Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-05 00:00:00

29 серпня 2025 року до Великомихайлівського районного суду Одеської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] представник відповідача: адвокат Вечерова Євгенія Миколаївна, третя особа Орган опіки та піклування Великомихайлівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі батька у вихованні дитини. Свої вимоги мотивує тим, що 21 липня 2016 року між ним та відповідачкою по справі [PERSON] було укладено шлюб Великомихайлівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Під час спільного проживання у шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 18 листопада 2017 року,що видано Солом`янським районним у м. Києві відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві. На підставі рішення Великомихайлівського районного суду Одеської області справа № 498/524/22 від 15 вересня 2022 року, шлюб між ними розірвано. Фактично з самого моменту розлучення у нього з відповідачкою по справі почалися непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні сина, відвідування, зі сторони відповідачки створювались штучні перешкоди стосовно неможливості нормального спілкування. Протягом тривалого часу, він намагався налагодити зв`язок із сином, приймати участь у його вихованні, розвитку його здібностей та забезпечувати усім необхідним для нормального розвитку та становлення. У договірному порядку йому не вдалося вирішити питання щодо участі у вихованні сина [PERSON] , тому він був змушений звернутись до органу опіки та піклування із заявою про визначення порядку участі у вихованні та спілкуванні із сином. Рішенням Гатненської сільської ради Фастівського району Київської області виконавчий комітет № 2/6 від 25 січня 2024 року йому визначено порядок участі у вихованні та спілкуванні із дитиною, а сам: через кожні вихідні з суботи по неділю за домовленістю батьків за місцем проживання батька; день народження батька з батьком, день народження матері з матір`ю, день народження дитини удвох разом з дитиною. Син зареєстрований та фактично проживає з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Місце проживання дитини визначено за спільною згодою батьків, що цілком узгоджується з нормами ч. 1 ст. 160 Сімейного кодексу України. Мати дитини рішення виконавчого комітету не виконує. Досягти з матір`ю домовленості про побачення з дитиною не вдається. Він регулярно дає кошти відповідачці на утримання їх сина , а в іншому його права як батька на сьогодні є порушеними. На підставі рішення Великомихайлівського районного суду № 498/230/23 від 21 лютого 2023 року, з нього стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , у розмірі заробітку. Станом на 13 серпня 2025 року , заборгованість по аліментах відсутні, що підтверджується довідкою про сплату аліментів видана Великомихайлівським відділом державної виконавчої служби у Роздільнянському районі Одеської області № 21.21/13244. 16 листопада 2024 року у його сина [PERSON] було день народження, за попередньою домовленістю з відповідачкою по справі, він мав забрати сина, щоб купити йому подарунок. Відповідачка на телефонні дзвінки не відповідала та не дала йому можливості побачити сина, на що йому довелося викликати поліцію та зафіксувати правопорушення з її боку, що підтверджується протоколом та поясненнями, зафіксовані інспектором СРПП ВП № 2 Фастівського РУП ГУНП в Київській області від 16 листопада 2024 року. Отже, відповідачка порушує рішення виконавчого комітету та не виконує його. Таким чином, питання про виховання дитини батьки повинні вирішувати спільно. Він зобов`язаний брати участь у вихованні свого сина і має право на особисте спілкування з ним, а відповідачка [PERSON] не має права перешкоджати їх спілкуванню з дитиною. Тому позивач просить суд зобов`язати [PERSON] не чинити перешкоджати [PERSON] у спілкуванні та вихованні дитини [PERSON] [INFO] . Та визначити такі способи участі [PERSON] у спілкуванні та вихованні [PERSON] , [INFO] : Графік побачень: протягом вихідних днів місяця. З п`ятниці 19:00 год. до неділі 18:00 год. за місцем проживання батька; день народження одного з батьків, що проживає окремо. Кожного року з 17:00 до 21:00 год. ( якщо вказана дата припадає на будній день) та з 10: 00 год. до 21: 00 год. ( у вихідний чи святковий день); половина відпустки одного з батьків з можливістю виїзду для відпочинку на території України; під час шкільних канікул та днів передбачених законом України перебування дитини у бабусі ( мати) і дідуся ( батько) позивача. Стягнути з відповідача на його користь витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211,20 грн. Крім того, в матеріалах справи наявний відзив на позовну заяву в якому представник відповідача просить суд у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , третя особа: орган опіки та піклування Гатненської сільської ради Фастівського району Київської області про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі батька у вихованні дитини частково відмовити. Свої вимоги мотивує тим, що не відповідає дійсності викладена у позові інформація про те, що « син зареєстрований та фактично проживає з матір`ю за адресою: [ADDRESS] ». Дана інформація може бути повністю спростована витягом з реєстру територіальної громади від 24.09.2025 року та довідкою зі школи від 11.08.2025 року, копії яких додаються до відзиву. Так, згідно витягу із реєстру територіальної громади від 24 вересня 2025 року [PERSON] [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки із Новопетрівського ліцею, [PERSON] 16.11.2017 року навчається в 2 А класі Новопетрівського ліцею Великомихайлівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області. Таким чином, наполягають на тому, що орган опіки та піклування Гатненської сільської ради Фастівського району Київської області ( вул. київська буд. 138 с. Гатне Фастівський район Київська область) не належна третя особа в розглядуваній справі. До участі у справі має бути залучений орган опіки та піклування за зареєстрованим місцем проживання дитини, а саме: орган опіки та піклування Великомихайлівської громади Роздільнянського району Одеської області ( вул. Центральна буд. 123 смт. Велика Михайлівка Роздільнянського району Одеської області, 67100). Не відповідає дійсності викладена у позові інформація про начебто перешкоди з боку відповідача у спілкуванні з дитиною і про невиконання нею приписів рішення виконавчого комітету Гатненської сільської ради Фастівського району Київської області від 25.01.2024 року № 2/6. На справді позивач в цілях безпеки дитини після прильоту 05.07.2025 року шахеду в с. Гатне ( вищевикладене підтверджується інформацією із соцмереж, копія якої додається до відзиву) вивезла дитину в більш безпечне місце за адресою: [ADDRESS] де остання навчається і фактично проживає зараз. Напружені відносини позивача та відповідача обумовлені аморальною поведінкою самого позивача. Так, як вбачається із багато чисельних скрінів переписок між позивачем та відповідачем, копії яких додаються до відзиву, позивач дозволяє собі з`являтися в нетверезому вигляді у присутності дитини та безвідповідально ставитися до своїх батьківських обов`язків, зводить останні до фінансового забезпечення дитини, не приймає будь-якої участі у щоденному житті дитини ( крім свят та вихідних). Запропонований відповідачем графік спілкування з дитиною має наступний вигляд: через кожні вихідні з суботи по неділю за домовленістю батьків за зареєстрованим місцем проживання батька; день народження батька - з батьком, день народження матері з матір`ю, день народження дитини - удвох разом з дитиною. Інформувати заздалегідь матір дитини про бажання проводити шкільні канікули разом з дитиною та дотримуватися встановленого графіку побачень з дитиною. Також в матеріалах справи наявне заперечення та пояснення на відзив відповідачки, в якому він просить суд врахувати наведені заперечення та пояснення при розгляді справи, відмовити у задоволенні вимоги щодо встановленого графіку; відмовити у задоволенні вимоги відповідачки про стягнення з нього 20000,00 грн. судових витрат як безпідставної. Свої вимоги мотивує тим, що вважає доводи відповідачки необґрунтованими та такими, що не підтверджуються належними доказами, з огляду на наступне: відповідачка надала не правдиві докази, а саме ствердження про його аморальну поведінку та появу у нетверезому стані перед дитиною. Хоче заперечити це, тому що він забирав сина на власному автомобілі, що унеможливлює його появу в алкогольному сп`янінні. Також нею були подані не правдиві докази, скріпи переписок зафіксовані ще в сп`янінні. Також нею були подані не правдиві докази, скріпи переписок зафіксовані ще 2022-2024 році, як доказ, але це вирвані з основної розмови тексти, зручні для відповідачки; відхилити запропонований відповідачкою графік побачень, а саме через кожні вихідні з суботи по неділю за домовленістю батьків за зареєстрованим місцем проживання батька. Такий графік не можливий у зв`язку з його проживанням в м. Києві та проходженням військової служби в Центрі спеціальних операцій « А» СБ України; вимога відповідачки, щодо святкування дня народження дитини, прошу врахувати святкування не тільки з батьком та матір`ю, так як відповідачка трактує саме удвох. Для задоволення потреб дитини та відчуття святкового дня мають бути запрошені близькі, рідні та друзі дитини; фактичний обсяг роботи адвоката обмежувався підготовкою одного відзиву, що не може виправдовувати суму 20000,00 грн.; відповідачка не надала договору з адвокатом, актів виконаних робіт та квитанцій про оплату, які б підтвердили понесення заявлених витрат. Навіть у разі підтвердження факту надання правничої допомоги заявлена сума 20000,00 грн. є явно завищеною та не відповідає принципу розумності і співмірності. Після розлучення з відповідачкою на постійній основі виникають суперечки та перешкоджання його зустрічам з сином. Саме тому 21 червня 2023 року він звернувся з заявою за місцем проживання дитини, а саме до служби у справах дітей та сім`ї Гатненської сільської ради для врегулювання цього питання. Йому надійшла відповідь № 02-11/560 від 28 серпня 2023 року, що з відповідачкою було досягнуто домовленості про не перешкоджання зустрічам . Проте відповідачка продовжувала чинити перепони їх побаченням. Нею було повторно подано заяву 27 листопада 2023 року № Б-901, на яку він отримав відповідь 05 січня 2024 року № 02-11/29 про засідання комісії з захисту прав дитини. Рішенням Гатненської сільської ради, Фастівського району, Київської області № 2/6 від 25 січня 2024 року було затверджено висновок комісії з питань дитини від 16 січня 2024 року про участь батька у вихованні дитини та порядок побачення з дитиною. Ним було повторно подано заяву 27 листопада 2023 року № Б-901, на яку він отримав відповідь 05 січня 2024 року № 02-11/29 про засідання комісії з захисту прав дитини. Рішенням Гатненської сільської ради, Фастівського району, Київської області № 2/6 від 25 січня 2024 року було затверджено висновок комісії з питань прав дитини від 16 січня 2024 року про участь батька у вихованні дитини та порядок побачення з дитиною. Рішення відповідачкою виконувались частково та під її настій, що психологічно та морально впливало на стан дитини. Після їх зустрічей телефон дитини блокувався не невизначений термін і вмикався, коли було зручно саме відповідачці. Його син неодноразово залишався сам вдома і не міг їй додзвонитися, про це розповідав, коли була змога їх побачень. Також слід додати, що відповідачка обмежує побачення з рідними та близькими дитини, що негативно впливає на гармонійний і здоровий розвиток. На сьогоднішній день суперечки та перешкоджання їх спілкуванню продовжується, а саме шляхом блокування телефону та месенджерів. На даний момент його син [PERSON] проживає в [ADDRESS] . Після закінчення навчального року 2024-2025 року в Гатнеському ліцеї, де його син закінчив перший клас, був відвезений в травні 2025 року в Гатненському ліцеї, де його син закінчив перший клас, був відвезений в травні 2025 року до батьків відповідачки в с. Новопетрівка . Він мав намір зустрітися з сином та відсвяткувати закінчення першого класу, але відповідачка повідомила, що він вже поїхав на літні канікули і приїде тільки в серпні. У відзиві на позов викладена не правдива інформація про те, що « Насправді позивач в цілях безпеки дитини після прильоту 05.07.2025 року шахеду в . Гатне вивезла дитину в більш безпечне місце». Його дитина вже, понад місяць перебувала в с. Новопетрівка. В серпні його син шляхом телефонної розмови повідомив, що навчання він проводить в Одеській області. Відповідачка не повідомила, що прийнято рішення про зміну проживання дитини та зміну навчального закладу, мотивуючи тим що вона сама його виховує і вона не має права знати про ці рішення. Вважає такі вчинки і поводження з боку некоректні та недопустимі у вихованні їх спільної дитини. Просить також враховувати бажання його сина бачитися з ним та проводити спільне дозвілля. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надійшла заява в якій вона просить суд розглядати справу його відсутність, з запереченням відповідачки погоджується частково. Крім того, зазначив, що погоджується з висновком та графіком своєї участі у вихованні свого малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідач [PERSON] в судове засідання не зя`вилась. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні підтримала свої вимоги зазначені у відзив на позовну заяву. Представник третьої особи органу опіки та піклування Великомихайлівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області в судове засідання не з`явились, через канцелярію суду від них надійшла заява в якій вона просить суд розглядати справу у їх відсутність. Заслухавши представника відповідачки, дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому 21 липня 2016 року Великомихайлівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, який рішенням Великомихайлівського районного суду Одеської області від 15 вересня 2022 розірвано. Згідно свідоцтва про народження, серії [NUMBER] виданого 18 листопада 2017 року Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . Також в матеріалах справи наявна копія рішення № 2/6 від 25 січня 2024 року про затвердження висновку комісії з питань захисту прав дитини про участь батька у вихованні дитини та порядок побачення з дитиною, згідно якого вирішено затвердити висновок комісії з питань захисту прав дитини від 16.01.2024 про участь батька [PERSON] у вихованні дитини [PERSON] , [INFO] та порядок побачення з дитиною. Координацію роботи з виконання цього рішення покласти на службу у справах дітей та сім`ї Гатненської сільської ради. Крім того, в матеріалах справи наявний висновок затверджений рішенням виконавчого комітету Гатненської сільської ради № 2/6 від 25.01.2024 року, з якого вбачається, що орган опіки та піклування, вважає за доцільне визначити наступний порядок побачень з дитиною: через кожні вихідні з суботи по неділю за домовленістю батьків за місцем проживання батька; день народження батька з батьком, день народження матері з матір`ю день народження дитини - удвох разом з дитиною. Рекомендовано батькові гр. [PERSON] не порушувати графік побачень, виконувати свої батьківські обов`язки, приділяти дитині увагу і турботу, виховувати її, матеріально утримувати. Рекомендовано матері гр. [PERSON] поважати батьківські права гр. [PERSON] , не чинити перешкод у спілкуванні батька з сином. В матеріалах справи наявна копія судового наказу Великомихайлівського районного суду Одеської області від 21 лютого 2023 року, згідно якого ухвалено стягнути з [PERSON] , [INFO] ((РНОКПП: [NUMBER] ), місце проживання, зареєстроване у встановленому законом порядку: [ADDRESS] ) аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , ((РНОКПП: [NUMBER] ), місце проживання, зареєстроване у встановленому законом порядку: [ADDRESS] ) на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі (однієї чверті) заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 21.02.2023 року, і до досягнення сином [PERSON] повноліття, а саме до [INFO] . Стягнути з [PERSON] , [INFO] (РНОКПП: [NUMBER] ), місце проживання, зареєстроване у встановленому законом порядку: [ADDRESS] ) на користь держави судовий збір в сумі 268 (двісті шістдесят вісім) гривень 40 копійок. Крім того, в матеріалах справи наявна копія довідки про сплату аліментів № 21.21/13244 від 13.08.2025 року видана Великомихайлівським відділом державної виконавчої служби у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса), з якої вбачається, що згідно відомостям виконавчого провадження станом на 13.08.2025 року заборгованість по аліментах відсутня. Також в матеріалах справи наявна копія рішення виконавчого комітету Великомихайлівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області № 356 від 25.11.2025 року « Про затвердження висновку щодо розв`язання спору та усунення перешкод у спілкуванні батька з дитиною, згідно якого вирішено затвердити висновок «Щодо розв`язання спору та усунення перешкод у спілкуванні батька, [PERSON] , [INFO] з дитиною [PERSON] , [INFO] . Крім того, в матеріалах справи наявна копія висновку до рішення виконавчого комітету Великомихайлівської селищної ради від 25.11.2025 року № 356 « Щодо розв`язання спору та усунення перешкод у спілкуванні батька [PERSON] , [INFO] з дитиною [PERSON] , [INFO] », згідно якого орган опіки та піклування Великомихайлівської селищної ради вважає за доцільне: на період воєнного стану визначити способи участі батька, [PERSON] з малолітньою дитиною [PERSON] , [INFO] : за попередньою домовленістю з матір`ю дитини, 1-3 рази на квартал, з ночівлею за місцем реєстрації батька ( [ADDRESS] ), попереджати про зустріч за 2 доби, дотримуватися погодженого часу повернення дитини; половина відпустки батька ( 15-20 днів) з можливістю виїзду для відпочинку на території України; день народження батька - з батьком з 17:00 до 21:00 , якщо вказана дата припадає на будній день та з 10:00 до 21:00 год., якщо вказана дата припадає на вихідний або святковий день; день народження дитини- батьки разом з дитиною ( за згодою дитини та попередньою домовленістю між батьками); можливість спілкування засобами телефонного, поштового, електронного зв`язку ( за бажанням дитини), можливість вільного спілкування та перебування дитини у діда і баби ( зі сторони батька) за місцем реєстрації батька, [PERSON] ( за згодою дитини та попередньою домовленістю між батьками); можливість спілкування засобами телефонного, поштового, електронного зв`язку ( за бажанням дитини), можливість вільного спілкування та перебування дитини у діда і баби ( зі сторони батька) за місцем реєстрації батька, [PERSON] ( за згодою дитини та попередньою домовленістю з матір`ю). Рекомендувати матері, [PERSON] , поважати батьківські права [PERSON] ; не перешкоджати батькові дитини, діду та бабі ( зі сторони батька) брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з малолітнім, [PERSON] , [INFO] піклуватися про життя та здоров`я дитини, забезпечити систематичне відвідування навчального закладу, спортивних секцій та гуртків. Рекомендувати батьку, [PERSON] , дотримуватися графіку побачень з сином , [PERSON] , [INFO] під час спільного перебування з дитиною дотримуватися режиму харчування, відпочинку, правил безпеки для дітей відповідного віку, приділяти дитині увагу і турботу, виховувати її, матеріально утримувати, поважати права матері дитини. Частиною четвертою статті 10 ЦПК України і статтею 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено, що на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (частина перша статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року). Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 вказаної Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини. Дитина є найбільш вразливою стороною під час будь яких сімейних конфліктів, оскільки на її долю випадає найбільше страждань та втрат. Судовий розгляд сімейних спорів, у яких зачіпаються інтереси дитини, є особливо складним, оскільки в його процесі вирішуються не просто спірні питання між батьками та іншими особами, а визначається доля дитини, а тому результат судового розгляду повинен бути спрямований на захист найкращих інтересів дитини. Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Відповідно до статті 18 СК України кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист (частина десята статті 7 СК України). Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи. Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Приватно-правовими нормами визначене обмежене коло підстав відмови у судовому захисті цивільного (сімейного) права та інтересу особи, зокрема, до них належать: необґрунтованість позовних вимог (встановлена судом відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача); зловживання матеріальними правами; перевага балансу інтересів; обрання позивачем неналежного способу захисту його порушеного права/інтересу; сплив позовної давності (див., зокрема, постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 листопада 2023 року в справі № 761/42030/21 (провадження № 61-12101св23), постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11 грудня 2023 року в справі № 607/20787/19 (провадження № 61-11625сво22)). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 зазначено, що позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову. За статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 цієї Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (пункт 40), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (пункт 89), від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.23)). Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Згідно ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно зі статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини (стаття 15 Закону України «Про охорону дитинства»). Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини (частина перша статті 151 СК України). Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (стаття 153 СК України). Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року у справі за заявою «Хант проти України», № 31111/04, § 54). У відповідності до статті 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц (провадження № 14-327цс18) зроблено висновок, що «Декларація прав дитини не є міжнародним договором у розумінні Віденської конвенції про право міжнародних договорів від 23 травня 1969 року та Закону № 1906-IV, а також не містить положень щодо набрання нею чинності. У зв`язку із цим Декларація прав дитини не потребує надання згоди на її обов`язковість Верховною Радою України і не є частиною національного законодавства України. Разом з тим положення Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, про те, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (стаття 3), узгоджуються з нормами Конституції України та законів України, тому саме її норми зобов`язані враховувати усі суди України, розглядаючи справи, які стосуються прав дітей». Аналіз наведених норм права, зокрема й практики Європейського суду з прав людини, дає підстави для висновку, що рівність прав батьків є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім - і якщо це не порушуватиме права та інтереси дитини - підлягають врахуванню інтереси батьків. Згідно із частиною восьмою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Виходячи з положень статті 159 СК України усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні є позовом про заборону поведінки особи, яка чинить перешкоди іншій особі у здійсненні нею свого права. Відповідно до частини другої статті 159 СК України суд визначає способи участі особи у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі, стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Приймаючи рішення в інтересах дитини, суд має враховувати право дитини мати і зберігати стосунки з обома батьками. Відповідно до частини четвертої і п`ятої статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Як було встановлено судом, на теперішній час малолітній [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] . Дані обставини сторонами визнаються. Позивач та відповідач мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Жодних переваг, пріоритету у спілкуванні та вихованні дитини відповідач не має, хоч син і проживає з нею. Наслідки особистого конфлікту між батьками негативно впливають на дитину. Існування між сторонами неприязних стосунків ускладнює погодження ними форм та методів спілкування з сином, тож зобов`язання матері не чинити відповідні перешкоди батькові дитини, визначене судовим рішенням, сприятиме розумінню з її боку того, що права кожного з батьків є рівними. Дитина повинна спілкуватися як з матір`ю, так і з батьком. Суд зауважує, що батько, який проживає окремо від своєї дитини, очевидно має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батькові спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини і таке спілкування відбувається саме в інтересах дитини. Відновлення відносин та емоційного контакту дитини з її батьком повинно переважати над бажанням інших осіб обмежити дитину від зустрічей з батьком. Як було вище встановлено судом, Великомихайлівською селищною радою Великомихайлівського району Одеської області, як представника органу опіки та піклування було надано висновок затверджений рішенням виконавчого комітету Великомихайлівською селищною радою Роздільнянського району Одеської області від 25.11.2025 року, яким вважається за доцільне встановлення порядку участі батька [PERSON] у вихованні малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , встановивши графік побачень сином, з яким погодились сторони. З огляду на вище викладене, беручи до уваги законодавчо закріплене право дитини на родину, та право [PERSON] як батька на спілкування з сином та брати участь у його вихованні, суд доходить до переконання, що визначений у висновку органу опіки та піклування Великомихайлівської селищною радою Роздільнянського району Одеської області № 356 від 25.11.2025 року порядок способу участі позивача у вихованні сина в повній мірі буде достатнім для налагодження та побудови нормальних родинних стосунків. Суд вважає, що такий порядок та спосіб є достатнім і відповідатиме принципу розумності, справедливості та збалансованості між інтересами всіх учасників сімейних відносин, пріоритетному інтересу дитини, підтримки зв`язків між родичами та буде відповідати першоосновам розвитку особистості малолітньої дитини, враховуючи його вік, стан здоров`я, звички тощо. При встановленні означеного графіку суд зауважує, що у всякому випадку спілкування батька та сина у визначений спосіб повинно ґрунтуватися виключно на бажанні дитини, порозумінні та взаємних поступках матері та батька. Є очевидним і той факт, що у випадку налагодження гармонійних стосунків між батьком та сином спілкування між ними не повинно обмежуватися встановленим графіком, який застосовується як знаряддя захисту права позивача з урахуванням суттєвих обставин та згаданих особливостей спору. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81, ч. 6 ст. 80 ЦПК України кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно вимог ч. 6 ст. 80 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Положеннями ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи викладені вище обставини, суд доходить висновку про необхідність визначення способу участі [PERSON] у вихованні сина, у зв`язку з чим даний позов підлягає частковому задоволенню. Окрім того, суд зауважує, що дане рішення не є перешкодою в подальшому визначити участь у вихованні дитини у інший спосіб, враховуючи її вік, а також, якщо зростання прихильності дитини до батька та належне виконання останнім своїх батьківських обов`язків обумовить це. До того ж дане рішення не є перешкодою визначення батьками в добровільному порядку додаткових днів для побачень позивача з дитиною.

Outcome: partial