Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

До Соборного районного суду міста Дніпра надійшла позовна заява ТОВ «СВЕА ФІНАНС» до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості. Позовна заява мотивована тим, що 15.04.2023 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] був укладений договір позики № 4597463. 27.10.2023 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» (нині ТОВ «СВЕА ФІНАНС») укладено договір факторингу № 01.02-64/23, відповідно до умов якого Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору, а Новий кредитор набуває право вимоги Первісного кредитора за Договорами та сплачує Первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим Договором. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 01.02-64/23 від 27.10.2023 року заборгованість [PERSON] за договором позики № 4597463 від 15.04.2023 року станом на дату відступлення права вимоги становить 32314,74 грн., з яких заборгованість за основним боргом 8921,86 грн., заборгованість по відсотках 23392,88 грн. Отже, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «СВЕА ФІНАНС» за кредитним договором № 4597463 від 15.04.2023 року в розмірі 32314,74 грн., з яких заборгованість за основним боргом 8921,86 грн., заборгованість по відсотках 23392,88 грн. Крім того, 27.03.2023 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] був укладений договір про надання фінансового кредиту № 43466-03/2023. 03.07.2023 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» було укладено договір факторингу №3072023 відповідно до умов якого, в порядку та на умовах, визначених договором, первісний кредитом передав новому кредитору, а новий кредитор прийняв права вимоги за грошовими зобов`язаннями, що виникли у первісного кредитора за кредитними договорами, укладеними між боржниками та первісним кредитором. Відповідно до Додатку №1 до договору факторингу №3072023 ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» набуло право грошової вимоги до відповідача. 29.11.2023 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» (нині ТОВ «СВЕА ФІНАНС») укладено договір факторингу № 01.02-79/23, відповідно до умов якого Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору, а Новий кредитор набуває право вимоги Первісного кредитора за Договорами та сплачує Первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим Договором. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 01.02-79/23 від 27.11.2023 року заборгованість [PERSON] за договором № 43466-03/2023 від 27.03.2023 року станом на дату відступлення права вимоги становить 24526,54 грн., з яких заборгованість за основним боргом 6455 грн., заборгованість по відсотках 18071,54 грн. Отже, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «СВЕА ФІНАНС» за кредитним договором № 43466-03/2023 від 27.03.2023 року в розмірі 24526,54 грн., з яких заборгованість за основним боргом 6455 грн., заборгованість по відсотках 18071,54 грн. Враховуючи вищевикладене, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за вказаними договорами у загальному розмірі 56841,28 грн. та судові витрати. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.08.2025 року головуючим у справі визначено суддю Куць О.О. (а.с.100-101) Ухвалою судді від 25.08.2025 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ТОВ «СВЕА ФІНАНС» до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості та призначено її до судового розгляду. (а.с.104) Представник позивача ТОВ «СВЕА ФІНАНС» у позовній заяві заявив клопотання про розгляд справи без його участі. (а.с.10) Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, причин не явки суду не повідомив. Зважаючи на ці обставини, суд керується ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, та яка визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Строки, встановлені Цивільним процесуальним кодексом України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію (наприклад, строк оскарження судового рішення, строк подачі зауважень щодо журналу судового засідання). Зазначене є завданням цивільного судочинства та кримінального провадження (стаття 1 ЦПК, стаття 2 КПК). Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (п.п. 52, 53, 57 та ін.); рішення від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.п. 40, 41, 42 та ін.). У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»). Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 15.04.2023 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено договір позики № 4597463, за умовами якого відповідач отримав кредитні кошти у сумі 10000 грн. (а.с.11-13) Крім того, [PERSON] також підписані таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатоком №1 до договору позики №4597463 від 15.04.2023 року (а.с.13-14), та паспорт споживчого кредиту. (а.с.15-16) Всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконав свої зобов`язання по поверненню кредитних коштів та сплаті відсотків. Відповідно до розрахунку первісного кредитора, наданого позивачем, у відповідача виникла заборгованість за договором позики № 4597463 від 15.04.2023 року у сумі 32314,74 грн., з яких заборгованість за основним боргом 8921,86 грн., заборгованість по відсотках 23392,88 грн. Із довідки №КД-000030654/ТНПП від 19.05.2025 року про підтвердження щодо здійснення переказу коштів, виданої ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНЕКСПРЕС» встановлено, що 15.04.2023 на картку № [NUMBER] , номер платежу ca7f9567-0476-4427-a5a4-968fc9257c29, здійснено переказ коштів у сумі 10000 грн. (а.с.30) 27.10.2023 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» (попередня назва ТОВ «Росвен Інвест Україна») укладено договір факторингу № 01-02-64/23, відповідно до умов якого, ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ » передає (відступає) ТОВ «СВЕА ФІНАНС» (попередня назва «ТОВ «Росвен Інвест Україна»», а ТОВ «СВЕА ФІНАНС» (попередня назва ТОВ «Росвен Інвест Україна») приймає належні ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» права грошової вимоги до Боржників за Кредитними Договорами вказаними у реєстрі прав вимоги (додаток до договору). (а.с.32-38) Відповідно до витягу з реєстру боржників від 27.10.2023 року до Договору факторингу №01.02-64/23 від 27.10.2023 р., ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло право вимоги до [PERSON] (п/п №1205) за кредитним договором № 4597463 від 15.04.2023 року, загальна сума заборгованості 32314,74 грн., з яких: 8921,86 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 23392,88 грн. - сума заборгованості за відсотками. (а.с.44) 27.03.2023 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] був укладений договір про надання фінансового кредиту № 43466-03/2023 на суму 8500 грн. (а.с.45-47) Крім того, [PERSON] також підписані паспорт споживчого кредиту (а.с.45), та графік платежів, що є додатком №1 до договору про надання фінансового кредиту № 43466-03/2023 від 27.03.2023 року. (а.с.47-48) Також, матеріали справи містять підписані [PERSON] заявки на відстрочення виконання зобов`язання за договором про надання фінансового кредиту та додаткові угоди до них, зокрема від 20.04.2023 року, 02.05.2023 року, 12.05.2023 року, 21.05.2023 року. (а.с.49-52) Із повідомлення про підтвердження щодо здійснення переказу коштів, виданого ТОВ «Універсальні платіжні рішення» встановлено, що 27.03.2023 на картку № [NUMBER] , номер транзакції [NUMBER] , здійснено переказ коштів у сумі 8500 грн. (а.с.65) 03.07.2023 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» було укладено договір факторингу №3072023 відповідно до умов якого, в порядку та на умовах, визначених договором, первісний кредитом передав новому кредитору, а новий кредитор прийняв права вимоги за грошовими зобов`язаннями, що виникли у первісного кредитора за кредитними договорами, укладеними між боржниками та первісним кредитором. (а.с.66-67) Відповідно до витягу з реєстру боржників від 17.10.2023 року до Договору факторингу №3072023 від 03.07.2023 р., ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» набуло право вимоги до [PERSON] (п/п №17367) за кредитним договором № 43466-03/2023, загальна сума заборгованості 15166,50 грн., з яких: 6455 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 8711,50 грн. - сума заборгованості за відсотками. (а.с.70) ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» за період з 04.07.2023 року по 30.08.2023 року нарахували відповідачеві заборгованість у сумі 24526,54 грн., з яких: 6455 грн. заборгованість по основній сумі кредиту; 8711,50 грн. - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги; 9360,04 грн. - нараховані відсотки згідно кредитного договору (за період з 04.07.2023 року по 30.08.2023 року), що вбачається із розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «СВЕА ФІНАНС». (а.с.60-62) 29.11.2023 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» (нині ТОВ «СВЕА ФІНАНС») укладено договір факторингу № 01.02-79/23, відповідно до умов якого Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору, а Новий кредитор набуває право вимоги Первісного кредитора за Договорами та сплачує Первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим Договором.(а.с.71-77) Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 01.02-79/23 від 27.11.2023 року заборгованість [PERSON] (п/п №3499) за договором № 43466-03/2023 від 27.03.2023 року станом на дату відступлення права вимоги становить 24526,54 грн., з яких заборгованість за основним боргом 6455 грн., заборгованість по відсотках 18071,54 грн. (а.с.84) Згідно розрахунку ТОВ «СВЕА ФІНАНС» заборгованість [PERSON] становить 24526,54 грн., з яких: 6455 - заборгованість за тілом кредиту; 18071,54 грн. (а.с.59) Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України). Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частини перша та друга статті 14 ЦК України). Відповідно до ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1-2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Відповідно до ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Позивачем відповідно до вимог ст. 12, 81 ЦПК України шляхом надання належних та допустимих доказів доведено підставу виникнення спірних правовідносин (укладення кредитних договорів №4597463 від 15.04.2023 року, та №43466-03/2023 від 03.07.2023 року), належне виконання своїх зобов`язань первісним кредитором (надання кредитних коштів відповідачу у визначеному в договорах розмірі та у визначений сторонами строк), порушення виконання зобов`язання відповідачем (виконання умов договорів з порушенням умов кредитних договорів щодо повернення суми кредиту та сплати процентів за користування кредитом), внаслідок чого станом на 27.10.2023 року у [PERSON] перед ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (первісний кредитор) утворилася заборгованість за Кредитним договором № 4597463 від 15.04.2023 року у розмірі 32314,74 грн., з яких: 8921,86 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 23392,88 грн. - заборгованість за відсотками; та відповідно станом на 03.07.2023 року у [PERSON] перед ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» (первісний кредитор) утворилася заборгованість за Кредитним договором № 43466-03/2023 від 27.03.2023 року у розмірі 15166,50 грн., з яких: 6455 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 8711,50 грн. - заборгованість за відсотками. Водночас, відповідачем всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України, належними та допустимими доказами не спростовано зазначені обставини, не надано доказів розірвання або визнання недійсним кредитного договору, не спростовано розмір заборгованості за кредитними договорами, не надано доказів виконання своїх зобов`язань за кредитними договорами відповідно до умов договору. Враховуючи, що [PERSON] свої зобов`язання за кредитними договорами виконав не належним чином, доказів на спростування розміру заборгованості не надав, тому суд вважає обґрунтованим розмір заборгованості відповідача за кредитними договорами № 4597463 від 15.04.2023 року у розмірі 32314,74 грн., та № 43466-03/2023 від 27.03.2023 року у розмірі 15166,50 грн. Відповідно до статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 516 ЦК України). Згідно зі ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Таким чином, на підставі договорів факторингу № 01/02-64/23 від 27.10.2023 року та № 01.02-79/23 від 29.11.2023 року, які на час розгляду справи не розірвані та не визнані судом недійсними, що відповідно до ст. 204 ЦК України свідчить про їх правомірність та обов`язковість до виконання, від первісних кредиторів до ТОВ «СВЕА ФІНАНС» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за Кредитними договорами № 4597463 від 15.04.2023 року, та № 43466-03/2023 від 27.03.2023 року. Відповідно до ч. 2 ст. 516 ЦК України, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. В матеріалах справи відсутні докази вручення відповідачу повідомлень про заміну сторони (кредитора) у спірному зобов`язанні. Однак, враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів сплати відповідачем заборгованості за договорами первісному кредитору чи новому кредитору, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення заборгованості за кредитними договорами на користь позивача. Щодо нарахування ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» процентів за користування кредитом відповідно до умов Кредитного договору № 43466-03/2023 від 27.03.2023 року, суд зазначає наступне. З матеріалів справи вбачається, що після відступлення права вимоги ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» нарахувало [PERSON] відсотки за кредитним договором за період з 04.07.2023 року до 30.08.2023 року у сумі 9360,04 грн. Однак, позивачем при зверненні до суду не було надано виписку по рахунку, крім розрахунку заборгованості складену самим позивачем, що позбавляє суд можливості відслідкувати рух коштів на рахунку [PERSON] після відступлення права вимоги ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП». Крім того, як зазначалось вище, сторонами кредитного договору відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України є банк або інша фінансова установа (кредитодавець) та позичальник. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»№ 2664-III (в редакції закону станом на 30.11.2021 року) фінансова установа - юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг. Не є фінансовими установами (не мають статусу фінансової установи) незалежні фінансові посередники, що надають послуги з видачі фінансових гарантій в порядку та на умовах, визначених Митним кодексом України. Фінансова послуга - операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів (п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону № 2664-III). Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 4 Закону № 2664-ІІІ надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, є фінансовою послугою. У разі якщо відповідно до закону надання певних фінансових послуг потребує ліцензування, фінансова установа має право на здійснення таких послуг лише після отримання відповідних ліцензій (ч. 2 ст. 7 Закону № 2664-ІІІ). Відповідно до п. 8 Розділу І Положення про визначення умов провадження діяльності з надання фінансових послуг, здійснення яких потребує відповідної ліцензії (ліцензійних умов), затвердженого Постанова Правління Національного банку України 30.03.2021 року № 27 (в редакції станом на 30.11.2021 року), надання коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту, є фінансовою послугою, якщо така послуга надана на підставі кредитного договору або іншого договору, який має всі ознаки кредитного договору, визначено статтею 1054 Цивільного кодексу України. Національний банк відповідно до цього Положення видає заявникам ліцензії на надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (підп. 3 п. 4 Розділу І Положення № 27). Відповідно до п. 65 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» № 1953-IX (в редакції закону станом на 10.01.2023 року) фінансова установа - юридична особа, метою створення якої є здійснення діяльності з надання фінансових послуг, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг на підставі відповідної ліцензії, виданої Регулятором. Не є фінансовими установами надавачі супровідних послуг, які одночасно не надають також фінансові послуги, а також інші особи, які отримали ліцензію на здійснення діяльності з надання фінансових послуг без набуття статусу фінансової установи. Фінансова послуга - операція або декілька операцій, пов`язаних однією правовою метою, з фінансовими засобами, що здійснюються в інтересах інших осіб, ніж надавач такої фінансової послуги, а також послуги, прямо визначені спеціальними законами як фінансові послуги (п. 64 ч. 1 ст. 1 Закону № 1953-IX). Ліцензія - право юридичної особи здійснювати діяльність з надання певних видів фінансових послуг, підтверджене записом у Реєстрі (п. 29 ч. 1 ст. 1 Закону № 1953-IX). Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 13 1. Закону № 1953-IX надавати фінансові послуги мають право фінансові установи та інші особи, які отримали відповідну ліцензію (ліцензії), крім випадків, передбачених частинами третьою - п`ятою цієї статті та спеціальними законами. Ліцензія включає право здійснювати діяльність з надання однієї чи декількох фінансових послуг, зазначених у такій ліцензії, можливість надання яких передбачено законом для надавача фінансових послуг певного виду. Спеціальним законом може бути визначена необхідність отримання окремої ліцензії, яка включає право здійснювати діяльність з надання певної фінансової послуги. Виключно фінансові установи на підставі відповідної ліцензії, виданої Регулятором, крім випадків, встановлених спеціальними законами, здійснюють такі види діяльності з надання фінансових послуг - діяльність фінансової компанії відповідно до розділу VI цього Закону. Згідно з підп. 69 п. 5 Розділу Положення про ліцензування та реєстрацію надавачів фінансових послуг та умови провадження ними діяльності з надання фінансових послуг, затвердженого Постановою Правління Національного банку України 24 грудня 2021 року № 153, надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, є фінансовою послугою, якщо така послуга надана на підставі кредитного договору або іншого договору, який має всі ознаки кредитного договору, визначені статтею 1054 Цивільного кодексу України (в редакції станом на 10.01.2023 року). Системний аналіз зазначених вище норм свідчить про те, що протягом періоду з переходу до ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП», та в подальшому ТОВ «СВЕА ФІНАНС» права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 43466-03/2023 від 27.03.2023 року і до дня звернення до суду з цим позовом, законодавством України встановлено, стороною (кредитором) кредитного договору може бути виключно банк або фінансова установа, яка має ліцензію на надання фінансових послуг з надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Разом з тим позивачем не надано доказів того, що ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» є фінансовою установою та має відповідну ліцензію на надання фінансових послуг. Відсутність в матеріалах справи доказів отримання ліцензії на надання фінансових послуг виключає набуття останніми прав кредитодавець у зобов`язанні згідно з Кредитним договором № 43466-03/2023 від 27.03.2023 року у тому обсязі, який існував у ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ», зокрема в частині права нараховувати проценти за користування кредитом. Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст. 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. За вимогами ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин, враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів того, що ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» є фінансовою установою та має ліцензію на надання фінансових послуг, суд дійшов висновку, що останні не є стороною кредитного договору № 43466-03/2023 від 27.03.2023 року, а відтак позбавлені права нараховувати проценти за користування кредитом. За вимогами ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 3-4 ст. 12 ЦПК України). З урахуванням викладеного, оскільки позивачем не доведено належними та допустими доказами наявність у попереднього кредитора (ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП») права нараховувати проценти за кредитним договором № 43466-03/2023 від 27.03.2023 року, тому суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в частині стягнення процентів за користування кредитом за період з 04.07.2023 року до 30.08.2023 року у сумі 9360,04 грн. У зв`язку з частковим задоволення позовних вимог на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто у сумі 2023,50 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial