Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс`з вернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 18.05.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» та до [PERSON] , за допомогою Веб-сайту (https://creditkasa.ua) було укладено Договір про відкриття кредитної лінії № 1396-6901. Згідно умов кредитного договору, позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб в сумі 16 000 грн. 00 коп. зі строком кредитування на 300 днів; заявлений строк 14 днів; знижена % ставка 1,20 % в день; стандартна % ставка 1,50 % в день. Позивачем було виконало взяті на себе договірні зобов`язання в повному обсязі, шляхом надання відповідачу кредит згідно умов укладеного договору. Однак, відповідач порушила взяті на себе зобов`язання, а тому станом на 10.09.2025 року виникла заборгованість за кредитним договором, яка становить 89 728 грн. 00 коп., з яких: 16 000 грн. 00 коп. - прострочена заборгованість за кредитом, 71 328 грн. 00 коп. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами та прострочена заборгованість по комісії за видачу кредиту 2 400 грн. 00 коп. Позивач зазначає, що кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс», а саме, часткового списання заборгованості відповідачу за нарахованими процентами та комісією у розмірі 9 728 грн. 00 коп. за умовами погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором у розмірі 80 000 грн. 00 коп. У зв`язку із вищевикладеним позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за Договором про відкриття кредитної лінії № 1396-6901 від 18.05.2024 року у загальному розмірі 80 000 грн. 00 коп., з яких: 16 000 грн. 00 коп. - прострочена заборгованість за кредитом, 64 000 грн. 00 коп. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами та судовий збір у розмірі 2 422 грн. 40 коп. Відповідач у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк відзив на позовну заяву не подала. Будь-яких інших заяв по суті справи до суду не надходило. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача разом з позовною заявою подала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. У такій заяві представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» зазначає про повне підтримання своїх позовних вимог, просить здійснити розгляд справи за її відсутності, позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечують. Від відповідача будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не застосовувалися. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, про що свідчить судова повістка, ніяких письмових заяв чи клопотань до суду не надходило. У відповідності до ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, яка належним чином була повідомлена і від якої не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені нею причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті та враховуючи, що належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання відповідач в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила та не подала відзив, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, то суд у відповідності до норм ст. 280 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи. Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів та аргументів сторін, суд ухвалює заочне рішення з огляду на наступне. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 18.05.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» та [PERSON] , за допомогою веб-сайту було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1396-6901. Судовим розглядом встановлено, що вказаний кредитний договір укладений з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи веб-сайту Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» (https://creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем «Укр кредит фінанс» (кредитодавця), в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле. Згідно умов вказаного кредитного договору, позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб в сумі 16 000 грн. 00 коп. зі строком кредитування на 300 днів; заявлений строк -14 днів; знижена % ставка 1,20 % в день; стандартна % ставка 1,50 % в день. З матеріалів справи вбачається, що фінансова установа виконала взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит, відповідно до умов укладеного договору. При цьому позивач наголошує, що в порушення умов вказаного кредитного договору, відповідач допустила прострочення повернення кредиту і сплати процентів, внаслідок чого за нею, [PERSON] , станом на 10.09.2025 року виникла заборгованість за кредитним договором, яка становить 80 000 грн. 00 коп., з яких: 16 000 грн. 00 коп. - прострочена заборгованість за кредитом, 64 000 грн. 00 коп. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Оскільки банк наполягає на тому, що відповідач у добровільному порядку свої договірні зобов`язання не виконує, кредитну заборгованість не погашає, то суд доходить висновку, між сторонами виник спір, який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Суд зазначеє, що відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа. Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. На офіційному веб-сайті Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» (https://navse.ua) у вільному доступі для всіх клієнтів Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» розміщена повна інформація щодо договору кредиту та порядку його укладення, а саме, документи: Договір кредиту (примірний Договір на момент укладення); Правила надання грошових коштів у кредит (діючі на момент укладення договору); Згода на обробку персональних даних; Публічна інформація; Положення про конфіденційність. Крім того на веб-сайті Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» розміщена довідкова інформація з наданням розгорнутої інформації щодо порядку та умов надання послуг. Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що Договір про відкриття кредитної лінії № 1396-6901 від 18.05.2024 року укладений у спосіб визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо його укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Отримання відповідачем кредитних коштів в розмірі 16 000 грн. 00 коп. підтверджено довідкою АТ КБ «Приватбанк» про зарахування суми кредиту на платіжну картку позичальника, яка має всі ознаки первинного бухгалтерського документу. Таким чином, у зв`язку із тим, суд вважає, що отримання у кредит грошових коштів Відповідачем підтверджено належними доказами по справі, а відтак, у такого учасника справи в силу укладеного договору виникло зобов`язання повернути такі кошти частинами, у розмірах та у строки, зазначені у кредитному договорі. Так само, судом встановлено, що відповідач, в порушення умов договору своєчасно, в порядку та на умовах, визначених договором, кредитні кошти не повернув. Зокрема, перевіривши надані позивачем розрахунок заборгованості, та узявши до уваги умови кредитного договору, суд вважає доведеним обставину порушення відповідачем умов такого кредитного договору в частині своєчасного повернення сум отриманого кредиту. Таким чином, застосовуючи правові висновки Великої Палати Верховного Суду, висловлені у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, суд доходить висновку, що відповідач зобов`язаний повернути позивачу фактично отриману суму кредитних коштів. Що стосується вимог позивача про стягнення заборгованості за процентами згідно Договору про відкриття кредитної лінії № 1396-6901 від 18.05.2024 року, суд зазначає про таке. Як вбачається з розрахунку заборгованості позивачем нараховані відсотки за користування кредитом за період з 18.05.2024 року по 10.09.2025 року. Разом із цим, строк дії позики у такому договорі встановлений сторонами 14 календарних днів, тобто до 31.05.2024 року включно. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16 зазначила: «Велика Палата Верховного Суду наголошує, що проценти відповідно до статті 1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за «користування кредитом» (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу). Надання кредиту наділяє позичальника благом, яке полягає в тому, що позичальник, одержавши від кредитора грошові кошти, не повинен повертати їх негайно, а отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (строку кредитування, у межах якого сторони можуть встановити періоди повернення частини суми кредиту), а кредитор, відповідно, за загальним правилом не вправі вимагати повернення боргу протягом відповідного строку (право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту передбачає частина друга статті 1050 ЦК України). Саме за це благо можливість правомірно не повертати кредитору борг протягом певного часу позичальник сплачує кредитору плату, якою є проценти за договором кредиту відповідно до статті 1048 ЦК України. Уклавши кредитний договір, сторони мають легітимні очікування щодо належного його виконання. Зокрема, позичальник розраховує, що протягом певного часу він може правомірно «користуватися кредитом», натомість кредитор розраховує, що він отримає плату (проценти за «користування кредитом») за надану позичальнику можливість не повертати всю суму кредиту одразу. Разом з цим зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до статті 1048 ЦК України. Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними. Отже, припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України». У такому разі в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. В даному випадку із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що кредитором нараховані проценти за користуванням кредитами за межами строку дії такого кредитного договору, зокрема до по 10.09.2025 року, у той час як сторонами було визначено строк дії такого договору у його тексті з 18.05.2024 року по 31.05.2024 року. Таким чином, вимоги позивача про стягнення процентів саме за період дії кредитного договору, а саме, з 18.05.2024 року по 31.05.2024 року у розмірі 3 810 грн. 41 коп. згідно Договору про відкриття кредитної лінії № 1396-6901 від 18.05.2024 року, підлягають задоволенню, оскільки відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Одночасно з цим суд відмовляє у задоволенні вимог позивача в частині нарахування відсотків за користування кредиту, починаючи з 01.06.2024 року по 10.09.2025 року у розмірі 60 189 грн. 59 коп. згідно Договору про відкриття кредитної лінії № 1396-6901 від 18.05.2024 року, слід відмовити у зв`язку з їх необґрунтованістю. Суд також зауважує, що відповідач, будучи належним чином повідомлена про розгляд даної цивільної справи по суті, в судове засідання не з`явилася, заперечень на позов та доказів на їх обґрунтування суду не надала, що дає суду право при заочному розгляді справи обмежитись доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача, необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 599 грн. 86 коп. (19 810 грн. 41 коп. х 2 422 грн. 40 коп. : 80 000 грн. 00 коп. = 599 грн. 86 коп.). На підставі викладеного і

Outcome: partial