Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-05 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позову зазначено, що [PERSON] з 2014 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Шлюб було зареєстровано 09 серпня 2014 року, Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про що в цей же день було зроблено актовий запис №591. Під час реєстрації шлюбу позивач змінила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » на прізвище чоловіка « [PERSON] ». Під час перебування та проживання у шлюбі у позивача з відповідачем народилася дочка: [PERSON] , [INFO] . Згідно свідоцтва про народження, батьком дитини є відповідач [PERSON] . Приблизно на початку літа 2024 року сімейні відносини стали погіршуватися, між сторонами часто виникали сварки та суперечки, причиною яких були різні погляди на сімейне життя. Позивач всіма силами намагалася зберегти сім`ю, однак між подружжям втрачено почуття любові та поваги один до одного. Фактично з вересня 2024 року позивач з відповідачем сумісне господарство не ведуть, проживають окремо. Сім`я існує лише формально. Весь цей час дочка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач лише інколи та на власний розсуд надає допомогу на утримання дочки.За весь цей час сторони переконалися, що є зовсім різними людьми, збереження шлюбу неможливе і тому в інтересах подружжя і в інтересах малолітньої дочки позивач вирішила розірвати шлюб. Враховуючи вищевикладене, позивач змушена звернутися з відповідною заявою до суду. Ухвалою Подільського районного суду міста Кропивницького від 29.09.2025 зазначену позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та постановлено здійснювати розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Позивач про розгляд даної справи повідомлена належним чином в розумінні положень ст. 128 ЦПК України, про що свідчить повернутий конверт на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Відповідач про розгляд даної справи судом повідомлений належним чином в розумінні положень ст. 128 ЦПК України, про що свідчить повернуте рекомендоване повідомлення на адресу суду з відміткою про вручення поштового відправлення. Відповідачем до суду відзив на позовну заяву не подано. Згідно з ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що 09 серпня 2014 року, Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про що 09 серпня 2014 року було зроблено відповідний актовий запис за №591, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 24 червня 2015 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції (а.с. 6). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 24 червня 2015 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, батьками доньку [PERSON] [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). Як вбачається з ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст.110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ч.3 ст.109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно з ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст.115 Сімейного кодексу України визначено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Приймаючи до уваги те, що сторони фактично припинили шлюбні відносини, спільне життя не склалося, спір про місце проживання дітей та поділ майна подружжя між сторонами відсутній, намірів зберегти сім`ю у сторін немає, суд приходить до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як подальше проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч. 1 ст. 191 СК України). Встановлено, що дитина [PERSON] [INFO] проживає зі своєю матір`ю. На підставі зазначеного, аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, враховуючи те, що судом достовірно встановлено, що дитина знаходяться на утриманні позивача по справі, при цьому суд враховує також те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька дитини, та відповідач має змогу надавати таку допомогу, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття доньки [PERSON] , тобто до [INFO] , є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Крім того, суд вважає за необхідне на підставі п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць. За позовну вимогу про стягнення аліментів з відповідача, відповідно до ст. 141 ЦПК України, в дохід держави підлягає стягненню 1 211,20 грн судового збору. Крім того, В позовній заяві позивач просить залишити понесені нею судові витрати по сплаті судового збору за позивачем та не стягувати з відповідача.

Outcome: approved