Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до Ужгородського міськрайонного суд Закарпатської області з позовною заявою до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Ужгородський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання батьківства, згідно з яким просить визнати визнати [PERSON] , [INFO] , батьком дитини [PERSON] , [INFO] , про що внести зміни до актового запису про народження за № 60, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області 15 січня 2015 року, зазначивши батьком [PERSON] ; визнати [PERSON] , [INFO] , батьком дитини [PERSON] , [INFO] , про що внести зміни до актового запису про народження за № 98, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області 21 січня 2016 року, зазначивши батьком [PERSON] ; визнати [PERSON] , [INFO] , батьком дитини [PERSON] , [INFO] , про що внести зміни до актового запису про народження G 922/24, складеного відділом реєстрації актів цивільного стану Амберг 12 серпня 2024 року, зазначивши батьком [PERSON] . Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах у період часу з січня 2014 року до травня 2024 року, а саме проживали разом за адресою реєстрації відповідачки: по [ADDRESS] , мали спільний бюджет та підтримували стосунки, притаманні подружжю. [INFO] у сторін народилась перша донька [PERSON] , про що 15 січня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області складено актовий запис №60 про народження [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про її народження серії [NUMBER] . [INFO] у сторін народилась друга донька [PERSON] , про що 21 січня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області складено актовий запис №98 про народження [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про її народження серії [NUMBER] . Реєстрацію факту народження доньок [PERSON] та [PERSON] в органах РАЦСу проводила одноособово відповідачка без участі позивача, тому у свідоцтві про народження дітей в графі «батько» записаний « [PERSON] » відповідно до ч.1 ст.135 СК України - зі слів матері. На час реєстрації народження дітей, сторони не мали наміру укладати шлюб або подавати спільну заяву про визнання батьківства, оскільки відповідачка мала намір отримувати додаткові кошти у вигляді державної соціальної допомоги, передбаченої ст.181 розділу V-A ЗУ «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» (як одинокій матері), тому в актовому записі про народження доньок вона змінила прізвище батька і вказала « [PERSON] ». В кінці 2023 року відповідачка повідомила позивача, що завагітніла від нього втретє. Оскільки дитина була бажаною, то сторони разом прийняли рішення народжувати дитину, проте зважаючи на військовий стан та у зв`язку із нестабільною ситуацією в країні, позивач наполягав на тому, щоб відповідачка разом із доньками виїхала за межі України до родичів та народжувала дитину в Німеччині. [INFO] в місті Амберг (Німеччина) відповідачка народила сина [PERSON] , про що відділом реєстрації актів цивільного стану Амберг 12 серпня 2024 року зареєстровано народження дитини, що підтверджується його свідоцтвом про народження номер [NUMBER] , в якому у відомостях про батька не зазначено особи, матір`ю зазначена [PERSON] . Після народження дитини, а саме з жовтня 2024 року стосунки між сторонами зіпсувались, у зв`язку з тим, що відповідачка зустріла в Німеччині іншого чоловіка і має намір створити з ним сім`ю, на прохання позивача подати спільну заяву до відділу реєстрації актів цивільного стану щодо визнання його батьківства відносно дітей, [PERSON] також категорично відмовляється, тому на даний час перешкоджає позивачу здійснювати його батьківські права відносно малолітніх дітей. Позивач з часу народження піклується про дітей, виявляє до них турботу та увагу, займається їх вихованням та утриманням в тому числі і після того, як відповідачка з дітьми поїхала за кордон. На фотознімках, які долучені до позовної заяви, позивач зображений разом з відповідачкою у повсякденному житті, в тому числі як за звичайними побутовими справами так і на сімейні свята. Вказує, що відповідачка не бажала подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про визнання батьківства, що є підставою для звернення до суду з відповідним позовом. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.02.2025 справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити за правилами загального позовного провадження. 10.03.2025 від представника позивача, адвоката Ярової С. В. надійшло клопотання про долучення доказів - витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України від 06 лютого 2025 року № 00049271323 щодо актового запису про народження [PERSON] , та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України від 06 лютого 2025 року № 00049270613 щодо актового запису про народження [PERSON] . Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 березня 2025 року призначено по справі судову молекулярно-генетичну експертизу, на вирішення якої поставлено наступні питання: -Чи є [PERSON] , [INFO] , біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , біологічною матір`ю якої є [PERSON] , [INFO] ? -Чи є [PERSON] , [INFO] , біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , біологічною матір`ю якої є [PERSON] , [INFO] ? -Чи є [PERSON] , [INFO] , біологічним батьком [PERSON] , [INFO] біологічною матір`ю якого є [PERSON] , [INFO] ? Відбір об`єктів біологічного походження для проведення експертизи та проведення експертизи доручено експертам Закарпатського НДЕКЦ МВС. На час проведення експертизи провадження у справі зупинено. 21.05.2025 року на адресу суду надійшло клопотання судового експерта, згідно з яким на виконання резолютивної частини ухвали суду про призначення експертизи порушує питання про скерування разом [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , до Закарпатського НДЕКЦ МВС, за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Слов`янська Набережна, буд. 25, для відбору зразків букального епітелію 12.06.2025 з 10.00 до 11.00 години. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.05.2025 року поновлено провадження у даній справі та призначено судове засідання. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.05.2025 року клопотання експерта задоволено. Зобов`язано разом - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , з`явитись до Закарпатського НДЕКЦ МВС, за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Слов`янська Набережна, буд. 25, для відбору зразків букального епітелію 12.06.2025 з 10.00 до 11.00 години. Роз`яснено учасникам процесу положення ст. 109 ЦПК України, про наслідки ухилення від участі в експертизі: у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. На час проведення експертизи зупинено провадження у справі №308/20047/24. 17.09.2025 до суду надійшло повідомлення експерта Закарпатського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру про неможливість проведення експертизи, через незабезпечення прибуття для відібрання зразків букального епітелію дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.10.2025 року задоволено клопотання позивача про виклик та допит свідків [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] ; [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] ; [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] ; [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] ; закрито підготовче провадження та призначити цивільну до судового розгляду по суті. У судовому засіданні 06.01.2026 представник позивача позовні вимоги підтримала повністю з мотивів, наведених у позовній заяві. У зв`язку з тим, що відповідачка з`явилася для участі у судовому засідання, та підтвердила всі обставини справи, просила не допитувати свідків, про допит яких було заявлено у позову, та які на виклик суду неодноразово не прибули для участі у судовому засіданні. Присутній у судовому засіданні 06.01.2026 позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав. Зазначив, що з відповідачкою разом працювали на базарі. У 2014 році почали проживати разом. Від цих стосунків народилося троє дітей, а саме: у 2015 році народилася дочка [PERSON] , а через рік - дочка [PERSON] . Відповідачка не бажала укладати з ним шлюб і зазначити позивача батьком дітей. Коли відповідачка виїхала проживати за кордон, повідомила йому про те, що вагітна від нього. У 2024 році в Німеччині народився син [PERSON] . Зазначає, що всі ці роки вони проживали разом однією сім`єю як чоловік і дружила, відносини між подружжям були добрі, спільно виховували та забезпечували дітей. Відповідачка у судовому засіданні, яке відбулося 06.01.2026, повідомила про те, що з позивачем познайомилася у 2012 році, працювали разом на «зеленому» ринку, потім зустрічалися. У 2014 році почали проживати цивільним шлюбом. Одружуватися вона не хотіла, хоч позивач і пропонував. Спочатку вони проживали у її бабусі, а потім - окремо. У 2015 році народилася дочка [PERSON] , а у 2016 - дочка [PERSON] . Стосунки були добрі. Разом утримували та виховували дітей, проводили час, відпочивали. Позивач неодноразово просив записати його батьком дітей, однак вона відмовлялася. Після початку повномасштабного вторгнення вона з дітьми виїхала у Німеччину, де проживає і зараз. В кінці 2023 року відповідачка приїхала в Україну і певний час до нового року проживала з позивачем. Коли повернулася до Німеччини, дізналася, що вагітна, про що повідомила позивача. Сина [PERSON] народила у Німеччині. Коли позивача, який є військовим, відпустили у відпустку, вона привезла сина в Україну, бо позивач хотів побачити дитину, вони похрестили сина, зробили хрестини, після чого вона повернулася до Німеччини, де продовжує проживати. Стосунки як чоловіка і дружини на теперішній час між позивачем та відповідачкою припинилися, однак позивач продовжує допомагати дітям, а саме: надсилає кошти на рахунок мами відповідачки, а вона вже купує дітям все необхідне, підтримує зв`язок з дітьми. Зазначає, що позивач хороший батько, до дітей ставився добре, любляче, діти його також люблять. Не дивлячись на те, що стосунки між ними припинилися, однак вона не заперечує, щоб батько спілкувався з дітьми, оскільки і вони самі хочуть з ним спілкуватися. Зазначає про те, що вона разом з позивачем зверталася до органу ДРАЦС з метою внесення відомостей про позивача як батька дітей до актових записів про народження дітей. Однак орган ДРАЦС, дізнавшись про те, що позивач є військовим, усно відмовив у внесенні відомостей про батька дітей за спільною заявою батьків. Письмової відмови надано не було. Щодо нез`явлення відповідачки та її дітей для проведення молекулярно-генетичної експертизи, повідомила, що її сім`я в Німеччині отримала захист, у зв`язку з війною. Старші діти відвідують школу і у зв`язку з цим, а також у зв`язку з отриманим статусом, вона не може привезти дітей в Україну. У дане судове засідання сторони не з`явилися, хоч належним чином повідомлялися про час та місце його проведення. Водночас представником позивача 15.01.2026 подано заяву про подальший розгляд справи за відсутності позивача та його представника. Позовні вимоги підтримують. Відповідачка 06.01.2026 подала заяву про подальший розгляд справи за її відсутності, оскільки не може брати участь у наступних судових засіданнях, через проживання за кордоном. Позовні вимоги визнає та просить їх задовольнити. Третя особа у судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлена. Вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Матеріалами справи встановлено, що згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 15.01.2015, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області, [INFO] у м Ужгороді Закарпатської області народилася [PERSON] , батьками якої записані [PERSON] та [PERSON] , про що складено актовий запис №60. З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України №00049270613 від 06.02.2025 вбачається, що відомості про батька [PERSON] , яка народилася [INFO] , [PERSON] , записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 21.01.2016, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області, [INFO] у м Ужгороді Закарпатської області народилася [PERSON] , батьками якої записані [PERSON] та [PERSON] , про що складено актовий запис №98. З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України №00049271323 від 06.02.2025 вбачається, що відомості про батька [PERSON] , яка народилася [INFO] , [PERSON] , записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Зі свідоцтва про народження реєстраційний номер [NUMBER] від 12.08.2024, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану м. Амберг, Баварія, вбачається, що дитина [PERSON] , стать чоловіча, народилася [INFO] у м. Амберг (Федеративна Республіка Німеччина), мати - [PERSON] , відомості про батька - не зазначені. Апостиль підтверджено від 05.09.2024 № 1071/2024 Адміністрацією округу Верхній Пфальц, Баварія. До матеріалів справи долучено копію паспорта позивача [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , виданого Ужгородським РВ УМВС України в Закарпатській області, місце реєстрації проживання: [ADDRESS] ; копію картки фізичної особи - платника податків [PERSON] ; копію паспорта [PERSON] , [INFO] . Додано також спільні фото позивача та відповідачки у підтвердження перебування їх у відносинах. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 березня 2025 року призначено по справі судову молекулярно-генетичну експертизу, на вирішення якої поставлено питання щодо того, чи є [PERSON] батьком дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Однак вказана експертиза не була проведена, через незабезпечення прибуття для відібрання зразків букального епітелію дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ч. 3 та ч. 4 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 15 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. За правилами ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Так. згідно ч. 6 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Відповідно до ч. 2 ст. 125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини та за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 126 Сімейного кодексу України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Визнання батьківства це волевиявлення особи, яка вважає себе батьком дитини. Однак одного волевиявлення особи щодо визнання себе батьком певної дитини недостатньо для настання правових наслідків. Необхідно також ще й волевиявлення матері дитини, яке полягає у вираженні згоди на те, щоб чоловік був записаний батьком її дитини. Саме тому вимагається подання до органів реєстрації актів цивільного стану спільної заяви матері дитини та чоловіка, який вважає себе батьком цієї дитини. Визнання батьківства є констатацією факту біологічного батьківства особи, яка подала заяву до органів реєстрації актів цивільного стану, метою якого є підтвердження вже існуючого біологічного (кровного) споріднення між чоловіком, який визнає себе батьком, та дитиною. Відповідно до ст. 128 Сімейного кодексу України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. Спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою одним із батьків. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі статтею 135 СК України. Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. У постанові Верховного Суду від 16.05.2018 року у справі №591/6441/14-ц зазначено, що сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved