Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

У листопаді 2025 року ТОВ «Юніт Капітал» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 13 783,18 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 06.08.2024 між ТОВ «Макс Кредит» та [PERSON] був укладений кредитний договір №00-98920004 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, на суму 6612,50 грн. На виконання умов кредитного договору первісний кредитор ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням через ТОВ «Профітгід» на платіжну картку відповідача. Банк свої зобов`язання виконало належним чином, проте відповідач своїх зобов`язань належним чином не виконала, порушивши умови договору. 17.02.2025 між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «Юніт Капітал» було укладено договір факторингу №17022025-МК/ЮнітКапітал, відповідно до якого останньому відступило позивачу право вимоги від відповідача коштів, право на одержання яких належить ТОВ «Макс Кредит», а позивач набув право вимоги грошових коштів до відповідача. За час дії кредитного договору №00-98920004 відповідач не сплачувала кредит та відсотки за користування кредитом і має на даний час заборгованість в сумі 16658,18 грн., яка, складається з: 6612,50 грн. заборгованість за тілом кредиту; 7170,68 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом; 2875,00 грн. заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи). Тому позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором в сумі 13783,18 грн., сплачений судовий збір в сумі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн. Ухвалою суду від 06.11.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Задоволено клопотання позивача про витребування доказів у АТ КБ «Приватбанк». 04.12.2025 відповідач подала до суду заяву про ознайомлення з матеріалами справи. 08.12.2025 до суду надійшли витребуванні документи. Представник позивача в судове засідання не з`явився, проте в позові міститься клопотання про розгляд справи відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримують , проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання не з`явилася, проте надала до суду заяву 13.01.2026 про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши надані докази у справі в межах заявлених позовних вимог, суд дійшов наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що 06.08.2024 між ТОВ «Макс Кредит» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії №00-98920004 у формі електронного документа з використанням електронного підпису одноразового ідентифікатора «09738», який було направлено 06.08.2024 о 12:30:45 на номер мобільного телефону [NUMBER] , на підтвердження чого суду надано довідку про ідентифікацію. Відповідно до п.п. 1.2, 1.3, 1.6 кредитного договору №00-98920004 від 06.08.2024 ТОВ «Макс Кредит» зобов`язалося надати для [PERSON] кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі 5750,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язалася повернути кредит та сплатити комісію в розмірі 15 відсотків від суми кредиту, яка нараховується одноразово та складає 862,50 грн., а також проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі. Строк дії кредитної лінії (строк кредитування) складає 360 календарних дні, дата повернення кредиту визначена 01.08.2025 (п.3.5 кредитного договору). Стандартна процентна ставка складає 1,45%, згідно п.1.5.1 Договору. Орієнтовна вартість кредиту складає 36627,50 грн., згідно п.1.9 Договору. Факт отримання відповідачем [PERSON] кредитних коштів в сумі 5750,00 грн. від ТОВ «Макс Кредит» на її картковий рахунок № [NUMBER] , зазначений в п.2.8 Договору, підтверджується повідомленням ТОВ «ПрофітГід» про успішний переказ коштів безготівковим зарахуванням через ТОВ «ПрофітГід», номер транзакції 42293-74161-34854, а також випискою по особовому рахунку та не заперечується останньою. Таким чином, ТОВ «Макс Кредит» виконало свої зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі, а саме надало відповідачу [PERSON] кредит у розмірі та на умовах, встановлених Договором. Відповідач [PERSON] не надала своєчасно ТОВ «Макс Кредит» грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором та становить 16658,18 грн., з яких заборгованість за кредитом в розмірі 6612,50 грн., заборгованість за нарахованими відсотками в розмірі 7170,68 грн., заборгованість за штрафними санкціями 2875,00 грн. Підпунктом 4.2.5 Кредитного договору передбачено, що ТОВ «Макс Кредит» має право відступити право вимоги за договором із заміною кредитора у зобов`язанні відповідно до норм Цивільного кодексу України без згоди позичальника, а також обов`язково повідомити позичальника про таке відступлення протягом 10 робочих днів із дати такого відступлення у спосіб, визначений частиною першою статті 25 Закону України «Про споживче кредитування». 17.02.2025 між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу №17022025-МК/ЮнітКапітал, відповідно до умов якого ТОВ «Юніт Капітал» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Макс Кредит» за плату, а ТОВ «Макс Кредит» відступити ТОВ «Юніт Капітал» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою, пеню за порушення зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить ТОВ «Макс Кредит». Відповідно до Реєстру боржників від 17.02.2025 до договору факторингу №17022025-МК/ЮнітКапітал, до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №00-98920004 від 06.08.2024 в розмірі 16658,18 грн., з яких заборгованість за кредитом в розмірі 6612,50 грн., заборгованість за нарахованими відсотками в розмірі 7170,68 грн., заборгованість за штрафними санкціями 2875,00 грн. Звертаючись до суду з позовом позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в загальному розмірі 13 783,18 грн., з яких: 6612,50 грн., заборгованість за тілом кредиту та 7171,68 грн. заборгованість за відсотками. Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частинами першою, другою статті 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно- комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно зі статтею 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. За приписом статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Частиною першою статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, установлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Разом з тим, особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно ч.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа (ч.2 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»). Відповідно до ч.1 ст.7Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. В силу ст.12 цього Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно зі ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до вимог статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі статтею 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В силу ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушення зобов`язання є й невиконання або виконання, порушення умов, визначених змістом зобов`язання. В ч.2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та розмір процентів, встановлений договором. Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконанням ним грошового зобов`язання. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, кредитор має право вимагати його виконання. Заборгованість за тілом кредиту становить 6612,50 грн., за відсотками у розмірі 7170,68 грн., а тому вказана сума заборгованості підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Щодо судових витрат. Позивач просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 7000 грн., а також сплачений судовий збір у розмірі 2422 грн. На підтвердження понесених витрат у справі, до суду надано: копію договору №10/09/25-02 від 10.09.2025 про надання правничої допомоги, який укладений між ТОВ «Юніт Капітал» та Адвокатським бюро «Соломко та партнери» в особі адвоката Соломки О.В., предметом якого виступають зобов`язання адвоката надавати юридичну (правничу) допомогу для ТОВ «Юніт Капітал»; копію протоколу погодження вартості послуг; копію додаткової угоди №25770866613 від 11.09.2025 до Договору №10/09/25-02 від 10.09.2025, предметом якої виступають зобов`язання адвоката надавати юридичну (правничу) допомогу ТОВ «Юніт Капітал», зокрема у справі про стягнення заборгованості з [PERSON] за кредитним договором №00-98920004 від 06.08.2024; копію акту прийому-передачі наданих послуг до договору №10/09/25-02 від 10.09.2025, в якому зазначено про склад, обсяг та види виконаних робіт (наданих послуг) адвокатом та їх вартість, яка складає 7000,00 грн. Частиною першою статті 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Згідно з ч.1, 2 ст.141ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову-на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідач позов визнала, будь-яких заперечень щодо розміру витрат на правову допомогу не заявляла, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 7000 грн. витрати на правову допомогу. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 3 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Зважаючи на те, що відповідач визнала позов до початку розгляду справи по суті, позивачу з державного бюджету підлягає поверненню 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір». Отже, з відповідача в користь позивача слід стягнути 50 (п`ятдесят) відсотків судових витрат, понесених ним на сплату судового збору. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved