Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-05 00:00:00

до Голосіївського районного суду міста Києва надійшла позовна заява [PERSON] (надалі за текстом також - позивач), в порядку статті 110 Сімейного кодексу України з вимогою розірвати шлюб, укладений між позивачем та [PERSON] (надалі за текстом також - відповідач) з тих мотивів, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Вимоги щодо поділу майна подружжя не заявлялися. Заяви та/або клопотання учасників справи У позовній заяві позивач заявив клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач не надала до суду заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відзив на позов у визначений судом строк відповідач не подала. Будь-яких інших заяв та/або клопотань від учасників справи до суду не надходило. Інші процесуальні дії у справі Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 19.09.2025 відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Про розгляд справи позивач та відповідач повідомлялися належним чином. На підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини встановлені судом 14.07.2018 Хмільницьким міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб, про що зроблений актовий запис №51 та видане Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу змінено на « [PERSON] ». Від даного шлюбу сторони спільних дітей не мають. Позивач у позовній заяві зазначає, що сімейне життя з відповідачем не склалося у зв`язку з різними поглядами на життя та взаєморозуміння, втратою почуття любові. Сторони не підтримують шлюбні стосунки, з березня 2023 року окремо проживають та не ведуть спільного господарства; не пов`язані спільним побутом. Шлюб існує формально. Вказані обставини є дійсними причинами позову про розірвання шлюбу. Перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу судом не встановлено. Мотиви, з яких суд дійшов висновків та закон, яким керувався суд Відповідно до статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України (надалі за текстом також - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Згідно положень частини третьої та четвертої статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною третьою статті 105 СК України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно із частиною першою статті 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною другою статті 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу (частина друга статті 114 СК України). Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (частина третя статті 115 СК України). Як вбачається з матеріалів справи, спільне подружнє життя у сторін не склалося, вони припинили шлюбні стосунки і поновлювати їх не мають наміру, примирення і збереження сім`ї є неможливим. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Враховуючи викладені обставини суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову. Понесені позивачем судові витрати щодо сплати судового збору при зверненні до суду з позовом не підлягають відшкодуванню відповідачем відповідно до положень статті 141 ЦПК України, оскільки позивач, звертаючись до суду з позовом, не просила суд про відшкодування судових витрат.

Outcome: approved