім виникла заборгованість, яка становить 9300,00 грн, з яких: 3000,0 грн - заборгованість по тілу кредиту; 4200,00 грн - заборгованість по процентам, 600,00 грн. заборгованість за комісією та 1500,00 грн заборгованість по неустойці. Внаслідок чого ТОВ "Споживчий центр" просить суд стягнути з [PERSON] на його користь зазначену суму заборгованості за кредитом і судові витрати у справі. Відповідач за первісним позовом [PERSON] звернулася із зустрічною позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" про зменшення розміру заборгованості за кредитним договором до тіла кредиту 3000,00 відмовивши у стягненні решти нарахованих відсотків, штрафів і пені, та розстрочення виконання рішення суд на період не менше 12 місяців , з оплатою щомісяця рівними частинами. В обґрунтування позовних вимог за зустрічним позовом [PERSON] вказує, що не заперечує факт отримання кредиту, однак вважає, що розмір відсотків та штрафних санкцій є явно завищеним, неспіврозмірним з основною сумою боргу, а тому підлягає зменшенню. ЇЇ місячний дохід становить менше 10000,00 грн., тому сплатити всю суму одноразово не має можливості. Тому розмір неустойки (штрафу.пені) підлягає зменшенню, тому просить зменшити розмір заборгованості за кредитним договором до тіла кредиту, відмовивши у стягненні решти нарахованих відсотків, штрафів і пенні, розстрочити виконання рішення суду на період не менше 12 місяців, з оплатою щомісяця рівними частинами та звільнити від сплати судового збору. Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 18 грудня 2025 року прийнято зустрічну позовну заяву [PERSON] до ТОВ "Споживчий центр" до спільного розгляду з первісним позовом ТОВ "Споживчий центр" до [PERSON] . Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, в прохальній частині позовної заяви просив розглянути справу у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час і місце розгляду справи. Через підсистему «Електронний суд» 04.02.2026 року надала заяву про розгляд справи без її участі З врахуванням вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов такого висновку. Судом встановлено, що 30.01.2025 року відповідач [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором Е128 підписала пропозицію про укладення кредитного договору (оферта) (Кредитної лінії). Відповідно до п. 2.1 Пропозиції, електронний кредитний договір, частиною якого є дана пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), укладається кредитодавцем та позичальником у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Згідно п. 2.2 , Пропозиції, електронний кредитний договір складається з наступних електронних документів, які містять всі його істотні умови: дана пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), розміщена на вебсайті кредитодавця у загальному доступі, а також у особистому кабінеті позичальника на веб сайті кредитодавця; заявка, сформована на сайті кредитодавця після ідентифікації позичальника, обрання ним конкретних умов та їх схвалення кредитодавцем; відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), сформована на сайті кредитодавця та підписана позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (кода),отриманого позичальником в смс-повідомленні на номер телефону, вказаний при його ідентифікації на сайті. Відповідно до п. 3.1 Пропозиції, за цим договором кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію Пунктом 4.1 Пропозиції, за цим договором визначено, що кредитодавець надає Позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб надання позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 4149-62ХХ-ХХХХ-8858. Судом встановлено, що відповідно до копії заявки від 30 січня 2025, ТОВ «Споживчий центр» укладено заявку кредитного договору № 30.01.2025-100001167 (кредитної лінії) та підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором Е128. В преамбулі якої встановлено реквізити належного позичальнику електронного платіжного засобу для надання коштів позичальнику за даними та наступними договорами: 4149-62ХХ-ХХХХ-8858. Відповідно до п 2 заявки кредитодавець, відповідно до умов договору № 30.01.2025-100001167 від 30.01.2025 надає позичальнику кредит у сумі 3000,00 грн. Пунктом 3 заяви визначено, що з періодом користування кредитом строком на 140 днів з дати його надання Дата повернення (виплати) кредиту 18.06.2025 року, що визначено п. 4 заявки. Відповідно до п. 6. заявки погоджено, що процентна ставка фіксована незміна процентна ставка у розмірі 1 % за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, га який надається кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшений в односторонньому порядку. Пунктом 7 заявки визначено, що комісія пов`язана із наданням кредиту (надалі «Комісія», економічна сутність плата за надання Кредиту) 20% від суми кредиту та дорівнює 600,00 грн. Комісія розраховується шляхом множення суми кредиту (база розрахунку) На розмір комісії у відсотковому значені. Нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту Пунктом 12 заявки визначено графік платежів. Пунктом 13. Заявки передбачено, що вдень укладання даного договору Позичальнику відкривається кредитна лінія, яка реалізується наступним чином: сума кредиту, яка визначено у розділі І даного договору, є одночасно і 1-ми траншем, з якого складається сума кредиту, яка надається відповідно до умов даного договору. Відповідно до п. 15 заявки неустойка: 30 грн. 00 коп., що нараховується за кожен день невиконання /неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежного зобов`язання. Відповідно до копії додатку до кредитного договору № 30.01.2025-100001167 (кредитної лінії) від 30.01.2025 (кредитної лінії ) «інформаційного повідомлення позичальника [PERSON] » для підписання та укладання договору було надіслано код з смс, який було відправлено на фінансовий номер телефону [NUMBER] та підписано одноразовим ідентифікатором: Е128. Відповідно до листа № 49-1610 від 16.10.2025 року ТОВ «Універсальні платіжні рішення» 30.01.2025 12:47:15 на суму 3000,00 гривень номер картки [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua 638781395, призначення платежу: видача за договором кредиту № 30.01.2025-100001167. Відповідно до наданої копії довідки розрахунку по договору 30.01.2025-100001167 від 30.01.2025 загальний залишок заборгованості становить 9300,00 грн, з яких: 3000,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 4200,00 грн - заборгованість по процентам, 600,00 грн. комісії за надання кредиту та неустойка 1500,00 грн. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12цього Закону є оригіналом такого документа. Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із ст. 64 ЦПК України. Згідно ч. 3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що договір № 30.01.2025-100001167 від 30.01.2025, укладений у спосіб визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо їх укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Таким чином відповідач шляхом власноручного введення одноразового ідентифікатора отриманого від позивача прийняв публічну пропозицію (оферту) та підписав кредитний договір, тобто договір вважається укладеним у відповідності до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до статті 509 ЦК України між сторонами виникло зобов`язання - правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Згідно із ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі статтями 610, 629 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням вимог, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що відповідач за первісним позовом погодилася на умови кредитного договору шляхом підписання його своїм електронним підписом. Відповідачем [PERSON] за первісним позовом не заперечується факт отримання кредитних коштів в сумі 3000,00 грн. За таких обставин, оскільки відповідачем не виконано своє зобов`язання з повернення тіла кредиту суд вважає, що заявлені вимоги позивача за первісним позовом в частині стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 3000,00 грн - заборгованість по тілу кредиту. Щодо позовних вимог позивача за зустрічним позовом про відмову у стягненні нарахованих відсотків та інших платежів із підстав того, що відповідно до ст. 551 Цивільного кодексу України, суд має право зменшити розмір неустойки (штрафу, пені), якщо вона є завищеною, та Законом України «Про споживче кредитування» передбачає, що загальна сума платежів за споживчим кредитом не може перевищувати подвійну суму отриманих коштів, а тому нараховані позивачем за первісним позовом відсотки та штрафні санкції є неспівмірними, несправедливими та такими, що підлягають зменшенню суд зазначає наступне. Позивач за первісним позовом заявлена позовна вимога про стягнення неустойки в сумі 1500,00 грн за невиконання умов кредитного договору. Як було встановлено судом, відповідно до п. 15 заявки сторони погодили, що неустойка: 30 грн. 00 коп., що нараховується за кожен день невиконання /неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежного зобов`язання. Частиною 1статті 549 ЦК України передбачено, що Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, або інше майно, які боржник, зобов`язаний передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Відповідно до ч. 3 статті 549 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Договором може бути визначено менший розмір пені. Частиною 3 ст. 551 ЦК України визначено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Статтею 21 ЗУ "Про споживче кредитування" встановлено особливості відповідальності споживача за договором про споживчий кредит, згідно якої, споживач, який порушив своє зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним, має відшкодувати кредитодавцю завдані цим збитки відповідно до закону з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Проте, законодавцем визначені чіткі особливості, щодо розміру відповідальності споживача, яка визначена у п. 2 ст. 21 ЗУ «Про споживче кредитування» , а саме: у договорах про споживчий кредит пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу. Сукупна сума неустойки (штраф, пеня), нарахована за порушення зобов`язань споживачем на підставі договору про споживчий кредит, не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін. Як вбачається із наданого розрахунку по договору 30.01.2025-100001167 від 30.01.2025 3000,00 грн - заборгованість по тілу кредиту становить 3000,00 грн позивачем за первісним позовом здійснено нарахування суми неустойки за неналежне виконання заборгованості за за договором в сумі 1500,00 грн. Таким чином позивач за первісним позовом дотримався вимог ст. 21 ЗУ "Про споживче кредитування» та здійсни нарахування суми неустойки за порушення зобов`язань споживачем на підставі договору про споживчий кредит у сумі 1500,00 грн , що не перевищує поливи суми одержаного кредиту 3000,00 грн. Проте суд вказує, що згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України введено в Україні воєнний стан о 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та триває. У свою чергу, Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану" від 15.03.2022, який набув чинності 17.03.2022, внесені зміни, серед іншого, до Цивільного кодексу України, а саме доповнено пунктом 18 розділ ЦК Прикінцеві та перехідні положення". Відповідно до п. 18 ПРИКІНЦЕВИХ ТА ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Враховуючи вищенаведене позовні вимоги первісного кредитора про стягнення про стягнення неустойки в сумі 1500,00 грн не підлягають задоволенню. Відповідно до статті 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. При цьому, частина 4 статті 18 Закону не містить застереження щодо незастосування зазначених положень пункту 5 частини 3 цієї статті до умови договорів про надання споживчого кредиту. Відповідно до частини п`ятої та сьомої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. У приватному праві недійсність (нікчемність чи оспорюваність) може стосуватися або «вражати» договір, правочин, акт органу юридичної особи, державну реєстрацію чи документ. Усталеним в судовій практиці та цивілістичній доктрині є поділ недійсних правочинів на нікчемні та оспорювані. У ЦК України закріплений підхід, при якому оспорюваність правочину конструюється як загальне правило. Навпаки, нікчемність правочину має місце тільки у разі, коли існує пряма вказівка закону про кваліфікацію того або іншого правочину як нікчемного. Оспорюваний правочин визнається недійсним судом, якщо одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом (частина третя статті 215 ЦК України). Правочин, недійсність якого не встановлена законом (оспорюваний правочин), породжує правові наслідки (набуття, зміну або припинення прав та обов`язків), на які він був направлений до моменту визнання його недійсним на підставі рішення суду. Оспорювання правочину відбувається тільки за ініціативою його сторони або іншої заінтересованої особи шляхом пред`явлення вимог про визнання правочину недійсним (позов про оспорювання правочину, ресцисорний позов). Позивачем за зустрічним позовом не заявлено зустрічних вимог про визнання кредитного договору недійсним в частині визначення розміру відсотків за користування кредитними коштами у зв`язку з його невідповідністю вимогам Закону України «Про захист прав споживачів». Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України). Як встановлено судом Відповідно до п 2 заявки кредитодавець, відповідно до умов договору № 30.01.2025-100001167 від 30.01.2025 надає позичальнику кредит у сумі 3000,00 грн. Пунктом 3 заяви визначено, що з періодом користування кредитом строком на 140 днів з дати його надання Дата повернення (виплати) кредиту 18.06.2025 року, що визначено п. 4 заявки. Відповідно до п. 6. заявки погоджено, що процентна ставка фіксована незміна процентна ставка у розмірі 1 % за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, га який надається кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшений в односторонньому порядку. Відповідно до частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним. Стаття 8 Закону України «Про споживче кредитування», якою передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %, була доповнена частиною п`ятою згідно із Законом № 3498-IX від 22.11.2023. Закон України від 22 листопада 2023 року № 3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24 грудня 2023 року. Позивач за первісним позовом просить стягнути заборгованість за нарахованими відсотками в сумі 4200,00 грн. що становить із розрахунку за користування кредитними коштами в сумі 3000,00 грн застосуванням процентної ставка у розмірі 1 % за 1 (один) день протягом строку користування 140 днів Так, 3000 грн. (сума отримана у позику та не повернута протягом строку дії договору) х 1,00 % = 30,00 грн. (сума коштів, що має сплачуватися відповідачем щоденно протягом строку дії договору за користування отриманими у позику коштами) х 140 днів, що становить 4200,00 грн. За таких обставин, оскільки відповідачем не виконано своє зобов`язання з повернення обумовлених договором відсотків за користування кредитом у встановлений договором строк, суд вважає, що заявлені вимоги первісними позивача про стягнення заборгованості по процентам в сумі 4200,00 грн. підлягають задоволенню, а позовні вимоги за зустрічним позовом про зменшення розміру штрафних санкцій та відсотків не підлягають до задоволенню. Пунктом 7 заявки визначено, що комісія пов`язана із наданням кредиту (надалі «Комісія», економічна сутність плата за надання Кредиту) 20% від суми кредиту та дорівнює 600,00 грн. Комісія розраховується шляхом множення суми кредиту (база розрахунку) На розмір комісії у відсотковому значені. Нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту Згідно із п. 4 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» №1734-VIII загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Відповідно до ч. 2 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, нарахування комісії, що становить 600 грн, не суперечить закону та підлягає стягненню із боржника. Відповідно до ч 1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Таким чином, щодо розстрочки виконання рішення строком на 12 місяців, суд зазначає, що така заява розглядається судом, відповідно до ст.435 Цивільного процесуального кодексу України та задоволенню не підлягає. Враховуючи наведене, позовні вимоги первісного позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" підлягає частковому задоволенню та з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню 7800,00 грн, з яких: 3000,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 4200,00 грн - заборгованість по процентам, 600,00 грн. комісії за надання кредиту. В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. Позовні вимоги за зустрічним позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" задоволенню не підлягають. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача за первісним позовом [PERSON] необхідно стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 2031,67 грн.

Outcome: partial