Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-05 00:00:00

19.12.2025 позивач звернувся до суду з позовною заявою, якою просить стягнути з відповідача в його користь заборгованість за договором надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № F-00082075 від 03.05.2024 у розмірі 6050,00 грн., а також понесені судові витрати в розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу 4000,00 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що 03.05.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ГВАДІАНА» та [PERSON] укладено договір № F00082075 (ID Договору 76074) надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту у формі електронного документу з використанням електронного підпису, за умовами якого кредитор зобов`язується надати Відповідачу кредит у сумі 5000,00 грн. строком на 14 днів зі сплатою 1.5 % на добу, на засадах строковості, зворотності, платності та забезпеченості, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим Договором (п. п. 3.1., 3.2., 4.4. Кредитного договору). Вказує, що ТзОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ГВАДІАНА» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строки визначені умовами кредитного договору. В свою чергу, відповідач належним чином не виконав зобовязань за договором, внаслідок чого утворилася заборгованість. 25.03.2025 року між ТОВ «ФК «ГВАДІАНА» та ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 25/03/25-01, на підставі якого позивач набув статус нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до відповідача за договором надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № F-00082075 від 03.05.2024. Оскільки термін повернення кредиту у повному обсязі настав, а заборгованість за кредитним договором у встановлений строк не була погашена, то позивач вимушений звернутись із даним позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, з метою захисту та поновлення порушених прав. Зазначає, що станом на дату подання позову заборгованість відповідача перед позивачем становить 6050,00 грн., з яких: 5000,00 грн. - заборгованість по кредиту; 1050,00 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом за період 03.05.2024 по 17.05.2024. Ухвалою від 22.12.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач у визначений строк відзиву на позовну заяву не подав. 18.11.2025 задоволено клопотання представника позивача та витребувано докази у АТ «Приватбанк». 06.02.2026 сторони в судове засідання не з`явились. Представник позивача у позовній заяві просив проводити розгляд справи у його відсутності, просить позов задовольнити, при цьому зазначивши, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач повторно у судове засідання не з`явився, не повідомив суду про причини своєї відсутності, заяв чи клопотань не подав, хоча належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень представника позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. В зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно до ст.247 ЦПК України, розгляд справи здійснюється без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, перевіривши та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст.ст.81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Судом встановлено, що 03.05.2024 між [PERSON] , як позичальником, та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ГВАДІАНА», як кредитодавцем, за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «ФК ГВАДІАНА» було укладено договір № F-00082075 надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, який відповідачем підписано електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора «F484812» (а.с.8-20). Відповідно до п.п. 3.1., 3.2. договору кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит (тип кредиту - кредит) на засадах строковості, зворотності та платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом за стандартною процентною ставкою 1,50% на добу на умовах, визначених цим договором. Кредит надається позичальнику в загальному розмірі 5000 грн 00 коп. з метою задоволення власних потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Відповідно до п.п.4.1., 4.2., 4.3. договору кредитодавець надає кредит шляхом його переказу на рахунок позичальника протягом 3-х календарних днів з дня укладення договору. Кредит надається позичальнику в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки № [NUMBER] , вказаної позичальником. Дата надання кредиту 03.05.2024. Відповідно до п.п.4.4., 4.6., 4.7. договору кредит надається строком на 14 (чотирнадцять) днів від дати надання кредиту та підлягає поверненню до 16.05.2024 (дата повернення Кредиту). Можливим наслідком внесення суми грошового зобов`язання в останній день строку надання кредиту або після нього є виникнення простроченої заборгованості за кредитом. Рекомендована дата внесення позичальником грошових коштів для уникнення простроченої заборгованості за кредитом 16.05.2024. Відповідно до п.п. 5.1., 5.3., 5.4. договору плата за користування кредитом (проценти) є фіксованою і не може бути збільшена без письмової згоди позичальника. Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом включаючи день отримання та день його повернення та/або дати пролонгацій. Денна процентна ставка за цим договором становить 1,50% від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Загальні витрати за кредитом, орієнтовна реальна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника на дату укладення цього договору, а також, усі припущення, використані для обчислення такої ставки, зазначені в Додатку № 1 до цього договору, який є невід`ємною частиною цього договору. Розмір орієнтовної реальної річної процентної ставки не залежить від способу надання кредиту. Обчислення орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту базується на припущенні, що цей договір залишається дійсним протягом строку кредиту та що кредитодавець і позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в цьому договорі. Зміна процентної ставки або інших платежів за послуги кредитодавця, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, не передбачена. Відповідно до п.п. 5.6., 5.7. договору строк сплати процентів і основної суми кредиту встановлюється відповідно до графіка платежів Додатка 1, що є невід`ємною частиною цього договору. Сума процентів за користування кредитом, передбачена Додатком 1 до цього договору, є дійсною за умови дотримання позичальником строків сплати та/або суми платежу, передбачених Додатком 1 до цього договору. Підписання кредитного договору відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором «F484812» також підтверджується довідкою щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «ФК ГВАДІАНА» (а.с. 33). Згідно з додатком № 1 до Договору № F-00082075 від 03.05.2024, який є невід`ємною частиною кредитного договору, сторони узгодили графік платежів, реальну річну процентну ставку та загальну вартість кредиту у межах строку кредитування, відповідно до якого проценти за користування кредитом за 14 днів складають 1050 грн 00 коп., загальна вартість кредиту становить 6050 грн 00 коп., реальна річна процентна ставка 21003,69% (а.с.20). Укладенню договору передувало заповнення відповідачем [PERSON] анкети, у якій зазначено його особисті дані, та підписано електронним підписом - одноразовим ідентифікатором «F484812» (а.с.38). Паспорт споживчого кредиту (інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит) підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора «F484812» 03.05.2024. Розділами 3, 4 Паспорту споживчого кредиту передбачено, що сума/ліміт кредитування 5000 грн 00 коп.; строк кредитування 14 днів; процента ставка 1,50 % в день, що складає 547,50% річних (а.с.30-32). Відповідно до інформаційної довідки ТОВ «ПРОФІТГІД» на картковий рахунок відповідача було перераховано кредитні кошти в сумі 5000 грн 00 коп. за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] ; номер транзакції 41475-29329-89183, дата / час здійснення переказу коштів 2024-05-03 19:15:37; номер платіжної інструкції 76074:1714752931; призначення переказу: Виплата кредиту за договором №F-00082075 [PERSON] [NUMBER] (а.с.43). З повідомлення АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» та виписки по рахунку за період 03.05.2024 - 05.05.2024, вбачається, що на ім`я [PERSON] емітовано платіжну карту № [NUMBER] , на яку 03.05.2024 відбулося зарахування коштів в сумі 5000 грн 00 коп. 25.03.2025 між ТОВ «ФК ГВАДІАНА» (клієнт) та ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» (фактор) укладено договір факторингу № 25/03/25-01, згідно з п.п.1.1.,1.2. якого фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за оплату, а клієнт відступає факторові права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитним договором (портфель заборгованості) відповідно до реєстру боржників згідно Додатку 1. Внаслідок передачі (відступлення) права вимоги за цим договором, Фактор заміняє Клієнта у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості, та набуває прав грошових вимог клієнта за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами (а.с. 59-65). Перерахування коштів за договором факторингу № 25/03/25-01 від 25.03.2025 підтверджується платіжними інструкціями від 31 березня 2025 року № D2503 (а.с.66), від 26 березня 2025 року № SUD182 (а.с.66 зворот), 10 квітня 2025 року № SUD246 (а.с.65 зворот). Відповідно до Додатку № 1 до Договору факторингу № 25/03/25-1 від 25 березня 2025 року, реєстру прав вимог від 25.03.2025, від ТОВ «ФК ГВАДІАНА» до ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» перейшло право вимоги за кредитним договором № F-00082075 від 03.05.2024, укладеним із [PERSON] (а.с.40-41, 62 зворот). 25.03.2025 сторонами підписані Акт приймання-передачі Реєстру боржників від 25.03.2025 до Договору факторингу № 25/03/25-01 від 25.03.2025 (Додаток № 2) та Акт приймання-передачі прав вимоги за Договором факторингу № 25/03/25-01 від 25.03.2025 (Додаток № 3) (а.с.63). Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частинами першою, дугою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Тобто, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до частин першої, третьої, четвертої та сьомої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (частина дванадцята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до статей 3, 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.. Згідно статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Згідно п.15 ч.1 ст.1 ЗУ «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», електронний підпис - електронні дані, що додаються до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються підписувачем як підпис. Відповідно до ч.1,3 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа. Відповідно до ч.1-2 ст.8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Згідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Таким чином, на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів встановлено, що 03.05.2024 між [PERSON] та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ГВАДІАНА» укладено договір № F-00082075 надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, в електронній формі, за умовами якого Товариство надало відповідачу кредит у розмірі 5000 грн. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини першої статті 512 ЦК України). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (частина третя статті 512 ЦК України). Правочинами, на підставі яких відбувається відступлення права вимоги, можуть бути, зокрема, купівля-продаж, дарування, факторинг. Предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом (частина третя статті 656 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Обсяг і зміст прав, що переходять до нового кредитора, залежать від зобов`язання, в якому здійснюється відступлення права вимоги. Частиною 1 статті 1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Верховний Суд у постанові від 02 листопада 2021 року у справі №905/306/17 зазначив, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором. Також встановлено, що 25.03.2025 року між ТОВ «ФК «ГВАДІАНА» та ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 25/03/25-01, на підставі якого позивач набув статус нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до відповідача за договором надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № F-00082075 від 03.05.2024. Таким чином, позивачем доведено належними письмовими доказами, що право вимоги за договором надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № F-00082075 від 03.05.2024 перейшло до нього. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № F-00082075 від 03.05.2024 сума заборгованості [PERSON] становить становить 6050,00 грн., з яких: 5000,00 грн. - заборгованість по кредиту; 1050,00 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом за період 03.05.2024 по 17.05.2024. Розмір заборгованості відповідачем не спростований, позивач набув права вимоги до [PERSON] , а тому суд дійшов висновку про необхідність захисту прав ТОВ «Цикл Фінанс» шляхом стягнення з відповідача заборгованості за договором надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № F-00082075 від 03.05.2024 за сумою кредиту у розмірі 5000,00 грн та нарахованими процентами у сумі 1050,00 грн, які нараховані в межах строку кредитування та їх розмір визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому ст.627 ЦК України. За наведених обставин, позов є підставним та підлягає задоволенню. Щодо вимог про стягнення судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до положень статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду; на професійну правничу допомогу. Позивач просить стягнути судові витрати, понесені на професійну правничу допомогу, у розмірі 4000,00 грн. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Встановлено, що 23.08.2024 між ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» та АДВОКАТСЬКИМ ОБ`ЄДНАННЯМ «ДЕНАЛІ» укладено договір про надання правничої допомоги № 23/08/24, додаткову угоду № 10/1 до договору (а.с.56-58). На підтвердження виконання умов договору позивачем надано суду: копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, довіреність від 03.01.2025, копію акту прийому-передачі наданих послуг, який є невід`ємною частиною до Договору про надання правничої допомоги № 23/08/24 від 23.08.2024, згідно з яким загальна вартість витрат на правничу допомогу складає 4000 грн 00 коп., а саме: надання усної консультації стосовно складання позовної заяви та складання позовної заяви - 4000 грн 00 коп., та платіжну інструкцію № DI0488 від 12.12.2025 (а.с.44-54). Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19). Ті ж критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/WestAllianceLimited» проти України, заява № 19336/04, п. 269). З огляду на умови договору про надання правничої допомоги та інші докази понесених витрат, суд дійшов висновку, що у цій справі витрати на правничу допомогу є реальними, підтвердженими матеріалами справи та з урахуванням вимог ч.2 ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Отже, враховуючи вимоги статті 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача суму судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 2422 грн 40 коп., та понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 грн 00 коп. На підставі наведеного та

Outcome: approved