Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

представник Руденко К.В. в інтересах ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» (далі ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС», позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] (далі відповідач) на користь Товариства заборгованість за кредитним договором в розмірі 51041,14 грн. В підтвердження своїх вимог посилається на те, що 13.03.2019 між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № D44.00610.005017563 за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 20 000 грн, включаючи витрати на страховий платіж терміном до 13.03.2024, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,0% річних та платою за обслуговування кредитної заборгованості згідно графіку щомісячних платежів. 25.07.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» правонаступником якого є ТОВ «СВЕА ФНАНС» укладено Договір факторингу № 01.02-31/23, відповідно до умов якого право вимоги за Кредитним договором перейшло до ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА». 26.07.2023 між ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» правонаступником якого є ТОВ «СВЕА ФНАНС» (Клієнт) та ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» (Фактор), укладено Договір факторингу № 01.02-38/23 від 26.07.2023 (надалі Договір факторингу), відповідно до умов якого право вимоги за Кредитним договором перейшло до ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС». Відповідач не повернув своєчасно суму кредиту та нараховані відсотки для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, тобто зобов`язання за вказаним вище договором не виконав, в результаті чого має заборгованість в розмірі 51041,14 грн, яка складається із: заборгованості за кредитом 18 744,86 грн; заборгованості за нарахованими процентами в розмірі 11 631,57 грн, заборгованості за плату за обслуговування кредитною заборгованістю 20 664,71 грн. Позивач просить стягнути з відповідача дану заборгованість та понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 грн та 10 000,00 грн витрат на правову допомогу. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 21.10.2025 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки. Ухвалою суду від 20.01.2026 у задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] адвоката Самойленка М.Д. про розгляд справи в загальному позовному провадженні відмовлено. Представник позивача Руденко К.В. у заяві від 11.03.2025 просив справу розглядати без участі представника. Відповідачем [PERSON] та/або його представником адвокатом Самойленком М.Д. відзиву на позовну заяву не подано. Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази, суд приходить до таких висновків. Положеннями ст.627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно положень ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах. Згідно ст.ст.526, 599, 629, 1046, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, договір є обов`язковим для виконання сторонами, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Судом встановлено, що 13.03.2019 [PERSON] уклав в письмовій формі кредитний договір № D44.00610.005017563 з АТ «Ідея банк». Згідно з умовами цього договору розмір кредиту 20 000 грн, кредит було надано строком на 60 місяців, розмір процентної ставки 20 % річних. Дата повернення кредиту 13.03.2024. Договір підписаний відповідачем власноруч. Сторони дійшли згоди про те, що в додатку № 1, що є невід`ємною частиною договору, зрозуміло та доступно викладено детальний розпис складових загальної вартості кредиту та реальної річної відсоткової ставки; графік платежів з повернення кредиту, сплати процентів за його користування; сум комісійної винагороди та інших платежів за договором (п. 6 договору). У додатку № 1 до договору міститься власноручно підписаний сторонами договору паспорт споживчого кредиту, у якому містяться інформація та контактні дані кредитодавця та кредитного посередника, основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, додаткова інформація. У п. 5 паспорту споживчого кредиту міститься порядок (графік) повернення кредиту, кількість та розмір платежів, періодичність внесення. Відповідно до ордерів-розпоряджень № 1 та № 2 від 13.03.2019 [PERSON] було перераховано кредитні кошти та за їх рахунок сплачено страховий платіж від імені позичальника відповідно 17857,14 грн та 2142,86 грн (а.с. 45). Відповідно до складеної АТ «Ідея Банк»довідки-розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором №D44.00610.005017563 від 13.03.2019 станом на 25.07.2023 загальна заборгованість становить 51041,14 грн, з яких: заборгованість за основним боргом 18 744,86 грн, заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 11631,57 грн, заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями 20664,71 грн (а.с. 9). 25.07.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» укладено договір факторингу № 01.02-31/23, згідно з яким останнє отримало право вимоги за кредитним договором D44.00610.005017563 від 13.03.2019. 26.07.2023 між ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» укладено договір факторингу №01.02-38/23, згідно з яким останнє отримало право вимоги за договором позики № D44.00610.005017563 від 13.03.2019. Таким чином, ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ - ФІНАНС» наділено правом грошової вимоги до відповідача. Доказів протилежного до суду не надано. Відповідно дост.ст.526-527 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Як зазначено вище відповідач не надав суду у встановленому порядку заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, відзиву, заперечення, у зв`язку з чим несе ризик настання наслідків, пов`язаних із невчиненням даних процесуальних дій, в даному випадку,- ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів. З огляду на викладене, підлягає стягненню з відповідача кредитна заборгованість за тілом кредиту в сумі 18 744,86 грн та відсотками в сумі 11631,57 грн. Що стосується вимоги про стягнення з відповідача 20 664,71 грн комісії, то суд вважає, що дана вимога задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Рішенням Конституційного Суду України від 10.11.2011 № 15-п/2011 визначено, що положення п.п.22, 23 ст.1, ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями ч.4 ст.42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору. Оскільки споживач є вразливою стороною договірних відносин, законодавець визначився з посиленим захистом споживачів шляхом прийняття Закону України «Про захист прав споживачів» та Закону України «Про споживче кредитування», який набрав чинності 10.06.2017. Відповідно до абз.3 ч.4 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. Згідно із цим Законом послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції (п.п.17 і 23 ст.1). Отже, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними. Враховуючи імперативне врегулюванням законодавством про захист прав споживачів умов щодо нарахування комісії з обслуговування кредитного договору, п.1.2 кредитного договору щодо сплати комісії за обслуговування кредитної заборгованості не підлягає застосуванню, отже відсутні правові підстави для задоволення позовної вимоги в частині стягнення комісії. А тому, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме, стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість в розмірі 30 376,43 грн, яка складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 18 744,86 грн та процентам в розмірі 11631,57 грн. Щодо стягнення судових витрат. Відповідно до ст.133 ПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Частиною 8 ст.141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Виходячи з того, що вимоги позивача задоволено судом на 59,55 % (30 376,43: 51041,14 х 100), з урахуванням приписів пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати з оплати судового збору підлягають відшкодуванню пропорційно розміру задоволених вимог у сумі 1442,54 грн (2422,40 х 59,55 %). Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні. Згідно ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків наданняправничої допомоги за рахунок держави. Згідно з ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Виходячи з критеріїв реальності та розумності, а також враховуючи складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, суд дійшов висновку про неспівмірність розміру заявленого до стягнення розміру судових витрат на правничу допомогу у сумі 10 000 грн, який є завищеним. Суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги позивачу, в сумі 3000 грн.

Outcome: partial