Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

І.Описова частина. 1.Стислий зміст позовної заяви. Керівник Тернопільської окружної прокуратури Тернопільської області в інтересах держави у грудні 2024 року звернувся із позовом до Тернопільської міської ради, [PERSON] (надалі [PERSON] ) про визнання недійсним та скасування рішення, скасування реєстрації речових прав на земельну ділянку, її державної реєстрації в Державному земельному кадастрі та зобов`язання повернути земельну ділянку на користь держави, у якому просить: визнати недійсними п. 1-5 рішення Тернопільської міської ради від 17 грудня 2021 року №8/11/175 «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок за адресою [ADDRESS] (гр. [PERSON] та інші)» в частині відведення земельної ділянки з кадастровим номером 6110100000:06:003:0032 (надалі спірна земельна ділянка) [PERSON] ; скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,1200 га, за кадастровим номером 6110100000:06:003:0032, запис про право власності на яку внесено в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 04.01.2022 за №62731293; скасувати державну реєстрацію земельної ділянки, площею 0,1200 га, з кадастровим номером 6110100000:06:003:0032 у Державному земельному кадастрі; зобов`язати [PERSON] повернути на користь держави в особі Тернопільської об`єднаної територіальної громади в особі Тернопільської міської ради земельну ділянку за кадастровим номером 6110100000:06:003:0032, площею 0,1200 га, розташовану по [ADDRESS] ; стягнути із відповідачів на користь Тернопільської обласної прокуратури 12 112,00 грн судового збору, сплаченого за пред`явлення цього позову. В обґрунтування заявлених вимог прокурор зазначає, що рішенням 54 сесії 7 скликання Тернопільської міської ради від 21 серпня 2020 року № 7/54/60 «Про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок за адресою [ADDRESS] (гр. [PERSON] та інші)», за результатами розгляду звернення [PERSON] останній надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення садівництва за адресою [ADDRESS] та зобов`язано в шестимісячний термін подати на затвердження проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки. На підставі даного рішення КП «Земельно-кадастрове бюро» виготовило проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] площею 0,1200 га, для індивідуального садівництва в межах [ADDRESS] . Згідно пояснювальної записки до проекту землеустрою, земельна ділянка [PERSON] відводиться за рахунок земель Управління житлово-комунального господарства, благоустрою та екології Тернопільської міської ради із земель, що перебувають у постійному користуванні (код КВЦПЗ J.12.04 Для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства (до відведення (S = 0,0737 га (угіддя - пасовища, код КВЗУ 002.02) та за рахунок земель Тернопільської міської ради, не наданих у власність та не переданих у користування (код КВЦПЗ К.16.00 Землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам (до відведення (S = 0,0463 га (угіддя, код КВЗУ 004.00 чагарникова рослинність природнього походження (до відведення). Після відведення земельну ділянку віднесено до земель сільськогосподарського призначення (код КВЦПЗ А.01.05 для індивідуального садівництва (S = 0,1200 га (угіддя код КВЗУ 002.03 багаторічні насадження). Рішенням Тернопільської міської ради «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок за адресою [ADDRESS] (гр. [PERSON] та інші)» від 17 грудня 2021 року № 8/11/175 затверджено проект землеустрою щодо відведення [PERSON] земельної ділянки для ведення садівництва за адресою [ADDRESS] рішення передано [PERSON] безоплатно у власність вказану земельну ділянку. Позивач зауважує, що відповідно до висновку експерта від 10 червня 2024 року № 365/23-22, при розробленні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення садівництва не передбачено та не дотримано порядку передачі земельної ділянки за кадастровим номером 6110100000:06:003:0032, площею 0,12 га, у приватну власність за рахунок земель рекреаційного призначення (питання 4 висновку). Вважає, що при прийнятті рішення Тернопільською міською радою не дотримано встановлення особливого порядку використання земель рекреаційного призначення. Прокурор зазначив, що Тернопільською міською радою при наданні дозволу на розробку та затвердженні проекту землеустрою не розглядалося та не вирішувалося питання про зміну цільового призначення землі, згідно зі ст. 20 Земельного кодексу України, не враховано вимоги ст.ст. 19, 50-52 Земельного кодексу України щодо особливого порядку використання земель рекреаційного призначення. Прокурор зазначив, що згідно з проектом землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] її цільове призначення, визначене за кодом Класифікатора 01.05 для індивідуального садівництва, що не відповідало вимогам діючої містобудівної документації - плану зонування міста Тернопіль, вимогам статті 20 Земельного кодексу України, статті 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та вимогам затвердженого на їх виконання Класифікатора видів цільового призначення земельних ділянок, видів функціонального призначення територій та співвідношення між ними, а також правил їх застосування. Прокурор звертає увагу на п. 12 висновку Управління містобудування, архітектури та кадастру про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] № 96 від 30.11.2020 року, управління містобудування, архітектури та кадастру погоджує проект землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки, проте використання її для ведення садівництва слід проводити після зміни функціонального призначення до виду її використання з внесенням змін в містобудівну документацію. Таким чином, прокурор вважає, що станом на час розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність [PERSON] функціональне призначення земельної ділянки не відповідало виду її використання та остання могла використовуватись лише після внесення відповідних змін в містобудівну документацію. В подальшому, Тернопільською міською радою, прийнято рішення від 17 грудня 2021 року № 8/11/175, згідно якого затверджено проект землеустрою, передано земельну ділянку за кадастровим номером 6110100000:06:003:0032 у приватну власність [PERSON] та змінено цільове призначення останньої із земель зелених насаджень спеціального призначення, які за категорією відносяться до земель рекреаційного призначення на землі сільськогосподарського призначення, для ведення індивідуального садівництва. Відтак, прокурор вважає, що надання спірної земельної ділянки на підставі рішення сесії Тернопільської міської ради від 17.12.2021 №8/11/175 відбулось із порушенням земельного законодавства України, державна реєстрація права власності за [PERSON] на спірну земельну ділянку підлягає скасуванню з одночасним припиненням усіх речових прав. Крім цього, земельна ділянка за кадастровим номером 6110100000:06:003:0032 підлягає поверненню на користь держави в особі Тернопільської об`єднаної територіальної громади. Також, прокурор вважає, що подальше перебування в Державному земельному кадастрі спірної земельної ділянки з цільовим призначенням землі сільськогосподарського призначення (код КВЦПЗ А.01.05 для індивідуального садівництва (угіддя код КВЗУ 002.03 багаторічні насадження) суперечить її фактичному цільовому призначенню та є підстави для скасування її державної реєстрації. Позивач вказав, що в межах заявленого предмету спору, як Тернопільська міська рада так і набувач спірної земельної ділянки [PERSON] могли і усвідомлювали, що вказана земельна ділянка надається з порушенням чинного законодавства, а тому її набувач не міг розраховувати на її законне набуття у власність. Щодо позовної давності, то прокурор покликається на те, що у зв`язку із запровадженням на території України карантину з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби, строки, визначені ст. 257 ЦК України, подовжуються на строк дії такого карантину. Також у період дії воєнного стану в Україні, перебіг позовної давності, визначений цим кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. 2.Стислий зміст відзиву, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив. 17 січня 2025 року судом зареєстровано відзив представника Тернопільської міської ради у якому зазначений відповідач просить у задоволенні позовних вимог. Так, на виконання рішення Тернопільської міської ради № 7/54/60 «Про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок за адресою [ADDRESS] (гр. [PERSON] та інші)», 20.10.2020 [PERSON] уклала із КП «Земельно-кадастрове бюро», договір №Р-15 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки. На підставі вказаного проекту землеустрою відбулось формування та реєстрація спірної земельної ділянки. 16.06.2021 року відділом у Новоархангельському районі ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області здійснено державну реєстрацію спірної земельної ділянки у Державному земельному кадастрі. Відтак, додаткова перевірка вказаного проекту землеустрою на відповідність вимогам законодавства проводилась Державним кадастровим реєстратором при внесенні відомостей про спірну земельну ділянку до ДЗК. Також вважає, що проект землеустрою на підставі якого надавалась спірна земельна ділянка відповідає вимогам законодавства, відповідно до поданих прокурором висновків експерта від 08.11.2023 та 10.06.2023. Проект землеустрою на спірну земельну ділянку був розроблений та пройшов погодження передбачені чинним законодавством, що підтверджено: висновком управлінням містобудування, архітектури та кадастру від 30.11.2020 року; фактом проведення реєстрації спірної земельної ділянки у Державному земельному кадастрі; висновками експерта від 08 листопада 2023 року № СЕ-19-23/4619-3Т; від 10 червня 2024 року № 365/23-22. Також зауважує, що спірна земельна ділянка сформована із земель запасу житлової та громадської забудови (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або постійне користування громадянам чи юридичним особам та за рахунок земель промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого) та станом на сьогодні відноситься до категорії земель сільськогосподарського призначення із цільовим призначенням для ведення індивідуального садівництва. Вважає, що спірна земельна ділянка, як об`єкт цивільних прав сформована вперше і відповідно їй вперше присвоєно цільове призначення для індивідуального садівництва, внаслідок цього цільове призначення даної землі не змінювалось. Вказав, що як вбачається із проекту землеустрою та висновків експертів, цільове призначення спірної земельної ділянки відповідає містобудівній документації, а саме Плану зонування міста Тернополя, що у свою чергу додатково підтверджує факт правомірності формування та надання спірної земельної ділянки. Вважає, що не заслуговують на увагу покликання прокурора на норми Закону України «Про мораторій на зміну цільового призначення окремих земельних ділянок рекреаційного призначення в містах та інших населених пунктах», оскільки відповідно до п. 1 вказаного закону мораторій діяв 5 років, тому його дія припинилася у 2016 році. Окрім цього, спірна земельна ділянка відводилась за рахунок земель запасу житлової та громадської забудови із земель промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення. Також вказав, що скасування рішення Тернопільської міської ради від 17.12.2021 №8/11/175, яке є ненормативним актом індивідуальної дії, котрий вичерпує свою дію шляхом його виконання не породить наслідків для [PERSON] , оскільки у неї виникло право власності на земельну ділянку і це право посвідчується відповідним записом в Єдиному Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. 03 лютого 2025 року судом зареєстровано відповідь на відзив керівника Тернопільської окружної прокуратури у якій прокурор вважає, що погодження органів не спростовують допущені порушення земельного та містобудівного законодавства під час розпорядження земельною ділянкою. Крім того, звертає увагу суду на наявний у проекті землеустрою висновок Управління містобудування, архітектури та кадастру про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] № 96 від 30.11.2020 згідно якого, використання спірної земельної ділянки з цільовим призначенням - для ведення садівництва можливе лише після зміни функціонального призначення до виду її використання з внесенням змін в містобудівну документацію, який не спростовано. Вважає, що на момент прийняття спірного рішення вказане підтверджувало, що розпорядження земельною спірною ділянкою вимагало врахування положень вимог містобудівного законодавства. Звертає увагу суду, що станом на момент розгляду Тернопільською міською радою розробленого на замовлення [PERSON] проекту землеустрою щодо відведення у приватну власність земельної ділянки для індивідуального садівництва та прийняття оспорюваного рішення Тернопільською міською радою, земельна ділянка з кадастровим номером 6110100000:06:003:0032, відносилась до земель рекреаційного призначення, зелених насаджень спеціального призначення, а тому передання земельної ділянки, віднесеної до територій земельних ділянок в межах підзони зелених насаджень спеціального призначення (Р-Зс), для індивідуального садівництва суперечить ст. 20 ЗК України. Відповідач [PERSON] своїм правом на відзив, що передбачене ст.178 ЦПК України не скористалась. 3. Процесуальні дії та хронологія руху справи в суді. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Братасюка В.М. від 31.12.2024 відкрито провадження у даній цивільній справі та постановлено проводити її розгляд у порядку загального позовного провадження. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.02.2025, у зв`язку із звільненням із посади раніше визначеного судді, дану справу розподілено для розгляду судді Ромазан В.В. Ухвалою судді від 10.03.2025 вказану цивільну справу прийнято до розгляду судді Ромазан В.В. із проведенням у ній підготовчого судового засідання. Протокольною ухвалою суду від 24.07.2025 підготовче провадження у даній справі закрито, а справу призначено до судового розгляду. Прокурор Бобер Н.П. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, наведених у позові, просила їх задовольнити в повному обсязі з підстав викладених у позові та відповіді на відзив. Крім цього, додатково пояснила, що із матеріалів справи, а саме протоколу огляду спірної земельної ділянки, проведеного 08.07.2024 у кримінальному провадженні №42022212050000003 від 06.01.2022 вбачається, земельна ділянка розташована у [ADDRESS] , яка починається на відстані приблизно 130 см. від автомобільної дороги, на відстані близько 60 см до огородженої парканом земельної ділянки з кадастровим номером 6110100000:06:003:0004, на які розташовано приміщення КП «Тернопільводоканал». В межах наявної земельної ділянки наявна трав`яна рослинність та дерева, а саме 9 дерев породи клен, 14 дерев породи ясінь, 6 дерев породи акація. Таким чином, при виборі бажаного місця розташування земельної ділянки та її поверхневому візуальному огляді [PERSON] могло бути відомо, що остання розміщена біля однієї із найзагазованіших вулиць міста Тернополя та на ній знаходяться зелені насадження. Також, звертає увагу на пункт 12 висновку №96 від 30.11.2020, згідно якого, управління містобудування та архітектури Тернопільської міської ради погодило проект землеустрою щодо відведення [PERSON] земельної ділянки з умовою використовувати її для ведення садівництва після зміни її функціонального призначення до виду її використання із внесенням змін в містобудівну документацію. Відтак, вважає, що [PERSON] знала або могла довідатись про те, що спірна земельна ділянка відповідно до Генерального плану відноситься до зелених зон спеціального призначення, а тому відноситься до земель рекреаційного призначення. Відтак, на думку прокурора її слід вважати недобросовісним набувачем. Також, просить його позовну вимогу щодо зобов`язання [PERSON] повернути Тернопільській територіальній громаді в особі Тернопільської міської ради земельну ділянку площею 0,12 га з кадастровим номером 6110100000:06:003:0032 інтерпретувати як вимогу про витребування цієї земельної ділянки із володіння [PERSON] на користь держави. Представники Тернопільської міської ради Друзюк Р.М., Голик Л. Р. в судовому засіданні вважають позов керівника Тернопільської окружної прокуратури безпідставним, просять відмовити у його задоволенні із підстав викладених у відзиві. Також суду пояснили, що оскільки спірна земельна ділянка була сформована вперше, відтак зміни її цільового призначення не потребувала. Твердження прокурора про те, що спірна земельна ділянка відноситься до земель рекреаційного призначення вважають безпідставними, оскільки вона була сформована за рахунок земель запасу громадської і житлової забудови та земель транспорту. Віднесення спірної земельної ділянки до земель рекреаційного призначення не було передбачене жодними нормативно-правовими актами, у тому числі Генеральним планом міста Тернополя. Вказали, що у органу місцевого самоврядування не було законних підстав для відмови [PERSON] в затвердженні проекту землеустрою та надання у власність. Також, вказали, що прокурором заявлено вимоги не належним способом захисту, що є самостійною підставою для відмови у позові. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Берегуляк В. Ф. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просить у задоволенні позову, відмовити. Зазначив, що [PERSON] не порушувала вимог ЗК України при набутті права вланості на спірну земельну ділянку та виготовлення неї проекту землеустрою на підставі рішення органу місцевого самоврядування. ІІ. Мотивувальна частина. 1.Фактичні обставини встановлені судом. Слідчим відділом Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №12022211040000838 від 16.06.2022 за ч.4 ст.364 КК України, під час якого прокурором встановлено підстави для застосування представницького характеру в інтересах держави, у зв`язку із чим на підставі постанови прокурора від 10.01.2024 надано дозвіл на розголошення відомостей досудового розслідування. Як вбачається із наданого прокурором до позову протоколу огляду земельної ділянки, складеного слідчим СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області від 08.11.2022 року, земельні ділянки, у тому числі із кадастровим номером 6110100000:06:003:0032, площею 0,12 га, знаходяться за адресою [ADDRESS] , перебувають у приватній власності, цільове призначення - для індивідуального садівництва. Ділянка межує із західної сторони з вул. 15 квітня у м. Тернопіль, із східної сторони - із земельною ділянкою із кадастровим номером 6110100000:06:003:0007, на якій розміщений Тернопільський обласний клінічний онкологічний диспансер за адресою [ADDRESS] . Візуальним оглядом встановлено, що земельна ділянка являється узбіччям транспортної проїзної частини по [ADDRESS] , та поверхня даних земельних ділянок представлена зеленими насадженнями, що підтверджено доданими до нього Таблицями. 23.06.2020 [PERSON] звернулась із заявою на ім`я Тернопільського міського голови, реєстраційний номер 752929, у якій просила надати дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,12 га для індивідуального садівництва за адресою: [ADDRESS] . Рішенням сесії 7 скликання Тернопільської міської ради від 21 серпня 2020 року № 7/54/60 «Про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок за адресою [ADDRESS] (гр. [PERSON] та інші)», надано дозвіл [PERSON] на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення садівництва за адресою [ADDRESS] , та зобов`язано в шестимісячний термін подати на затвердження проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Комунальним підприємством «Земельно-кадастрове бюро» за замовленням [PERSON] на підставі договору №Р-15 від 20.10.2020 виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 0,1200 га, за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається із пояснювальної записки до проекту землеустрою, земельна ділянка кадастровий номер 6110100000:06:003:0032 відводиться за рахунок земель Управління житлово-комунального господарства, благоустрою та екології Тернопільської міської ради (згода на вилучення) із земель, які перебувають в постійному користуванні, про що свідчить Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою серії ІІ-ТР № 000697(код КВЦПЗ J. 12.04 - для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства (до відведення (S=0,0734га (угіддя пасовища код ЗВЗУ002.02) та за рахунок земель Тернопільської міської ради не наданих у власність та не переданих у користування громадянам чи юридичним особам (до відведення (S=0,0466га (угіддя КВЗУ 004.00 чагарники рослинність природнього походження (до відведення). Після відведення земельна ділянка буде віднесена до земель сільськогосподарського призначення (код КВЦПЗ А01.05 для індивідуального садівництва (S=0,1200 га (угіддя код КВЗУ 002.03-багаторічні насадження)…Згідно з додатком 6 до Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою КМ України від 17.10.2012 №1051, об`єкт землеустрою (земельна ділянка) перебуває в межах дії обмежень на підставі висновку Управління містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради. 01.08 Охорона зона навколо (інженерних комунікацій) (водопровід) S=0,0343 га. Як вбачається із копії державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-ТР №000697, Управлінню житлово-комунального господарства Тернопільською міською радою н/д надається у постійне користування 89,5 га землі для експлуатації та обслуговування автошляху відповідно до рішення ухвали 18 сесії Тернопільської міської ради н/д від 14.06.1997 року. Як вбачається із копії нотаріально посвідченої заяви керівника Управління житлово-комунального господарства, благоустрою та екології Тернопільської міської ради, зареєстрованої в реєстрі за №2166 02.11.2020 року, ним надано згоду на вилучення частини земельної ділянки, площею 0,0734 га, яка знаходиться по [ADDRESS] та перебуває у постійному користуванні зазначеного Управління в користь [PERSON] .. Відповідно до Висновку управління містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] від 30.11.2020 №96 (п.п.3,12), у ньому вказано, що місце розташування земельної ділянки [ADDRESS] , функціональне призначення згідно з «Планом зонування території м.Тернополя» (із внесеними змінами) «підзона зелених насаджень спеціального призначення (Р-3С), цільове призначення ділянки по рішенню міської ради: для ведення садівництва на земельній ділянці площею 0,1200 га згідно з рішенням міської ради від 21.08.2020 №7/54/60; наявні обмеження на використання земельної ділянки та сервітути: 01.08 охоронна зона навколо інженерних комунікацій. Зазначеним Управлінням вирішено погодити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення садівництва на земельній ділянці площею 0,1200 га за адресою: [ADDRESS] , враховуючи рішення Тернопільської міської ради від 21.08.2020 №7/54/60, використовувати ділянку для ведення садівництва після зміни функціонального призначення до виду її використання з внесенням змін в містобудівну документацію. Відображені у вказаному висновку обставини підтверджено даними викопіювання із плану зонування м. Тернопіль (із внесеними змінами) місця розташування земельної ділянки для ведення садівництва гр.. [PERSON] за адресою: вул..15 квітня, наданим начальником управління містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради, який долучено до проекту землеустрою та підписаного вказаною посадовою особою. Рішенням Тернопільської міської ради «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок за адресою [ADDRESS] (гр. [PERSON] та інші)» від 17 грудня 2021 року № 8/11/175, затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення садівництва за адресою [ADDRESS] . Припинено, право користування управлінню житлово-комунального господарства, благоустрою та екології Тернопільської міської ради частиною земельної ділянки за адресою [ADDRESS] , враховуючи письмову згоду землекористувача, згідно із додатком, що складає площу 0,0734 га. Передано [PERSON] згідно додатку №1 безоплатно у власність земельну ділянку, розташовану по [ADDRESS] , за кадастровим номером 6110100000:06:003:0032, площею 0,12 га, вид користування - для ведення садівництва. Зобов`язано громадян здійснити державну реєстрацію права на земельну ділянку відповідно до чинного законодавства, дотримуватись правил експлуатації інженерних комунікацій, забезпечувати доступ до мереж при проведенні ремонтних робіт, не чинити перешкод в прокладанні нових комунікацій, використовувати земельну ділянку за її цільовим призначенням, суворо дотримуватись вимог Земельного кодексу України, сервітутів та обмежень, зазначених у земельно-кадастровій документації, проводити роботи по прибиранню і благоустрою наданої території та території від зовнішніх меж земельної ділянки до середини проїжджої частини доріг і проїздів. В подальшому, 16.06.2021 відділом у Новоархангельському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області проведено державну реєстрацію спірної земельної ділянки за кадастровим номером 6110100000:06:003:0025 із цільовим призначенням для індивідуального садівництва (код 01.05), категорія земель - землі сільськогосподарського призначення. 16.06.2021 на зазначену земельну ділянку відкрито Поземельну книгу у якій у розділі І відображено загальні відомості вказаної земельної ділянки; у розділі 2 зазначено кадастровий план земельної ділянки та експлікації угідь; координати поворотних точок, площа земельної ділянки. У розділі 5 вказано щодо обмежень у використанні земельної ділянки охоронна зона навколо інженерних комунікацій. Як вбачається із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, на земельну ділянку з кадастровим номером 6110100000:06:003:0032, площею 0,12 га, на підставі рішення органу місцевого самоврядування Тернопільської міської ради №8/11/175 від 17.12.2021 приватним нотаріусом Захарків Т.Б. 28.12.2021 зареєстровано право власності за [PERSON] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2551568061040. Також, як вбачається із протоколу огляду земельної ділянки від 08.07.2024, складеного старшим слідчим Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, за участю понятих та спеціалістів інженера землевпорядника, у кримінальному провадженні № 42022212050000003 від 06 січня 2022 року, 08.07.2024 здійснено огляд земельної ділянки з кадастровим номером 6110100000:06:003:0032 за адресою: [ADDRESS] встановлено, що дана земельна ділянка знаходиться на відстані близько 604 см. від залізобетонної огорожі за якою знаходиться земельна ділянка за кадастровим номером 6110100000:06:003:004 на якій знаходиться водоочисна споруда КП «Тернопільводоканал»…Крайня точка земельної ділянки з південно-західної сторони знаходиться на відстані близько від 75 см. від електричного стовпа, що знаходиться при дорозі по вул..15 квітня та проходить паралельно до дороги.. В межах даної земельної ділянки наявні трав`яниста чагарникова рослинність, знаходяться такі дерева: дев`ять дерев породи клен, 14 дерев породи ясінь, 6 дерев породи акація. Зазначені обставини також підтверджено даними Таблиці ілюстрацій, які додані до протоколу огляду. Як вбачається із письмового доказу, а саме висновку експерта від 08 листопада 2023 року № СЕ-19-23/4619-ЗТ, складеним експертами НДЕКЦ на виконання постанови слідчого у кримінальному провадженні №12022211040000838, документації із землеустрою, які були розроблені на земельні ділянки, у тому числі з кадастровим номером 6110100000:06:003:0032, площею 0,1200 га, для індивідуального садівництва, які розташовані по [ADDRESS] частково не відповідають вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування, що в подальшому не вплинуло на кінцевий результат. Земельні ділянки відповідно до умовних позначень місця розташування земельних ділянок, у томі числі з кадастровим номером 6110100000:06:003:0032 площею 0,1200 га, які розташовані по [ADDRESS] , відповідно до викопіювання, яке міститься у проектах відповідають наданому на дослідження плану зонування території міста Тернопіль (розроблений у 2017 році), проте за документацією цільове призначення зазначено 01.05 для індивідуального садівництва. Цільове призначення земельних ділянок, у тому числі з кадастровим номером 6110100000:06:003:0032, з моменту формування земельних ділянок не змінювалося, а отже не змінено та не затверджено відповідно до вимог земельного законодавства та інших нормативних документів з питань землеустрою та землекористування. У вказаному висновку № СЕ-19-23/4619-ЗТ у розділі з питання №2,4, експертами зазначено, що «…Відповідно до викопіювання з плану зонування територі м.Тернополя (із внесеними змінами) місця розташування земельної ділянки для ведення садівництва [PERSON] за адресою [ADDRESS] , земельна ділянка розташована в зоні Р-3с-підзона зелених насаджень спеціального призначення Р-3с (зображення 6)..візуальним медотом співвствавивши викопіювання з плану зонування території м.Тернополя (із внесеними змінами) (зображення 6) зі схемою зонування території м.Тернополя (зображення 2) встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером 6110100000:06:003:0032, розташована в зоні Р-3с.(зображення 7). Враховуючи, що клопотання експерта від 06.02.2023 в частині надання Генерального плану не задоволено, відповідь буде надано відповідно до плану зонування території міста. Такими чином відповідно до умовних позначень місця розташування земельних ділянок у тому числі з кадастровим номером 6110100000:06:003:0032 площею 0,12 га, яка розташована по [ADDRESS] квітня відповідають наданеому на дослідження плану зонування території міста Тернопіль (розроблений в 2017 році)…». Також, як вбачається із письмового доказу, який надано позивачем, а саме висновку експерта від 10.06.2024 № 365/23-22 за результатами проведення комплексної судової земельно-технічної експертизи з питань землеустрою, проведеною експертом Тернопільського відділення КНДІСЕ на підставі постанови слідчого у кримінальному провадженні№42022212050000003 від 06.01.2022, розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки за кадастровим номером 6110100000:06:003:0032, [ADDRESS] , загальною площею 0,1200 га для індивідуального садівництва згідно ст. 50 Закону України «Про землеустрій» відповідає вимогам земельного законодавства та іншим нормативно-правовим актам з питань землеустрою та землекористування, чинних на період розроблення вищевказаних документацій; земельні ділянки у тому числі із кадастровим номером 6110100000:06:003:0032 до присвоєння їм кадастрових номерів, згідно проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення індивідуального садівництва були сформовані за рахунок земель запасу (16.00-земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або постійне користування громадянам чи юридичним особам (загальна площа до відведення S=0,0929 га)) та за рахунок земель промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення (J12.04 для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього сервісу (загальна площа до відведення S=0,1471га)). Згідно даних державного земельного кадастру та матеріалів кримінального провадження, досліджувальні земельні ділянки, у тому числі за кадастровим номером 6110100000:06:003:0032 на момент дослідження мають категорію земля сільськогосподарського призначення з цільовим призначенням для ведення індивідуального садівництва. Згідно ст.50 Закону України «Про землеустрій» та ст. 20 Земельного кодексу, земельні ділянки, у тому числі з кадастровим номером 6110100000:06:003:0032, які розташовані по [ADDRESS] , до моменту земельних ділянок, яке полягає у визначенні їх як об`єкта цивільних прав та присвоєння їм кадастрових номерів, змінили категорію земель та цільове призначення. З земель запасу житлової та громадської забудови (16.00 земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або постійне користування громадянам чи юридичним особам та за рахунок земель промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення (J12.04 для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього сервісу) в землі сільськогосподарського призначення для ведення садівництва. Цільове призначення земельних ділянок, у тому числі з кадастровим номером 6110100000:06:003:0032, з моменту формування земельних ділянок та реєстрації речового права на них - не змінювали цільове призначення відповідно до вимог земельного та інших нормативних документів з питань землеустрою та землекористування, та мають цільове призначення для ведення індивідуального садівництва. При розробленні проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для садівництва не передбачено та не дотримувались порядку передачі земельних ділянок, у тому числі з кадастровим номером 6110100000:06:003:0032, площею 0,12 га, у приватну власність за рахунок земель рекреаційного призначення. Не дотримано встановлення особливого порядку використання земель рекреаційного призначення при прийнятті рішення про передачу земельних ділянок, у тому числі із кадастровим номером 6110100000:06:003:0032 для садівництва. Земельним законодавством України не передбачено можливість передачі земельної ділянки рекреаційного призначення для ведення садівництва. Враховуючи дослідження по матеріалах кримінального провадження №4202221205000003 від 06.01.2022, ландшафтно-рекреаційна зона Р (згідно генерального плану м. Тернопіль) на земельних ділянках у тому числі з кадастровим номером 6110100000:06:003:0032, площею 0,12 га, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] , не встановлені, а також не дотримано особливий порядок використання земель рекреаційного призначення. Як зазначено у вказаному висновку експерта від 10.06.2024 № 365/23-22 «…Враховуючи дослідження по перших трьох питаннях зроблено висновок, що при розроблені проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення індивідуального садівництва, згідно ст.50 Закону України «Про землеустрій», досліджувальні земельні ділянки, у тому числі за кадастровим номером 6110100000:06:003:0032, які розташовані по [ADDRESS] , до моменту формування земельних ділянок були сформовані за рахунок земель запасу житлової та громадської забудови (16.00 земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або постійне користування громадянам чи юридичним особам та за рахунок земель промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення (J12.04 для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього сервісу) переведні в землі сільськогосподарського призначення для ведення індивідуального садівництва. Даними проектами землеустрою не передбачено відведення досліджувальних земельних ділянок для ведення садівництва за рахунок земель рекреаційного призначення. Отже, при розроблені проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у вланість для ведення садівництва не передбачено та не дотримано порядку передачі земельних ділянок, у тому числі за кадастровим номером 6110100000:06:003:0032 площею 0,12 га у приватну вланість за рахунок земель рекреаційного призначення…За даними Генерального плану міста Тернополя та плану зонування території міста Тернопіль земельні ділянки, які вилучені із користування управління житлово-комунального господарства, благоустрою та екології Тернопільської міської ради та передані безоплатно у вланість для ведення садівництва [PERSON] відносяться до ландшафно-рекреаційної зони Р, підвид Р-3с, підзона зелених насаджень спеціального презначення, а згідно ст.19 ЗК України відносяться до земель рекреаційного призначення та стосовно яких у відповідності ст.50-52 ЗК України встановлений особливий порядок використання..». 2. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. У пунктах «а», «б» частини 1 статті 12 ЗК України (тут і надалі - у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належать розпорядження землями комунальної власності, територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1 -2 статті 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Згідно із частинами 6-9 статті 118 ЗК України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, клопотання подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність особи, якій належить право власності на об`єкт нерухомості (жилий будинок, іншу будівлю, споруду), розташований на такій земельній ділянці, або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, які є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін. У разі надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки Рада міністрів Автономної Республіки Крим, орган виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування, що передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня прийняття рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або з дня повідомлення особою, зацікавленою в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, про замовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у порядку, передбаченому цією частиною, відобразити на картографічній основі Державного земельного кадастру орієнтовне місце розташування земельної ділянки, зазначити дату та номер відповідного рішення, а також майбутнє цільове призначення земельної ділянки. Зазначена інформація оприлюднюється на безоплатній основі на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Згідно із ч.1 ст.122 ЗК України, у редакції чинній на момент прийняття спірного рішення, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Відповідно до ч.1 ст.19 ЗК України, землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення. Згідно із ч.ч.1-3 статті 20 ЗК України,при встановленні цільового призначення земельних ділянок здійснюється віднесення їх до певної категорії земель та виду цільового призначення. При зміні цільового призначення земельних ділянок здійснюється зміна категорії земель та/або виду цільового призначення. Віднесення земельних ділянок до певної категорії та виду цільового призначення земельних ділянок здійснюється щодо земельних ділянок, якими розпоряджаються Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, - за рішенням відповідного органу. Зміна цільового призначення земельних ділянок державної та комунальної власності, віднесених до категорій земель житлової та громадської забудови, земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, а також земельних ділянок (крім земельних ділянок, розташованих на територіях, об`єктах природно-заповідного фонду), на яких розташовані будівлі, споруди, що є у приватній власності землекористувача, який використовує земельні ділянки на правах постійного користування, оренди, емфітевзису, суперфіцію, може здійснюватися землекористувачем. У такому разі зміна цільового призначення земельної ділянки не потребує прийняття рішень Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органу виконавчої влади та органу місцевого самоврядування, який здійснює розпорядження відповідною земельною ділянкою. Категорія земель та вид цільового призначення земельної ділянки визначаються в межах відповідного виду функціонального призначення території, передбаченого затвердженим комплексним планом просторового розвитку території територіальної громади або генеральним планом населеного пункту. Встановлення цільового призначення земельної ділянки може здійснюватися без додержання вимог, передбачених абзацом першим цієї частини, у випадках: передачі земельної ділянки державної, комунальної власності відповідно до частини третьої статті 24 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності"; консервації деградованих і малопродуктивних, техногенно забруднених земель; віднесення земельної ділянки до земель природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення; зміни виду цільового призначення земельної ділянки в межах категорії земель сільськогосподарського призначення (крім віднесення їх до земельних ділянок для садівництва, зміни цільового призначення земельних ділянок під полезахисними лісовими смугами). Згідно із вимогами ч.1 ст.35 ЗК України, громадяни України із земель державної і комунальної власності мають право набувати безоплатно у власність або на умовах оренди земельні ділянки для ведення індивідуального або колективного садівництва. Відповідно до вимог ч.1 ст.38 ЗК України, до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об`єктів загального користування. Згідно із ст.50 ЗК України, до земель рекреаційного призначення належать землі, які використовуються для організації відпочинку населення, туризму та проведення спортивних заходів. Стаття 51 ЗК України визначає склад земель рекреаційного призначення. Так, до земель рекреаційного призначення належать земельні ділянки зелених зон і зелених насаджень міст та інших населених пунктів, навчально-туристських та екологічних стежок, маркованих трас, земельні ділянки, зайняті територіями будинків відпочинку, пансіонатів, об`єктів фізичної культури і спорту, туристичних баз, кемпінгів, яхт-клубів, стаціонарних і наметових туристично-оздоровчих таборів, будинків рибалок і мисливців, дитячих туристичних станцій, дитячих та спортивних таборів, інших аналогічних об`єктів, а також земельні ділянки, надані для дачного будівництва і спорудження інших об`єктів стаціонарної рекреації. Відповідно до ч.1,3 ст.52 ЗК України,землі рекреаційного призначення можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності. На землях рекреаційного призначення забороняється діяльність, що перешкоджає або може перешкоджати використанню їх за призначенням, а також негативно впливає або може вплинути на природний стан цих земель. На таких землях (крім земельних ділянок зелених зон і зелених насаджень міст та інших населених пунктів, навчально-туристських та екологічних стежок, маркованих трас, земельних ділянок, зайнятих об`єктами фізичної культури і спорту, інших аналогічних об`єктів) допускається будівництво відповідно до чинної містобудівної документації об`єктів житлового та громадського призначення, що не порушують режим використання земель рекреаційного призначення. Згідно із ч.1 ст.65 ЗК України, землями промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення визнаються земельні ділянки, надані в установленому порядку підприємствам, установам та організаціям для здійснення відповідної діяльності. Відповідно до вимог ч.1 ст.63 Закону України «Про охорону навколишнього природнього середовища», рекреаційними зонами є ділянки суші і водного простору, призначені для організованого масового відпочинку населення і теризму. Керівник Тернопільської окружної прокуратури обґрунтовуючи поданий ним позов вказав, що спірна земельна ділянка, належить до земель рекреаційного призначення, проте оспорюваним рішенням Тернопільської міської ради від 17.12.2021 №8/11/175 було затверджено проект землеустрою щодо її відведення та передано безоплатно у власність [PERSON] для ведення садівництва, зазначивши, що поданий [PERSON] на затвердження проект землеустрою не відповідач чинній містобудівній документації, згідно якого бажана для отримання земельна ділянка перебувала у межах функціональної зони ландшафно-рекреаційної зони, а визначений проектом вид цільового призначення земельної ділянки не був дозволений для такої зони, що було підставою для відмови у затвердженні такого проекту та передачі земельної ділянки у власність. Зокрема, згідно чинної на час виділення спірної земельної ділянки містобудівної документації, а саме Генерального плану м.Тернополя та Плану зонування території міста Тернополя, спірна земельна ділянка, що вилучена із користування Управління житлово-комунального господарства, благоустрою та екології Тернопільської міської ради відноситься до ландшафтно-рекреаційної зони Р, підвид «Р-3с» підзона зелених насаджень. На підтвердження наведеного, прокурор у своєму позові покликався на викопіювання із Плану зонування м.Тернопіль, наданим та підписаним начальником управління містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради Бесагою В., а також на висновок комплексної судової земельно-технічної експертизи та експертизи з питань землеустрою від 10.06.2024 №365/23-22. Суд погоджується із таким твердженням та вважає їх підставними, такими, що підтверджено належними та допустимими доказами. Так, як уже зазначав вище суд, у п.п. 3,12 Висновку управління містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] від 30.11.2020 №96, вказано, що місце розташування земельної ділянки [ADDRESS] , функціональне призначення згідно з «Планом зонування території м.Тернополя» (із внесеними змінами) «підзона зелених насаджень спеціального призначення (Р-3С), цільове призначення ділянки по рішенню міської ради: для ведення садівництва на земельній ділянці площею 0,1200 га згідно з рішенням міської ради від 21.08.2020 №7/54/60; наявні обмеження на використання земельної ділянки та сервітути: 01.08 охоронна зона навколо інженерних комунікацій. Зазначеним Управлінням вирішено погодити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення садівництва на земельній ділянці площею 0,1200 га за адресою: [ADDRESS] , враховуючи рішення Тернопільської міської ради від 21.08.2020 №7/54/60, використовувати ділянку для ведення садівництва після зміни функціонального призначення до виду її використання з внесенням змін в містобудівну документацію. Відображені у вказаному висновку обставини підтверджено також викопіюванням із плану зонування м. Тернопіль (із внесеними змінами) місця розташування земельної ділянки для ведення садівництва гр.. [PERSON] за адресою: вул..15 квітня, наданим начальником управління містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради та підписаний ним, який на момент прийняття спірного рішення Тернопільською міською радою був не змінний. Крім цього, суд у якості письмового доказу ураховує дані наведені у висновку експерта від 10.06.2024 № 365/23-22 та згідно яких, встановлено, що при розроблені проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення садівництва не передбачено та не дотримано порядку передачі земельних ділянок, у тому числі за кадастровим номером 6110100000:06:003:0032 площею 0,12 га у приватну власність за рахунок земель рекреаційного призначення…За даними Генерального плану міста Тернополя та плану зонування території міста Тернопіль земельні ділянки, які вилучені із користування управління житлово-комунального господарства, благоустрою та екології Тернопільської міської ради та передані безоплатно у власність для ведення садівництва [PERSON] відносяться до ландшафно-рекреаційної зони Р, підвид Р-3с, підзона зелених насаджень спеціального призначення, а згідно ст.19 ЗК України відносяться до земель рекреаційного призначення та стосовно яких у відповідності ст.50-52 ЗК України встановлений особливий порядок використання. Не дотримано встановлення особливого порядку використання земель рекреаційного призначення при прийняття рішення про передачу земельної ділянки з кадастровим номером 6110100000:06:003:0032 для садівництва. Крім цього, як бачається із письмового доказу, висновку експерта № СЕ-19-23/4619-ЗТ, у розділі з питання №2,4, експертами зазначено, що відповідно до викопіювання з плану зонування територі м.Тернополя (із внесеними змінами) місця розташування земельної ділянки для ведення садівництва [PERSON] за адресою вул..15 квітня, земельна ділянка розташована в зоні Р-3с-підзона зелених насаджень спеціального призначення Р-3с (зображення 6). Візуальним медотом співвствавивши викопіювання з плану зонування території м.Тернополя (із внесеними змінами) (зображення 6) зі схемою зонування території м.Тернополя (зображення 2) встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером 6110100000:06:003:0032, розташована в зоні Р-3с.(зображення 7). Також, як зазначено у самій пояснювальній записці до проекту землеустрою на спірну земельну ділянку, згідно з додатком 6 до Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою КМ України від 17.10.2012 №1051, об`єкт землеустрою (земельна ділянка) перебуває в межах дії обмежень на підставі висновку Управління містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради. 01.08 Охорона зона навколо (інженерних комунікацій) (водопровід) S=0,0343 га. Зазначені обставини не спростовані відповідачами. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України). Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 березня 2023 року в справі № 753/8671/21 (провадження № 61-550св22), постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2023 року у справа № 582/18/21 (провадження № 61-20968 сво 21). Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19). Відповідно до ст.387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Віндикаційний позов - це вимога про витребування власником свого майна з чужого незаконного володіння. Тобто позов неволодіючого власника до володіючого невласника. Віндикаційний позов заявляється власником при порушенні його правомочності володіння, тобто тоді, коли майно вибуло з володіння власника: (а) фізично - фізичне вибуття майна з володіння власника має місце у випадку, коли воно в нього викрадене, загублене ним тощо; (б) «юридично» - юридичне вибуття майна з володіння має місце, коли воно хоч і залишається у власника, але право на нього зареєстровано за іншим суб`єктом (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 липня 2020 року в справі № 752/13695/18 (провадження № 61-6415св19). Виникнення права власності у добросовісного набувача відбувається за таких умов: факт відчуження майна; майно відчужене особою, яка не мала на це права; відчужене майно придбав добросовісний набувач; відповідно до статті 388 ЦК, майно, відчужене особою, яка не мала на це право, не може бути витребуване у добросовісного набувача (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 березня 2019 року в справі № 521/8368/15-ц (провадження № 61-17779св18). Рішення суду про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння є таким рішенням і передбачає внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. У разі задоволення позовної вимоги про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння суд витребує таке майно на користь позивача, а не зобов`язує відповідача повернути це майно власникові. Таке рішення суду є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем. Задоволення вимоги про витребування нерухомого майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними. Власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18). Метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно (див. принцип реєстраційного підтвердження володіння нерухомістю у пункті 89 постанови Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц). Однією з підстав державної реєстрації права власності на нерухоме майно є рішення суду, яке набрало законної сили, щодо права власності на це майно (пункт 9 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Цей припис слід розуміти так, що рішення суду про витребування з незаконного володіння відповідача нерухомого майна саме по собі є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем. На підставі такого рішення суду для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем, не потрібно окремо скасовувати запис про державну реєстрацію права власності за відповідачем. Відтак, пред`явлення власником нерухомого майна вимоги про скасування рішень, записів про державну реєстрацію права власності на це майно за незаконним володільцем не є необхідним для ефективного відновлення його права (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц (провадження № 14-256цс18). Відповідно до усталеної практики Великої Палати Верховного Суду якщо позивач вважає, що його право порушене тим, що право власності зареєстроване за відповідачем, то належним способом захисту є віндикаційний позов, оскільки його задоволення, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Натомість вимоги про скасування рішень, записів про державну реєстрацію права власності на це майно за незаконним володільцем не є необхідним для ефективного відновлення його права. Задоволення віндикаційного позову є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Водночас такий запис вноситься виключно в разі, якщо право власності на нерухоме майно зареєстроване саме за відповідачем, а не за іншою особою (див. пункти 84, 85 постанови Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі № 466/8649/16-ц (провадження № 14-93цс20). Частиною другою четвертою статті 388 ЦК України передбачено, що майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо: 1) воно було продане або передане у власність у порядку, встановленому для виконання судових рішень; 2) воно було продане такому набувачеві на електронному аукціоні у порядку, встановленому для приватизації державного та комунального майна. Держава, територіальна громада, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті, також не може витребувати майно від добросовісного набувача на свою користь, якщо: 1) з моменту реєстрації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності першого набувача на нерухоме майно, передане такому набувачеві з державної або комунальної власності у приватну власність, незалежно від виду такого майна, минуло більше десяти років; 2) з дати передачі першому набувачеві з державної або комунальної власності у приватну власність нерухомого майна, щодо якого на момент такої передачі законодавством не була встановлена необхідність державної реєстрації правочину або реєстрації права власності, минуло більше десяти років. Зміна першого та подальших набувачів не змінює порядку обчислення та перебігу граничного строку для витребування майна, передбаченого цією частиною. Дія положень цієї частини не поширюється на випадки, якщо майно на момент вибуття з володіння держави або територіальної громади належало: а) до об`єктів критичної інфраструктури; б) до об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави; в) до об`єктів та земель оборони; г) до об`єктів або територій природно-заповідного фонду, за умови наявності підтвердних документів про статус таких об`єктів (територій) на момент вибуття з володіння; ґ) до гідротехнічних споруд, за умови наявності підтвердних документів про статус таких об`єктів на момент вибуття з володіння; д) до пам`яток культурної спадщини, які не підлягали приватизації. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках. Статтею 390 ЦК України установлено, що власник майна має право вимагати від особи, яка знала або могла знати, що вона володіє майном незаконно (недобросовісного набувача), передання усіх доходів від майна, які вона одержала або могла одержати за весь час володіння ним. Власник майна має право вимагати від добросовісного набувача передання усіх доходів від майна, які він одержав або міг одержати з моменту, коли дізнався чи міг дізнатися про незаконність володіння ним, або з моменту, коли йому було вручено повістку до суду у справі за позовом власника про витребування майна. Добросовісний або недобросовісний набувач (володілець) має право вимагати від власника майна відшкодування необхідних витрат на утримання, збереження майна, здійснених ним з часу, з якого власникові належить право на повернення майна або передання доходів. Добросовісний набувач (володілець) має право залишити собі здійснені ним поліпшення майна, якщо вони можуть бути відокремлені від майна без завдання йому шкоди. Якщо поліпшення не можуть бути відокремлені від майна, добросовісний набувач (володілець) має право на відшкодування здійснених витрат у сумі, на яку збільшилася його вартість. Суд одночасно із задоволенням позову органу державної влади, органу місцевого самоврядування або прокурора про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади вирішує питання про здійснення органом державної влади або органом місцевого самоврядування компенсації вартості такого майна добросовісному набувачеві. Суд постановляє рішення про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади, за умови попереднього внесення органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором вартості такого майна на депозитний рахунок суду. Перерахування грошових коштів як компенсації вартості нерухомого майна з депозитного рахунку суду здійснюється без пред`явлення добросовісним набувачем окремого позову до держави чи територіальної громади. Держава чи територіальна громада, яка на підставі рішення суду компенсувала добросовісному набувачеві вартість майна, набуває право вимоги про стягнення виплачених грошових коштів як компенсації вартості майна до особи, з вини якої таке майно незаконно вибуло з володіння власника. Порядок компенсації, передбачений цією частиною, не застосовується щодо об`єктів приватизації, визначених Законом України "Про приватизацію державного житлового фонду". Для цілей цієї статті під вартістю майна розуміється вартість майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви. Саттетю 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Якщо органом державної влади або органом місцевого самоврядування, незалежно від того, чи мав такий орган відповідні повноваження, вчинялися будь-які дії, спрямовані на відчуження майна, в результаті яких набувачем такого майна став суб`єкт права приватної власності, спори щодо володіння та/або розпоряджання, та/або користування таким майном відповідним органом державної влади або органом місцевого самоврядування вирішуються на підставі статей 387 і 388 цього Кодексу. За змістом частини п`ятої статті 12 Цивільного кодексу України добросовісність набувача презюмується, тобто незаконний набувач вважається добросовісним, поки не буде доведено протилежне. Якщо судом буде встановлено, що набувач знав чи міг знати про наявність перешкод до вчинення правочину, в тому числі про те, що продавець не мав права відчужувати майно, це може свідчити про недобросовісність набувача й є підставою для задоволення позову про витребування у нього майна (див. пункти 28, 29 постанови Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 907/50/16 (провадження № 12-122гс18)). Розглядаючи справи щодо застосування положень статті 388 ЦК України у поєднанні з положеннями статті 1 Першого Протоколу до Конвенції, суди повинні самостійно, з урахуванням усіх встановлених обставин справи дійти висновку про наявність підстав для втручання у мирне володіння майном особи, що набула це майно за відплатним договором, виходячи з принципів мирного володіння майном (див. постанова Великої Палати Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 488/6211/14-ц), а також надати оцінку тягаря, покладеного на цю особу таким втручанням. Такими обставинами можуть бути, зокрема, підстави та процедури набуття майна добросовісним набувачем, порівняльна вартість цього майна з майновим станом особи, спрямованість волевиявлення учасників правовідносин та їх фактичні наміри щодо цього майна тощо (див. пункт 58 постанови Великої Палати від 14 грудня 2022 року в справі № 461/12525/15-ц (провадження № 14-190цс20)). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2023 року у справі № 554/10517/16-ц (провадження № 14-76цс22) зазначено: «Велика Палата Верховного Суду вже зауважувала, що у кожній справі за змістом обґрунтувань позовних вимог, наданих позивачем пояснень тощо суд має встановити, якого саме результату позивач хоче досягнути унаслідок вирішення спору. Суд розглядає справи у межах заявлених вимог (частина перша статті 13 ЦПК України), але, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим кодексом (пункт 4 частини п`ятої статті 12 ЦПК України). Виконання такого обов`язку пов`язане, зокрема, з тим, що суд має надавати позовним вимогам належну інтерпретацію, а не тлумачити їх лише буквально (див., наприклад, постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2021 року у справі № 9901/172/20 (пункти 1, 80-81, 83), від 1 липня 2021 року у справі № 9901/381/20 (пункти 1, 43-47), від 26 жовтня 2021 року у справі № 766/20797/18 (пункти 6, 20-26, 101, 102), від 1 лютого 2022 року у справі № 750/3192/14 (пункти 4, 26, 47), від 22 вересня 2022 року у справі № 462/5368/16-ц (пункти 4, 36), від 4 липня 2023 року у справі № 233/4365/18 (пункт 31)). За обставинами справи № 554/10517/16-ц мета позивача спрямована на усунення перешкод власникові (територіальній громаді міста Полтави), який не втратив володіння специфічним об`єктом цивільних відносин (земельною ділянкою на території об`єкта природно-заповідного фонду), у користуванні та розпорядженні цією ділянкою шляхом її повернення. Задоволення судом позовної вимоги має з урахуванням вимог правовладдя (верховенства права) дозволити досягнути мети судочинства, зокрема реально відновити суб`єктивне право, яке порушив, оспорює або не визнає відповідач. Якщо таке право чи інтерес мають бути захищені лише певним способом, і той, який обрав позивач, можна використати для захисту інших прав або інтересів, а не тих, за захистом яких він звернувся до суду, суд визнає обраний позивачем спосіб захисту неналежним, зокрема неефективним, і відмовляє у позові. У тому ж випадку, якщо заявлену позовну вимогу взагалі не можна використати для захисту права чи інтересу, оскільки незалежно від доводів сторін спору суд не може її задовольнити, таку вимогу не можна розглядати як спосіб захисту (див. mutatis mutandis постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 331/6927/16-ц (пункт 36), 22 вересня 2020 року у справі № 127/18934/18)». Аналогічна правова позиція викладена у постанові ВС від 18.04.2024 року у справі №501/567/17. Суд зазначає, що мета даного позову спрямована на повернення у власність держави спірної земельної ділянки, враховуючи обґрунтування позову, у тому числі покликання прокурора на положення ст.388 ЦК України. Таким чином, з огляду на наведене, суд доходить висновку, що позовні вимог керівника Тернопільської окружної прокуратури підлягають частковому задоволенню, шляхом витребування у [PERSON] земельну ділянку за кадастровим номером 6110100000:06:003:0032 площею 0,12 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] , на користь держави в особі Тернопільської об`єднаної територіальної громади та Тернопільської міської ради. При цьому, задовольняючи позов частково, суд вважає, що спірне рішення органу місцевого самоврядування від 17 грудня 2021 року № 8/11/175 вичерпало свою дію шляхом його виконання. Відтак, суд вважає, що вимоги прокурора в частині визнання недійсним п.1-5 рішення Тернопільської міської ради від 17.12.2021 №8/11/175 «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в частині її відведення [PERSON] , скасування права вланості на спірну земельну ділянку за [PERSON] , а також її державну реєстрацію, є неефективним способом захисту. Адже, як уже зазначв суд при витребуванні майнаоспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника, що відображено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16. Таким чином, наведені вимоги керівника Тернопільської окружної прокуратури у частині визнання недійсним пунктів рішення Тернопільської міської ради від 17.12.2021 №8/11/175, скасування державної реєстрації права власності за [PERSON] на спірну земельну ділянку та її державну реєстрацію, не підлягають до задоволення. Також, задовольняючи позов частково, в контексті оцінки пропорційності втручання держави у право власності [PERSON] та забезпечення «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи, суд враховує поведінку усіх осіб, пов`язаних з незаконним вибуттям земельної ділянки з володіння держави а також правовому статусу спірної земельної ділянки. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 січня 2023 року у справі № 488/2807/17 звертала увагу на те, що у спорах стосовно земель лісогосподарського призначення, прибережних захисних смуг, інших земель, які перебувають під посиленою правовою охороною держави, остання, втручаючись у право мирного володіння відповідними земельними ділянками з боку приватних осіб, може захищати загальні інтереси у безпечному довкіллі, непогіршенні екологічної ситуації, у використанні власності не на шкоду людині та суспільству (частина третя статті 13, частина сьома статті 41, стаття 50 Конституції України). Ці інтереси реалізуються, зокрема, через цільовий характер використання земельних ділянок (статті 18, 19, пункт «а» частини першої статті 91 ЗК України), які набуваються лише згідно із законом (стаття 14 Конституції України) (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (пункт 107), від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц (пункт 117), від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (пункт 124), від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (пункт 190)). Ухвалюючи вимогу про витребування спірної земельної ділянки, суд враховує поведінку набувача як недобросовісну, зокрема вбачає, що [PERSON] в силу об`єктивних, видимих природних властивостей спірної земельної ділянки, проявивши розумну обачність, могла та повинна була знати про те, що спірна земельна ділянка належить до земель рекреаційного призначення, на ній знаходяться зелені насадження та повинна була врахувати її особливості місця розташування (130 см. від автомобільної дороги), тобто не може бути призначеною для ведення нею садівництва. Повернення державі земельної ділянки, незаконно відчуженої фізичній особі органом місцевого самоврядування, переслідує легітимну мету контролю за використанням майна відповідно до загальних інтересів у тому, щоб таке використання відбувалося за цільовим призначенням. Важливість цих інтересів зумовлюється, зокрема, особливим статусом земельної ділянки - належністю її до земель рекреаційного призначення. Таким чином, суд вважає, що набуваючи у власність земельну ділянку з кадастровим номером 6110100000:06:003:0032 [PERSON] могла на момент її придбання бути обізнаною з її фактичним місцезнаходженням, а також її природними властивостями, доступною для ознайомлення документацією, у тому числі висновком управління містобудування, архітектури та кадастру щодо погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки №96 від 30.11.2020, який є складовою проект землеустрою на спірну земельну ділянку. Відтак, суд вважає, що за встановлених у справі обставин [PERSON] не може вважатися добросовісною набувачкою спірної частини земельної ділянки з кадастровим номером 6110100000:06:003:0032, яка була сформована за рахунок земель рекреаційного призначення та у подальшому була передана їй у власність та яка повинна бути витребувана на користь держави ІІІ.Висновки суду за результатами розгляду позову. Враховуючи наведене, з`ясувавши обставини справи, оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також у їх сукупності і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовукерівника Тернопільської окружної прокуратури Тернопільської області в інтересах держави до Тернопільської міської ради, [PERSON] про визнання недійсним та скасування рішення, скасування реєстрації речових прав на земельну ділянку, її державної реєстрації в Державному земельному кадастрі та зобов`язання повернути земельну ділянку на користь держави, шляхом витребування у [PERSON] земельної ділянки за кадастровим номером 6110100000:06:003:0032 площею 0,12 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , на користь держави в особі Тернопільської об`єднаної територіальної громади та Тернопільської міської ради. У решті вимог позову слід відмовити, за наведених вище судом підстав. Відповідно до частин 1 і 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно зі вимогами ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин, суд вважає, що оскільки позивачем було понесені судові витрати зі сплати судового збору при подачі позову, відтак, вони підлягають стягненню з відповідачів в користь позивача, пропорційно до розміру задоволених його позовних вимог, а тому слід стягнути із Відповідачів на користь Тернопільської обласної прокуратури 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн.. судового збору, тобто по 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн.. із кожного. На підставі наведеного,

Outcome: partial