Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

В травні 2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, та з урахування заяви про зміну підстав позову, просив визнати недійсним договір дарування земельної ділянки, площею 0,017 га, кадастровий номер земельної ділянки 1221455400:02:009:0700, що розташована на території [ADDRESS] , укладений між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Лушкіною О.В., зареєстрований в реєстрі за №945 від 22 липня 2023 року зі скасуванням в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про право власності [PERSON] РНООКПП [NUMBER] на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , номер відомостей про речове право: 51091923 від 22 липня 2023 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1904730912214; визнати недійсним іпотечний договір від 31 липня 2023 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ричкою Ю.О., зареєстрований в реєстрі за №1988 із скасуванням в Державному реєстрі іпотек запис про іпотеку №51189638 від 31 липня 2023 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1904730912214; визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] право власності на земельну ділянку площею 0,0170 га, кадастровий номер 1221455400:02:009:0700 розташовану за адресою [ADDRESS] . 07 березня 2024 року представник відповідачки [PERSON] подав до суду відзив в якому зазначив, що усі домовленості за договором купівлі-продажу майнових прав на нерухоме майно №1802/21 від 18 лютого 2021 року були досягнуті між третьою особою по справі та відповідачем [PERSON] , з чого випливає, що п.6.3 та 6.4 повинні виконуватися саме на користь юридичної особи ТОВ «Ексклюзив в нерухомості», але ніяк не на користь позивача. Окрім того, відповідачка наголошує, що додаткову угоду №2102/22 від 21 лютого 2022 року відповідач [PERSON] не підписував та не укладав. Просила відмовити у задоволенні позову. 06 листопада 2024 року від представника відповідача [PERSON] надійшли письмові пояснення на позовну заяву в яких він зазначив, що позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу, що оскаржуваними правочинами (договорами дарування та іпотеки) порушуються його права та законні інтереси. Крім того, позивачем не доведено введення в оману (до або в момент укладення угоди) іншого учасника або третьої особи щодо фактичних обставин правочинів або дійсних намірів учасників; свідомий намір невиконання зобов`язань договору дарування та іпотеки; приховування справжніх намірів учасників правочину. Посилання позивача на недобросовісність дій відповідачів при укладанні спірних правочинів також є надуманими та помилковими, оскільки ним не надано жодного доказу на підтвердження того, що саме його права та охоронювані законом інтереси порушують спірні правочини, а саме: порушують його майнові права на земельну ділянку. Крім того, як вбачається з наявних в матеріалах справи документів, у житлового будинку, який знаходиться на спірній земельній ділянці, відсутній власник, відомості про якого внесено до Державного реєстру прав на нерухоме майно, що також підтверджує відсутність права у позивача на оскарження договорів дарування та іпотеки. З урахуванням наведеного просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. 06 листопада 2024 року від представника відповідачки [PERSON] надійшли письмові пояснення, в яких вона зазначила, що посилання позивача на п.6.3. укладеного між відповідачем [PERSON] та третьою особою у справі - ТОВ «ЕКСКЛЮЗИВ В НЕРУХОМОСТІ» договору купівлі-продажу прав на нерухоме майно від 18 лютого 2021 року, за умовами якого після того, як Покупець (відповідач [PERSON] ) стане власником земельної ділянки, зазначеної в п.1.2. цього Договору, Покупець зобов`язується отриману земельну ділянку у власність не відчужувати у будь-який спосіб та будь-яким особам, не здійснювати будь-які реєстраційні дії, а також не укладати договори оренди, застави, іпотеки безпосередньо під земельну ділянку, не є доказом порушення прав позивача, оскільки він не є стороною вказаного договору купівлі-продажу прав на нерухоме майно від 18 лютого 2021 року, а тому не може стверджувати про порушення яких-небудь його законних прав та інтересів. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просили задовольнити. Представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та просив відмовити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову. Третя особа ТОВ «Ексклюзив в нерухомості» про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується довідкою про доставку повідомлення у додаток «Viber»,про причини неявки суд не повідомили. Вислухавши сторони ,повно та всебічно вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що 19 грудня 2019 року позивач [PERSON] за договором купівлі-продажу посвідченим приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Райська Т.М. придбав земельну ділянку площею 0.0170 га, кадастровий номер 1221455400:02:009:0700 розташовану за адресою [ADDRESS] . (а.с. 10-11) 25 травня 2020 року позивачем було отримано повідомлення ДП 061201460725 про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта/про зміну даних у повідомленні про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорту видане відділом державного архітектурно-будівельного контролю Обухівської селищної ради. (а.с. 12-13) 02 листопада 2020 року між позивачем [PERSON] та третьою особою Товариством з обмеженою відповідальністю «Ексклюзив в нерухомості» був укладений комісійний договір №1602/2021 за яким позивач доручив третій стороні по справі здійснити забудову земельної ділянки, в тому числі за кадастровим номером 1221455400:02:009:0700 розташованої за адресою [ADDRESS] , (будівництво житлового домоволодіння), у зв`язку з чим надав право на укладання будь-яких договорів з метою залучення коштів для будівництва. (а.с. 14-16) 18 лютого 2021 року між третьою особою Товариством з обмеженою відповідальністю «Ексклюзив в нерухомості» та відповідачем [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу майнових прав на нерухоме майно. (а.с. 17-19) Відповідно до п.1.1 цього Договору Продавець зобов`язується передати у власність Покупцеві, а Покупець зобов`язується прийняти майнові права, що належать Продавцеві, на житловий будинок з загальною проектною площею 127 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS] (далі житловий будинок), майнові права на яку складають предмет цього Договору, вимоги щодо якісних та кількісних характеристик якої визначені проектною документацією до цього Договору, та сплатити Покупцеві вартість майнових прав на нього, визначену у розділі 4 цього Договору. Відповідно до п.1.2 Договору Житловий будинок будується на земельній ділянці загальною площею 0,0170 га, кадастровий номер 1221455400:02:009:0700, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель споруд (присадибна ділянка). Відповідно до п.3.1.1. Договору Продавець зобов`язаний в термін до 31 грудня 2021 року добудувати та здати в експлуатацію житловий будинок з отриманням правовстановлюючих документів на ім`я Покупця. Згідно п.3.1.2. Договору Продавець зобов`язаний: на момент підписання цього договору, укласти з Покупцем договір купівлі-продажу земельної ділянки (кадастровий номер 1221455400:02:009:0700), що розташована за адресою: [ADDRESS] (сто три з літерою «б») у нотаріальній формі і на умовах, визначених цим договором. Відповідно до п.3.3.1. Договору покупець зобов`язаний: дотримуватись термінів оплати вартості Предмету договору, визначених в розділі 4 цього Договору, та повністю сплатити вартість майнових прав на житловий будинок. Відповідно до п.п.6.2 6.4 Договору Сторони домовилися, що Продавець в будь-який час має право на зворотній викуп майнових прав у Покупця, без згоди останнього, при цьому повернувши Покупцю вартість майнових прав, що були сплачені останнім за весь час. Сторони домовились, після того, як Покупець стане власником земельної ділянки зазначеної в п.1.2. цього Договору. Покупець зобов`язується отриману земельну ділянку у власність, не відчужувати в будь-який спосіб та будь-яким особам, не здійснювати будь-які реєстраційні дії, а також не укладати договори оренди, застави, іпотеки безпосередньо під земельну ділянку. У разі поверненні Покупцю вартість майнових прав за цим Договором Продавцем, у такому разі Покупець протягом п`яти календарних днів зобов`язується переоформити земельну ділянку на Продавця або на будь-яку іншу особу за письмовим погодженням Продавця. 18 лютого 2021 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу спірної земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Райською Т.М., у зв`язку з чим відповідач отримав у власність земельну ділянку кадастровий номер 1221455400:02:009:0700), що розташована за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 23-26) 19 лютого 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Ексклюзив в нерухомості» та відповідачем [PERSON] було укладено додаткову угоду №1902/21 до договору купівлі-продажу майнових прав на нерухоме майно №1802/21 від 18 лютого 2021 року. (а.с. 20) Відповідно до п. 1. Додаткової угоди Сторони домовились, що Покупець на підставі договору підряду на капітальне будівництво №2021/02/18 від 18 лютого 2021 року виконує роботи з будівництва житлових будинків, згідно затвердженою проектною документацією за адресою [ADDRESS] , [ADDRESS] на загальну суму в розмірі 474300,00 грн. (чотириста сімдесят чотири тисячі триста), що є еквівалентом 17000 (сімнадцять тисяч) доларів США. Відповідно до п. 4. Додаткової угоди Сторони домовились, зарахувати вартість, майбутніх виконаних робіт, в розмірі 474300,00 грн. (чотириста сімдесят чотири тисячі триста), що є еквівалентом 17000 (сімнадцять тисяч) доларів США в рахунок купівлі майнових прав передбачених в п.1.1. Договором купівлі-продажу майнових прав на нерухоме майно № 1802/21 від 18 лютого 2021 року. В матеріалах справи також мається додаткова угода від 21 лютого 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Ексклюзив в нерухомості» та відповідачем [PERSON] №2102/22 до договору купівлі-продажу майнових прав на нерухоме майно №1802/21 від 18 лютого 2021 року. (а.с. 21-22). Відповідно до п.1. Додаткової угоди Сторони домовились в добровільному порядку розірвати договір купівлі-продажу майнових прав на нерухоме майно №1802/21 від 18 лютого 2021 року. Договір вважається розірваний з моменту його підписання. Відповідно до п.п. 2,3 Додаткової угоди, в момент підписання цієї додаткової угоди Продавець повернув Покупцю вартість майнових прав в тому розмірі, що було сплачено Покупцем, а саме в розмірі 17000 дол. США. Покупець підтверджує, що отримав від Продавця грошові кошти в розмірі 17000 дол. США сплачені Покупцем в рахунок майнових прав. Відповідно до п. 4. Додаткової угоди, оскільки договір купівлі-продажу майнових прав №1802/21 від 18 лютого 2021 року розірваний, вартість майнових прав Продавцем повернута Покупцю в тому розмірі, що була сплачена та до якої входить вартість земельної ділянки (кадастровий номер 1221455400:02:009:0700), що розташована за адресою: [ADDRESS] (сто три з літерою «б»), у зв`язку з чим Покупець зобов`язується протягом п`яти днів повернути земельну ділянку шляхом укладення договору купівлі-продажу зазначеної земельної ділянки. Згідно п.п. 5-7 Додаткової угоди, сторони погодили, що Покупець зобов`язується відчужити на користь [PERSON] , шляхом укладання договору купівлі-продажу земельної ділянки (кадастровий номер 1221455400:02:009:0700), що розташована за адресою [ADDRESS] (сто три з літерою «б»). Сторони погодили укласти договір купівлі-продажу земельної ділянки 23 лютого 2022 року об 11.00 годин в приміщенні приватного нотаріуса Дніпровського нотаріального округу Райської Тетяни Максимівни за адресою: вул. Ливарна буд. 17 прим. ІІ м. Дніпро. У разі не укладення договору купівлі-продажу зазначеної земельної ділянки в зазначений п. 6 цієї угоди час, [PERSON] має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності на цю земельну ділянку. 22 липня 2023 року [PERSON] здійснив відчуження спірної земельної ділянки шляхом укладання договору дарування земельної ділянки з [PERSON] , який діє в інтересах [PERSON] , на користь останньої, який зареєстрований в реєстрі за №945. (а.с. 118-119) 31 липня 2023 року [PERSON] уклала з [PERSON] іпотечний договір, який зареєстровано в реєстрі за №1988 на забезпечення Договору позики, укладеного між Іпотекодавцем [PERSON] та Іпотекодержателем [PERSON] 31 липня 2023 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ричкою Ю.О. за реєстрованим №1987. (а.с. 120-123) Згідно інформації з Державного реєстру речових прав від 06 листопада 2024 року земельна ділянка (кадастровий номер 1221455400:02:009:0700), що розташована за адресою [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] на підставі договору дарування від 22 липня 2023 року. (а.с. 43-45) Згідно із ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом, свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом, захисту цивільних прав та інтересів зокрема є визнання права. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплений принцип непорушності права приватної власності, що означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону, за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Стаття 321 ЦК України визначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У таких випадках ч.1 ст. 392 ЦК України захищає право власності та передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Разом з тим, Верховний Суд у постанові від 18.02.2015 у справі № 6-244цс14 зазначив, що за правилами статті 392 ЦК України, позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності. Тобто, вказані дві підстави пред`явлення позову для захисту (визнання) прав власності є самостійними та такими, що можуть не залежати одна від одної, про що свідчить їх виокремлення у ст. 392 ЦК України і про що наголошується у зазначеному рішенні Верховного Суду. Крім того, у постанові Верховного Суду від 07.10.2015 у справі № 6-1622цс1 вказується, що відповідно до ч. 5 ст. 11 ЦК України цивільні права і обов`язки можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. Можливість виникнення права власності за рішенням суду ЦК України передбачає лише у статтях 335 та 376 ЦК України. У всіх інших випадка право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема і правочинів (ч. 1 ст. 328 ЦК України). Стаття 392 ЦК України, у якій йдеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне у позивача права власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності. Так судом встановлено, що 19 грудня 2019 року позивач [PERSON] за договором купівлі-продажу посвідченим приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Райська Т.М. придбав земельну ділянку площею 0.0170 га, кадастровий номер 1221455400:02:009:0700 розташованої за адресою [ADDRESS] . (а.с. 10-11) 02 листопада 2020 року між позивачем [PERSON] та третьою особою Товариством з обмеженою відповідальністю «Ексклюзив в нерухомості» був укладений комісійний договір №1602/2021 за яким позивач доручив третій стороні по справі здійснити забудову земельної ділянки, в тому числі за кадастровим номером 1221455400:02:009:0700 розташованої за адресою [ADDRESS] , (будівництво житлового домоволодіння), у зв`язку з чим надав право на укладання будь-яких договорів з метою залучення коштів для будівництва. (а.с. 14-16) 18 лютого 2021 року між третьою особою Товариством з обмеженою відповідальністю «Ексклюзив в нерухомості» та відповідачем [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу майнових прав на нерухоме майно. (а.с. 17-19) Згідно п.1.3 Договору власником майнових прав на житловий будинок та земельну ділянку є продавець (ТОВ «Ексклюзив в нерухомості»). В матеріалах справи міститься додаткова угода від 21 лютого 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Ексклюзив в нерухомості» та відповідачем [PERSON] №2102/22 до договору купівлі-продажу майнових прав на нерухоме майно №1802/21 від 18 лютого 2021 року. (а.с. 21-22) Згідно висновку експерта №15200 за результатами проведення почеркознавчої експертизи встановлено, що підпис від імені [PERSON] , зображення якого міститься у графі «ПОКУПЕЦЬ [PERSON] » у технічній копії документу «ДОДАТКОВА УГОДА № 2102/22 до договору купівлі-продажу майнових прав на нерухоме майно № 1802/21 від 18.02.2021» від 21 лютого 2022 року, складеного від імені Продавця Товариства з обмеженою відповідальністю «Ексклюзив в нерухомості», в особі директора [PERSON] , та Покупця в особі громадянина [PERSON] , виконаний не [PERSON] , а іншою особою з наслідуванням підпису [PERSON] . Таким чином, оскільки в додатковій угоді №2102/22 від 21 лютого 2022 року до договору купівлі-продажу майнових прав на нерухоме майно №1802/21 від 18 лютого 2021 року підпис від імені [PERSON] виконаний не [PERSON] , а іншою особою з наслідуванням підпису [PERSON] , що було встановлено висновком експерта №15200 та стороною позивача не оскаржувалося, суд не бере до уваги посилання позивача щодо цієї додаткової угоди. Відповідно до частини першої статті 48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач. Суд, розглядаючи справу, повинен вирішити питання про правильність визначення процесуальної правосуб`єктності сторін, зокрема, що позивач дійсно є суб`єктом тих прав, законних інтересів та юридичних обов`язків, які становлять зміст спірних правовідносин і з приводу яких суд повинен ухвалити судове рішення. Нормами ЦПК України не передбачено можливості заміни позивача чи залучення особи як співпозивача. Якщо позов пред`явила особа, якій не належить право вимоги, суд повинен відкрити провадження, встановити дійсні обставини і, переконавшись у тому, що вимоги пред`явлено неналежним позивачем, відмовити йому у задоволенні позову. У цій справі згідно п.1.3 Договору купівлі-продажу майнових прав на нерухоме майно від 18 лютого 2021 року власником майнових прав на житловий будинок та земельну ділянку кадастровий номер 1221455400:02:009:0700 є продавець - ТОВ «Ексклюзив в нерухомості», а отже саме ТОВ «Ексклюзив в нерухомості» є належним позивачем щодо захисту права власності на земельну ділянку. Позивач не довів порушення його права чи безпосереднього інтересу, а тому він є неналежним позивачем у цій справі. Це є самостійною підставою для відмови в позові. Подібні правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 910/10647/18 (провадження № 12-175гс19, пункт 7.17), від 08 жовтня 2019 року у справі № 916/2084/17 (провадження № 12-77гс19, пункт 8.9). У пункті 114 постанови Великої Палати верховного суду від 28 вересня 2021 року у справі № 761/45721/16-ц (провадження № 14-122цс20) зазначено: «Велика Палата Верховного Суду погоджується з позивачкою в тому, що кожна особа, чиї права чи інтереси було порушено, має право звернення до суду для їх захисту. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Водночас зазначені норми не означають, що кожний позов, поданий до суду, має бути задоволений. Якщо позивач не довів порушення його права чи безпосереднього інтересу, в позові слід відмовити». Водночас не підлягає судовому захисту похідний інтерес позивача у захисті порушеного права іншої особи (постраждалого), оскільки судовому захисту підлягає саме порушене право останнього. Встановлення судом факту неналежності позивача є достатньою підставою для відмови у задоволенні позову без перевірки ефективності обраного способу захисту чи правової оцінки спору по суті. У відповідності до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. Частиною 1 ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З урахуванням вищенаведеного суд вважає, що у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Ексклюзив в нерухомості» про визнання недійсними договорів та визнання права власності на земельну ділянку слід відмовити. Відповідно до положень статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до ч.6 ст. 158 ЦПК України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed