Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

19.11.2025 на адресу Криворізького районного суду Дніпропетровської області надійшов вказаний позов, в якому представник позивача просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за договором позики № 71285174 від 16.05.2025 року у загальну розмірі 29391,10 грн, що складається з заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 14105 грн, 5626,50 грн - сума заборгованості за відсотками, 2325 грн сума заборгованості за комісією та 7334,60 грн сума заборгованості за процентами за понадстрокове користування. Крім цього, представник позивача просив суд стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4500 грн. В обґрунтування позовних вимог вказано, що 16.05.2025 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено Договір про надання коштів у кредит № 71285174, шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та підпису одноразовим ідентифікатором. За вказаним договором кредитор передав позичальнику грошові кошти в сумі 15500 грн у безготівковій формі, шляхом перерахування на картковий рахунок позичальника, за посередництвом платіжної установи, на строк 30 днів (з 16.05.2025 по 14.06.2025), з фіксованою процентною ставкою 0,3 %, що нараховується щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, а позичальник зобов`язався повернути суму позики та сплатити проценти, комісію за надання кредиту, яка сторони погодили в розмірі 15 % від суми наданого кредиту (в грошовому виразі 2325 грн). Сторони погодили, що за понадстрокове користування кредитом нараховуватимуться відсотки 4 % в день. 14.06.2025 між сторонами укладено додаткову угоду № 15153664 до договору № 71285174, за умовами якої сторони погодили продовження строку кредитування на 30 днів, внаслідок чого строк кредитування змінився з 30 на 60 днів, а також змінили денну процентну ставку з 0,3 % на 1 % в день. Первісний кредитор свої зобов`язання за договором виконав та надав відповідачу кредиту на умовах визначених в договорі. Відповідач [PERSON] умови договору порушив, у зв`язку з чим у нього сформувалася заборгованість у розмірі 29391,10 грн. 16.10.2025 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «Фінпром маркет» укладено договір факторингу № 16/10/25 від 16.10.2025, за умовами якого до ТОВ «Фінпром маркет» перейшло право вимоги до боржників, в тому числі до [PERSON] за договором № 71285174 від 16.05.2025. Оскільки відповідач заборгованість не сплачує, позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 25.11.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у заяві просив суд розглядати справу без участі представника, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Лященко А.М. (а.с. 89), у судове засідання повторно не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені. Суду надано заяву про розгляд справи за відсутності сторони відповідача, висловлено позицію про невизнання позовних вимог у повному обсязі (а.с. 114) Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження за правилами глави 10 розділу ІІІ ЦПК України. В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що 16.05.2025 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено Договір надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 71285174 шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та підпису одноразовим ідентифікатором 70151 відповідачем [PERSON] (а.с. 19). За вказаним договором кредитор передав відповідачу грошові кошти в сумі 15500 грн на 30 днів, у безготівковій формі шляхом перерахування на картковий рахунок позичальника, за посередництвом платіжної установи, а позичальник зобов`язався повернути суму кредиту та сплатити проценти у розмірі 0,3 % на день, зі строком повернення 14.06.2025. Крім цього, сторони погодили в договорі комісію за надання кредиту 15 % від суми кредиту, що в грошовому виразі склало 2325 грн (а.с. 8). Також сторони погодили, що у випадку понадстрокового користування кредитом, розмір відсоткової ставки складатиме 4 % в день. 14.06.2025 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено додаткову угоду № 15153664, за умовами якої продовжено строк кредитування на 30 днів, відповідно строк кредитування склав вже 60 днів, тобто до 14.07.2025, а також збільшено відсоткову ставку за кредитом до 1 % в день. Відповідач підписав договір одноразовим ідентифікатором 08003 (а.с. 23-24, 32). Факт перерахування коштів підтверджується платіжною інструкцією на суму 15500 грн від 16.05.2025 (а.с. 34). Як слідує з розрахунку заборгованості наданого позивачем, відповідач [PERSON] належним чином не виконував умови договору, тіло кредиту у визначений строк не повернув, проценти не сплатив, та в межах строку кредитування здійснив лише один платіж в сумі 1395 грн (а.с. 27). Відповідно, станом на день закінчення строку кредитування - 14.07.2025, він мав заборгованість за тілом кредиту 14105 грн, заборгованість за відсотками нарахованими в межах строку кредитування 5626,50 грн та заборгованість за комісією 2325 грн (а.с. 28-29). Вказаний розмір заборгованості підтверджений матеріалами справи, узгоджується з умовами договору, його не спростував відповідач, а тому суд з ним погоджується. Дії первісно кредитора щодо нарахування процентів за понадстрокове користування кредитом, суперечать положенням п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, за змістом яких, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Тобто, в силу прямої вказівки закону, оскільки договір кредиту укладено в період воєнного стану, що дії донині, кредитор мав би списати заборгованість за процентами нарахованими за понадстрокове користування кредитом, розмір яких сторони погодили в договорі на рівні 4 % в день. Однак, первісний кредитор цього не зробив, що суперечить вимогам закону, та нарахував відповідачу відсотки за понадстрокове користування кредитом в сумі 7334,60 грн (а.с. 28-29, 31). 16.10.2025 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «Фінпром маркет» укладено договір факторингу № 16/10/25 від 16.10.2025, за умовами якого до ТОВ «Фінпром маркет» перейшло право вимоги до боржників, в тому числі до [PERSON] за договором № 71285174 від 16.05.2025, на вищевказану суму боргу (а.с. 35-38). Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Зі змісту ст. ст. 526, 530 ЦК України вбачається, що зобов`язання повинно виконуватися відповідно до умов договору у встановлені строки. Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Як убачається зі змісту ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За змістом ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою у випадку, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Оскільки відповідач допустив порушення зобов`язань, що має наслідком наявність заборгованості за основним боргом та відсотками в межах строку кредитування, комісією, то позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню, а саме на суму 22056,50 грн (14105 грн тіло кредиту + заборгованість за відсотками нарахованими в межах строку кредитування 5626,50 грн + заборгованість за комісією 2325 грн). Щодо вимог про стягнення відсотків за понадстрокове користування кредитом, тобто відсотків за порушення грошового зобов`язання на рівні 4 % в день, то такі вимоги, що є фактично вимогами про стягнення відсотків за порушення грошового зобов`язання на підставі ст. 625 ЦК України, то такі вимоги не підлягають задоволенню, оскільки їх стягнення суперечить п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. В цій частині позову, на суму 7334,60 грн, слід відмовити. З матеріалів справи слідує, що позивачем сплачений судовий збір у сумі 2422,40 грн (а.с. 5), який враховуючи часткове задоволення позову, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме в розмірі 1818,01 грн (22056,50 грн сума задоволених вимог х 100 % /29391,10 грн сума заявлених вимог = 75,05 % задоволених вимог; 2422,40 грн х 75,05% / 100% = 1818,01 грн) Крім того, позивач у позовній заяві просив стягнути витрати на професійну правничу допомогу у сумі 4 500,00 грн, що обґрунтовані перед судом рядом доказів (а.с. 39 та ЕС). Згідно з ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать і витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Частиною 8 ст.141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Суд, розглянувши надані позивачем докази, оцінивши розмір витрат на правничу допомогу з точки зору реальності, обґрунтованості та пропорційності до предмета спору з урахуванням ціни позову, приходить до висновку, що заявлені до відшкодування витрати на правничу допомогу, розмір яких відповідач не заперечив, є досить обґрунтованими та реальними. Разом з тим, вказані витрати підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме в сумі 3377,25 грн (4500 грн х 75,05 % /100 % = 3377,25 грн). На підставі наведеного,

Outcome: partial