Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-10 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, мотивуючи це тим, що від спільного проживання у шлюбі сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , яка на даний час навчається у Кропивницькому фаховому коледжі харчування та торгівлі за спеціальністю 071 Облік і оподаткування. Рішенням Петрівського районного суду Кіровоградської області від 20 липня 2016 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Після досягнення повноліття [PERSON] розрахунок аліментів здійснюється за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття та складає 1/6 частки заробітку (доходу) відповідача, таким чином на думку позивачки, розмір аліментів є недостатнім для належного забезпечення дочки при тій ціновій політиці, яка існує на даний час, а тому представник позивача просить суд змінити розмір аліментів шляхом їх збільшення, які стягуються за рішенням Петрівського районного суду Кіровоградської області від 20 липня 2016 року та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, а також стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 5000,00 гривень. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але подав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав повністю, крім того просив суд понесені судові витрати на правничу допомогу в розмірі 5000,00 гривень, заявлені у позовній заяві, залишити без задоволення та врахувати їх як понесені за рахунок позивачки. Представник відповідача також в судове засідання не з`явився, але подав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі та участі відповідача, з позовом згідні в повному обсязі. Суд, дослідивши документи справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що 25 вересня 2004 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, ззареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Петрівського району Кіровоградської області, про що складено відповідний актовий запис за № 46, який рішенням Петрівського районного суду Кіровоградської області від 19 червня 2017 року розірвано. Сторони мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 25 грудня 2009 року Серія [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Петрівського районного управління юстиції Кіровоградської області. Згідно довідки Кропивницького фахового коледжу харчування та торгівлі від 21 листопада 2025 року № 407/25 неповнолітня [PERSON] навчається у Кропивницькому фаховому коледжі харчування та торгівлі за спеціальністю 071 Облік і оподаткування та проживає у гуртожитку Кіровоградського медичного фахового коледжу ім. Є.Й Мухіна, оплата за проживання гуртожитку за півріччя становить 7200,00 грн., що підтверджується квитанцією № 1.304893647.1 від 12.09.2025 року. Рішенням Петрівського районного суду Кіровоградської області від 20 липня 2016 року з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Після досягнення повноліття [PERSON] розрахунок аліментів здійснюється за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття та складає 1/6 частки заробітку (доходу) відповідача. Однак, розмір аліментів є недостатнім для належного забезпечення дочки при тій ціновій політиці, яка існує на даний час. Відповідач не має на утриманні непрацездатних членів сім`ї, родичів, має достатній дохід, а також має у своїй власності нерухоме та рухоме майно. Так, у володінні [PERSON] знаходиться рухоме майно, а саме: легковий автомобіль Hyundai Tucson 2009 року випуску, д.н.з [NUMBER] , придбаний в період 2023-2024 років, орієнтованою вартістю 350 000,00 грн. та легковий автомобіль Renault Kengoo 2004 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , придбаний у шлюбі. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 19.11.2025 року № 452682865 [PERSON] має у власності нерухоме майно, а саме, квартиру [ADDRESS] . Відповідно до розрахунку заборгованості наданого Покровським відділом державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України зі сплати аліментів згідно виконавчого листа № 2/400/256 від 01.09.2016 року, виданого Петрівським районним судом Кіровоградської області про стягнення аліментів з [PERSON] у розмірі 1/6 частини на користь [PERSON] , станом на 01.01.2026 року [PERSON] має заборгованість в сумі 2359,61 гривень. Згідно ч.2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За умовами ч.ч.1,2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 статті 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У відповідності до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч. 2 ст. 182 СК України). Судом встановлено, що відповідач на даний час має одну неповнолітню дитину, яка перебуває на його утримання. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги та змінити розмір аліментів шляхом їх збільшення, які стягуються за рішенням Петрівського районного суду Кіровоградської області від 20 липня 2016 року, та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. При цьому, суд враховує, що таке збільшення відповідатиме вимогам п.4 ч.1 ст. 161 ЦПК України щодо розміру стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. Крім того в зв`язку з тим, що позивачка звільнена від сплати судового збору при пред`явлені позову, то згідно ст.141 ЦПК України з відповідача у дохід держави повинні бути стягнені відповідні судові витрати пропорційно задоволеним вимогам. Судові витрати на правничу допомогу залишити за позивачкою. Вказані правовідносини регулюються ст.ст. 150,155,141,180,181,182,183,192 СК України, ст.ст.12,161 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved