Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

08 грудня 2025 року до Приморського районного суду міста Одеси надійшла заява [PERSON] , яка подана адвокатом Носкіною І.М., заінтересована особа Фонтанська сільська рада Одеського району Одеської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва про право власності на житло, виданого 18 травня 1995 року Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів згідно з розпорядженням від 18 травня 1995 року № 60665, зареєстрованого та записаного у реєстрову книгу за №19-3702; зареєстрованого Одеським міжміським бюро технічної інвентаризації 19.06.1995 року за №90 пр стр 29 реестр 424 - на право спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 48.5 кв.м. В обґрунтування заяви зазначено, що 13 жовтня 2025 року [PERSON] через електронний сервіс державних послуг «ДІЯ» звернулася з заявою про проведення державної реєстрації її права власності на нерухоме майно, а саме на квартиру [ADDRESS] , що виникло та зареєстроване в установленому законом порядку до 01 січня 2013 року, до запровадження Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у 2013 року, відповідно до Закону України «Про державну реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». 23 жовтня 2025 року [PERSON] отримала рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно за №81360704 від 16 жовтня 2025 року про відмову в проведені реєстраційних дій з тих підстав, що подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження, а саме: відповідно до правовстановлюючого документу Свідоцтва про право власності на житло, ПІБ співвласника вказано як [PERSON] , що не відповідає ПІБ заявника. Заявниця зверталася до Комунального підприємства «Міське агентство з приватизації житла» з приводу виправлення розбіжності у написанні її по батькові у свідоцтві про право власності на житло виданого 18 травня 1995 року Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів на підставі розпорядження № 60665від 18 травня 1995 року, але отримала відмову. Тому заявниця звернулася з дійсною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме належності правовстановлюючого документу для оформлення особистих, майнових прав на нерухоме майно з метою реалізації всіх передбачених прав як власника майна, так як виправити в іншій спосіб зазначені розбіжності заявниця не має можливості. Ухвалою суду від 09 грудня 2025 року заява прийнята до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку окремого провадження у відкритому судовому засіданні 10 лютого 2026 року з повідомленням заявника та заінтересованих осіб. 10 лютого 2026 року заявниця та її представник у судове засідання не з`явилася, від представника заявниці адвоката Носкіної І.М. надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, заяву просить задовольнити. 10 лютого 2026 року представник заінтересованої сособи - Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області у судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив; своїм правом на надання пояснень або заперечень на заяву про встановлення факту що має юридичне значення не скористався. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] на праві спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 18 травня 1995 року Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів на підставі розпорядження № 60665 від 18 травня 1995 року, зареєстрованого та записаного у реєстрову книгу за №19-3702. Свідоцтво зареєстровано Одеським міжміським бюро технічної інвентаризації 19.06.1995 року за №90 пр стр 29 реестр 424. 13 жовтня 2025 року [PERSON] через електронний сервіс державних послуг «ДІЯ» звернулася з заявою про проведення державної реєстрації її права власності на нерухоме майно, а саме на квартиру [ADDRESS] , що виникло та зареєстроване в установленому законом порядку до 01 січня 2013 року, до запровадження Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у 2013 року, відповідно до Закону України «Про державну реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». 23 жовтня 2025 року [PERSON] отримала рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно за №81360704 від 16 жовтня 2025 року про відмову в проведені реєстраційних дій з тих підстав, що подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження, а саме: відповідно до правовстановлюючого документу Свідоцтва про право власності на житло, ПІБ співвласника вказано як [PERSON] , що не відповідає ПІБ заявника. Як встановлено судом, у свідоцтві про право власності на житло виданого 18 травня 1995 року Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів на підставі розпорядження № 60665від 18 травня 1995 року, зареєстрованого та записаного у реєстрову книгу за №19-3702, по батькові заявниця вказана як « [PERSON] », а у паспорті як « [PERSON] ». Заявниця зверталася до Комунального підприємства «Міське агентство з приватизації житла» з приводу виправлення розбіжності у написанні її по батькові у свідоцтві про право власності на житло виданого 18 травня 1995 року Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів на підставі розпорядження № 60665від 18 травня 1995 року, але отримала відмову. У зв`язку із невідповідністю даних, записаних у свідоцтві про право власності, заявниця позбавлена права проведення державної реєстрації її права власності на нерухоме майно - квартиру [ADDRESS] , що виникло та зареєстроване в установленому законом порядку до 01 січня 2013 року, до запровадження Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у 2013 року, відповідно до Закону України «Про державну реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Від встановлення факту, що має юридичне значення, а саме належності заявниці вказаного свідоцтва про право власності залежить оформлення її особистих, майнових прав на нерухоме майно з метою реалізації всіх передбачених прав як власника майна. Доказом на підтвердження того, що ім`я батька заявниці на українській мові є [PERSON] , а не [PERSON] є лист Першої Одеської нотаріальної контори від 11.11.2015 року за № 2315/02-14; копія пенсійного посвідчення [PERSON] № [NUMBER] виданого 31.10.2013 року; копія довідки про присвоєння [PERSON] ідентифікаційного номера ДПІ у Центральному районі міста Одеси від 29.03.1999 року; копія свідоцтва про смерть [PERSON] від 05.11.2015 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції, а/з [NUMBER] ; копія свідоцтво про право на спадщину за законом, посвідчене 09.08.2016 року державним нотаріусом Першої Одеської державної нотаріальної контори Садовою Т.В. та зареєстроване в реєстрі за №1-596; витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі за №44715633 від 09.08.2016 року; довідка на одержання та під поховання праху КП «Спеціалізоване підприємство Комунально - побутового обслуговування «Одеській крематорій» за №3460; договір-замовлення на організацію проведення поховання від 07.11.2015 року. Доказами, які підтверджують факт належності [PERSON] свідоцтва про право власності на житло, виданого 18 травня 1995 року Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів є наступні документи, в яких по батькові заявниці вказано, як « [PERSON] »: громадянський паспорт заявниці серії [NUMBER] , виданий Київським РВ УМВС України в Одеській області 14.08.1997 року ; довідка про присвоєння заявниці ідентифікаційного номера ДПІ у Київському районі міста Одеси від 30.03.1999 року; свідоцтво про народження дитини заявниці серії [NUMBER] , видане 20.07.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції; витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої ст.135 СК України від 11 липня 2024 року за №00045943034; свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 17.07.2020 року Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса); витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 18.07.2014 року, індексний номер 24426306; договір купівлі-продажу частки квартири від 18.07.2014 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Криворотенко Л.І. і зареєстрований за №1348; лист Першої Одеської нотаріальної контори від 11.11.2015 року за № 2315/02-14; свідоцтво про право на спадщину за законом, посвідчене 09.08.2016 року державним нотаріусом Першої Одеської державної нотаріальної контори Садовою Т.В. та зареєстроване в реєстрі за №1-596; витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі за №44715633 від 09.08.2016 року; договір-замовлення на організацію проведення поховання від 07.11.2015 року; трудова книжка Згідно із ч. 1ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи, або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав, або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з положеннями п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно роз`яснень, які містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з подальшими змінами) в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України, при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 256 ЦПК (у новій редакції ЦПК України відповідно норма міститься у ст. 315) факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Тобто, при розгляді цих справ суд встановлює саме належність особі документа, а не тотожність осіб, які неоднаково названі у різних документах. Предметом розгляду цієї заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документу у зв`язку з розбіжностями факту наявності «по-батькові» заявниці, який необхідний їй для оформлення особистих, майнових прав на нерухоме майно з метою реалізації всіх передбачених прав як власника майна. Згідно ст.13ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказами. Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Outcome: approved