Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-10 00:00:00

Позивача звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 27.07.2018 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ ФК «ГЕЛЕКСІ» та [PERSON] за допомогою інформаційно телекомунікаційної системи було укладено договір позики №18833 від 27.07.2018 року в електронній формі. Відповідач підписав договір за допомогою електронного підпису. ТОВ ФК «ГЕЛЕКСІ» свої зобов`язання перед [PERSON] виконало та надало йому позику в сумі 5000 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на картку позичальника . В порушення умов договору [PERSON] зобов`язання за ним належним чином не виконував, внаслідок чого станом на дату подання позову відповідач має заборгованість перед Позивачем за Договором № 18833 від 27.07.2018 року загальною сумою 25249,5 грн., з яких: 5000 грн. заборгованість за позикою; 20249,5 грн., заборгованість по процентам та комісії за користування позикою. В судове засідання представник позивача не з`явився, про день, місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, в окремо наданій до суду заяві просив розглянути справу у його відсутність, проти проведення заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзив не подав, поважні причини неявки до суду не повідомив, тому суд відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України з урахуванням згоди представника позивача вважає можливим провести заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідно до вимог ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 27.07.2018 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ ФК «ГЕЛЕКСІ» та [PERSON] за допомогою інформаційно телекомунікаційної системи було укладено договір позики №18833 від 27.07.2018 року в електронній формі. В результаті платіжної операції ініційованої Позикодавцем, за посередництва надавача платіжних послуг, сума коштів в розмірі позики була перерахована на картковий рахунок вказаний Позичальником при укладанні Договору позики, що підтверджується відповідною довідкою, яка додана до позовної заяви. [PERSON] надано грошові кошти в якості позики у сумі 5000 грн., на умовах строковості, поворотності та оплатності. Відповідно до умов договору позики, стандартна процентна ставка становить 0.01% в день, розмір комісії складає 1.9%, підвищена комісійна винагорода, у випадку прострочення терміну платежу становить 3.0%. Відповідач не виконав свої грошові зобов`язання належним чином протягом довготривалого строку. Заборгованість відповідача перед позивачем на дату подання позову складає 25249,5 грн., з яких: 5000 грн. заборгованість за позикою; 20249,5 грн., заборгованість по процентам та комісії за користування позикою (розрахунок заборгованості додається до позовної заяви). Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню і, відповідно до розрахунку наданого позивачем та перепровіреного в судовому засіданні, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 25249,5 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь понесені витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 5 000 грн. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. На підтвердження наданих послуг позивач долучив до матеріалів справи: договір про надання правничої допомоги договір від 09 липня 2025 року укладений між адвокатом Рудзей Юрієм Володимировичем та Позивачем, Акт від 01.09.2025 року № 18833 наданих послуг правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги від 09 липня 2025 року; свідоцтво про право зайняття адвокатською діяльністю. Суд приходить до переконання, що розмір витрат на оплату послуг адвоката в сумі 5 000,00 грн. є співмірними зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт, а також часом, витраченим адвокатом на виконання даних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та ціною позову, а тому з відповідача слід стягнути на користь позивача вказану суму. Крім того, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved