Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-10 00:00:00

Представник позивача звернувся у суд із позовом до Заболотівської селищної ради про визнання права власності на майно. В обґрунтування позовних вимог вказав, що станом на 15.04.1991 р. та 01.07.1991р. в господарстві за адресою [ADDRESS] , були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , дід позивача; [PERSON] , [INFO] , баба позивача, [PERSON] , [INFO] батько позивача. Дане господарство належало до суспільної групи «колгоспний двір», в якому станом на 15.04.1991 року проживали вищезазначені особи, отже, у відповідності до діючого на той час цивільного законодавства, та п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 право власності на майно, яке належало до колгоспного двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Отже, ті, хто був прописаний та проживали в даному господарстві мають по 1/3 частки майна колгоспного двору. Після смерті [PERSON] , який помер [INFO] його частку успадкували [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , [PERSON] прийняв спадщину, яка складається з 1/2 частини вищезазначеного житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами та набув право власності на майно вцілому. Після смерті [INFO] батька позивача, [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно, спадкоємцем якого став позивач по справі [PERSON] , так як фактично вступив в управління спадковим майном. Однак, позивач не може реалізувати своє право на оформлення спадщини у нотаріальній конторі, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу з державною реєстрацією права вланості за померлим на спадкове майно, а тому змушений звернутись до суду із поданою заявою, в якій просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Представник позивача, адвокат Зленко В.А. подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача Заболотівської селищної ради, подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника. У вирішенні справи покладається на розсуд суду. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно довідки виданої Заболотівською селищною радою №156 від 16.09.2025р. в господарстві по [ADDRESS] станом на 01.07.1990р. були зареєстровані: [PERSON] , 1938 р.нар., [PERSON] , 1943 р.нар. та [PERSON] , 1974 р.нар. Згідно довідки виданої Заболотівською селищною радою №155 від 16.09.2025р. в господарстві по [ADDRESS] станом на 15.04.1991р. були зареєстровані: [PERSON] , 1938 р.нар., [PERSON] , 1943 р.нар. та [PERSON] , 1974 р.нар. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Відповідно до довідки №159 наданої Заболотівською селищною радою 16.09.2025р., на день смерті [PERSON] , який помер [INFO] в господарстві по [ADDRESS] проживали дружина [PERSON] та син [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] . Відповідно до довідки №158 наданої Заболотівською селищною радою 16.09.2025р., на день смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в господарстві по [ADDRESS] разом із померлою проживав син [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Відповідно до довідки №157 наданої Заболотівською селищною радою 16.09.2025р., на день своєї смерті [INFO] [PERSON] проживав один за адресою: [ADDRESS] . Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьками [PERSON] , [INFO] записані [PERSON] та [PERSON] . З довідки від 03.09.2025 р. №250/02-14, виданої приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Лахнюк О.М. слідує, що [PERSON] , [INFO] являється єдиним спадкоємцем за законом на майно померлого батька [PERSON] , 1974 р.нар., який помер [INFO] та на день своєї смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Постановою приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Лахнюк О.М. від 03.09.2025р. [PERSON] відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , після смерті батька, [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого мана відсутні відомості щодо права власності на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] . Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику, у справах за позовами про захист права приватної власності від 22.12.1995 року № 20 із змінами і доповненнями, щодо роз`яснення ст.ст. 17, 18 ЗУ Про власність вбачається, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Із ч.1 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а з ч.3 ст.1268 ЦК України слідує, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. За наведених обставин, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення, оскільки в судовому засіданні на підставі вищевказаних доказів встановлено, що єдиним спадкоємцем спірного майна є позивач, який має намір прийняти спадщину, відсутність правовстановлюючого документу не є підставою для відмови в позові, а тому на підставі вищенаведеного, суд вважає, що [PERSON] набув право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . На підставі наведеного, та ст. ст. 15, 16, 328, 392, 1218, 1233, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved