Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. В позовній заяві посилався на те, що відповідно до укладеного Договору № 4766349 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 26.06.2024 року (кредитний договір) між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» (торгова марка «Credit7») (первісний кредитор) та [PERSON] , відповідач отримала кредит у розмірі 10000,00 гривень, строком на 360 днів, шляхом переказу на його платіжну картку № [NUMBER] емітовану АТ «КБ «ПриватБанк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,50 % від суми кредиту за кожен день користування. Кредитний договір та додатковий договір був укладений в електронному вигляді, підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». 23.04.2025 року між ТОВ «Лінеура Україна» (Клієнт) та ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» (Фактор), укладено Договір факторингу № 23/04/25 від 23.04.2025 року, відповідно до умов якого право вимоги за Договором № 4766349 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 26.06.2024 року перейшло до ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс». Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконала, має заборгованість за договором у розмірі 58650,55 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 11399,98 грн, за процентами 41550,57 грн, заборгованість за штрафом 5700,00 грн. Тому позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь 58650,55 грн. Судові витрати у справі також просив покласти на відповідача. Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 14 листопада 2025 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати в спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін. Відповідач [PERSON] не з`явилась у судове засідання, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Про причини неявки не повідомила, заяви про розгляд справи без його участі, а також відзиву до суду не надала. Заяв та клопотань до суду не подавала. Враховуючи відсутність підстав, передбачених ст. 223 ЦПК України для відкладення справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в засідання не з`явились. Відповідно до вимог ст. ст. 223, 280, 281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 26.06.2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4766349. Укладення цього договору здійснено за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується Клієнту через Вебсайт або Мобільний додаток «Сredit7». Електронна ідентифікація Клієнта здійснюється при вході Клієнта в Особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону Клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення Пароля входу до Особистого кабінету. При цьому клієнт самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Вебсайту/ІТС Товариства. На умовах, встановлених договором, товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні (далі кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Тип кредиту кредит. Сума кредиту (загальний розмір) складає: 11400,00 гривень. Строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується Графік платежів), що є Додатком №1 до цього Договору. Графік платежів розраховується з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, виходячи з припущення, що Клієнт виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в Договорі. Стандартна процентна ставка становить 1,50% за кожен день користування кредитом та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього Договору. Згідно пункту 2.1. договору товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок Клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № [NUMBER] . Кредитний договір був підписаний відповідачем 26.06.2024 року шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором. Суд бере до уваги, що при зверненні з позовом до суду позивач долучив до справи через Електронний суд електронний примірник цього кредитного договору. Тому факт укладення такого договору відповідачем та ТОВ «Лінеура Україна» суд вважає доведеним. Згідно умов договору, суму кредиту (його частину) Товариство перераховує протягом двох днів з моменту укладення цього Договору. Дати надання кредиту: 26.06.2024 або 27.06.2024. У випадку, якщо Товариство здійснює перерахування коштів не у день укладання Договору, а у наступні календарні дні, Графік платежів підлягає коригуванню шляхом зміщення дати повернення кредиту, враховуючи строк кредиту (кількість днів), зазначений в п.1.3 Договору, відлік якого в даному випадку починається з моменту надання коштів. Факт перерахування ТОВ «Лінеура Україна» коштів на зазначену картку № [NUMBER] підтверджується інформацією фінансової установи ТОВ «Пейтек Україна», що має право на надання платіжних послуг, № 20250423-202 Від 23.04.2025, якою підтверджено факт перерахування 26.06.2024 року коштів на суму 11400,00 грн, призначення коштів зарахування коштів на картку, маска картки № [NUMBER] . Відповідно до частин 1 та 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідачем будь-яких доказів на спростування факту укладення зазначеного договору та факту одержання на картку № [NUMBER] коштів суду не надано. Тому, розглядаючи справу на підставі наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено кредитний договір, за яким на вказану відповідачем картку коштів в загальній сумі 11400 грн. 23.04.2025 року між ТОВ «Лінеура Україна» (Клієнт) та ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» (Фактор), укладено Договір факторингу № 23/04/25 від 23.04.2025 року, відповідно до умов якого право вимоги за Договором № 4766349 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 26.06.2024 року перейшло до ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс». Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу та інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. У відповідності до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем). Як вбачається з п. 1 ч. 1 до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Враховуючи, що на підставі наданих доказів установлено, що [PERSON] взяті на себе зобов`язання за укладеним з товариством договором щодо повернення отриманих коштів не виконала, суд дійшов висновку , що з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сума заборгованості за тілом кредиту 11399,98 грн, за процентами 41550,57 грн, а всього 52950,55 грн. В частині стягнення штрафу у розмірі 5700,00 грн позовні вимоги суперечать приписам пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення Цивільного кодексу України, згідно якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). На підставі викладеного позовні вимоги про стягнення заборгованості за штрафом задоволенню не підлягають. Таким чином позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки судом позов задоволено частково (на 90%), з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 2180,16 грн. на відшкодування понесених судових витрат зі сплати судового збору та 9000,00 грн. на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Всього з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 64130,71 грн.

Outcome: partial