Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

Вимоги позивача та доводи на їх обґрунтування Звернувшись до суду із вказаним позовом, представник позивача посилався на те, що 31 січня 2019 року відповідач ознайомився з умовами кредитування та підписав паспорт кредиту. 13 листопада 2021 року відповідач підписав заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, якою погодив наступні умови кредитування, а саме: тип кредиту та розмір кредитного ліміту, який надається у вигляді відновлюваної кредитної лінії до 200000 грн.; тип кредитної картки - «Універсальна»; строк кредитування, який становить 12 місяців з пролонгацією; розмір процентної ставки відсотків річних, який складає 42,0%; кількість та розмір платежів, та їх періодичність; розмір мінімального обов`язкового платежу; розмір процентів відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України. Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписано у системі самообслуговування Приват24 за допомогою ОТР пароля, про що зазначено в полі підпис клієнта із позначкою дати та часу. Відповідач отримав платіжний інструмент - кредитну картку № [NUMBER] . Згодом відповідач додатково отримав кредитну картку типу «Універсальна Gold» № [NUMBER] , строком дії до 06/26. В процесі користування рахунком відбулась зміна розміру процентної ставки до 40,8% річних. Відповідач користувався кредитним лімітом, повертав використану суму кредитного ліміту та сплачував відсотки за користування кредитним лімітом, але припинив надавати своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсоткам, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Договором сторони узгодили, що на 180 день з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту клієнт зобов`язаний повернути банку кредит, проценти за користування кредитом, неустойку та виконати інші зобов`язання за договором в повному обсязі. Таким чином, сторони передбачили відкладальну обставину внаслідок виникнення якої, терміном повернення кредиту встановлюється 180 день з моменту порушення зобов`язань відповідача з погашення кредиту. Відповідно до умов договору, починаючи з 181 дня з моменту порушення зобов`язань відповідача з погашення кредиту сторони погодили нарахування процентів від суми неповернутого в строк кредиту, які встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості. У зв`яжу з зазначеним порушенням зобов`язань а кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 10 листопада 2025 року має заборгованість в розмірі 34949,26 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 28122,33 грн.; заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 6826,93 грн. Посилаючись на вказані обставини, позивач через свого представника просив суд стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором від 13 листопада 2021 року, в розмірі 34949,26 грн. та судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Процесуальні дії у справі Спрощене провадження за цими вимогами було відкрите ухвалою судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 28 листопада 2025 року після отримання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання/перебування відповідача - фізичної особи (останнє відоме місце проживання відповідача). Позиції сторін Представник позивача в судове засідання не з`явився, про його дату, час і місце повідомлявся належно кожного разу, згідно клопотання про розгляд справи за відсутності позивача просила провести розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення не заперечувала. Відповідач до суду не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся шляхом направлення судових повісток за адресою зареєстрованого місця проживання та шляхом публікації оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, причин свого неприбуття не повідомляв, будь-яких заяв чи то клопотань не направляв. При цьому, відповідач причин своєї неявки до суду не вказував, будь-яких заяв, у тому числі й заяв по суті справи, не направляв, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належно в силу положень ч. 9 ст. 10, ч. 11 ст. 128 ЦПК України, у зв`язку із чим суд вважає наявними одночасно існування усіх передумов, визначених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, і необхідних для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач двічі повідомлений про дату, час і місце судового засідання, проте, на розгляд справи не з`явився, причин своєї неявки не вказав, відзив на позов не подав, у той час, як позивач не заперечує проти такого порядку вирішення справи. За такого, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, позаяк, жоден із учасників справи у судовому засіданні присутнім не був. Установлені фактичні обставини справи і зміст правовідносин з посиланням на докази, а також оцінка аргументів, наведених учасникам справи У свою чергу, суд, дослідивши надані позивачем докази, оцінивши їх з точки зору належності і допустимості, а також достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні доказів, виходив із такого. Зокрема, суд установив, що 31 січня 2019 року відповідачем власноруч підписано паспорт споживчого кредиту, згідно якого відповідачу, серед іншого, надано: інформацію щодо основних умов кредитування з урахуванням побажань споживача; інформацію щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача; порядок повернення кредиту; додаткову інформацію, зокрема щодо наслідків прострочення та/або невиконання зобов`язань за договором; інші важливі правові аспекти. [PERSON] підтвердив отримання ним всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до його потреб та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для нього, втому числі в разі невиконання ним зобов`язань а таким договором. Також, 13 листопада 2021 року [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з заявою про приєднання до умов та правил надання банківських послу, яку підписав за допомогою ОТП паролю. Підписанням цієї заяви [PERSON] приєднався до розділу «Загальні положення», підрозділів «Кредитні картки», «Поточні рахунки», «Використання картки», «Віддалені канали обслуговування», «Оплата частинами та Миттєва розстрочка», Умов та правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», що розміщені в мережі інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms, які разом становлять договір банківського рахунка, та прийняв всі права та обов`язки, встановлені в цьому договорі та зобов`язався їх належним чином виконувати. Вказана заява, зокрема, містить істотні умови договору «Кредитні картки», а саме інформацію про: основні умови кредитування, як то тип кредиту, розмір кредитного ліміту, строк кредитування; інформацію щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, яка серед іншого передбачає розмір процентної ставки для карт Універсальна в розмірі 42,0% річних та для карт Універсальна Gold в розмірі 40,8% річних, розмір реальної річної процентної ставки з використанням платіжної картки та користування коштами поза межами пільгового періоду для карт Універсальна в розмірі 51,09% річних та для карт Універсальна Gold в розмірі 51,76% річних; порядок повернення кредиту; додаткову інформацію щодо наслідків прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором, зокрема і розмір процентної ставки, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту та відсотків та для карт Універсальна становить 84,0% річних, а для карт Універсальна Gold - 81,6% річних. Крім того, 04 січня 2023 року [PERSON] підписано заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, надавачем яких є АТ КБ «ПриватБанк», яка за своїм змістом є аналогічною заяві, підписаній Закопко О.Ю.13 листопада 2021 року. Проте, як слідує із матеріалів справи, відповідач умов укладеного кредитного договору належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 10 листопада 2025 року має заборгованість в розмірі 34949,26 грн. із яких: 28122,33 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 6826,93 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором без номеру від 13 листопада 2021 року. Розмір, порядок нарахування та період нарахування заборгованості відповідача також відображено у виписці за договором без номеру за період з 01 грудня 2021 року по 10 листопада 2025 року. Тож, вирішуючи справу по суті, суд ураховував наступне. Частина 1 ст. 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ч. 2 ст. 15 ЦК України). Так, за ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Договір, в тому числі і договір кредиту, є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Таким чином, судом встановлено, що банк надав відповідачу грошову банківську споживчу позику, тобто грошовий банківський споживчий кредит шляхом кредитування за допомогою кредитної картки. Отже, між сторонами існують зобов`язальні правовідносини, які виникли із кредитного договору, та регулюються главою 71 ЦК України та загальними нормами Цивільного кодексу щодо зобов`язань. Згідно вимог ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, згідно умов договору та у строки передбачені цим договором. Боржник зобов`язаний, як це передбачено ч. 1 ст. 527 ЦК України, виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 статті 1049 ЦК України також передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Таким чином, у ракурсі установлених фактичних обставин щодо неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, ураховуючи наведені вище правові норми, які регулюють відносини, що виникли між сторонами, суд вважає правомірними вимоги позивача. При цьому, суд перевірив правильність нарахування позивачем усіх складових заборгованості, як то, щодо заборгованості за тілом та відсотками, нарахованими згідно умов договору на дійсну заборгованість відповідача і вважає ці розрахунки вірними, позаяк, вони відповідають вимогам закону. Отже, суд робить висновок, що права позивача порушені відповідачем через невиконання ним умов укладеного кредитного договору та непогашення дійсної заборгованості, а тому вони підлягають захисту у спосіб, що запропонований позивачем, тобто, шляхом стягнення на його користь установленої судом заборгованості, яка у цій справі є підтвердженою належними, допустимим і достовірними доказами, у тому числі й їх сукупністю. Як наслідок, цей позов підлягає до задоволення. Щодо питання розподілу судових витрат За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача належить стягнути 2422,40 грн. судового збору, що становить 100 відсотків задоволених вимог. З цих підстав,

Outcome: approved