Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-10 00:00:00

До Сквирського районного суду Київської області надійшла позовна заява в порядку цивільного судочинства АТ «Таскомбанк» до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості за заявою-договором № 2406810-020 про надання споживчого кредиту від 20.10.2021 року у розмірі 86 385,99 грн та понесенні судові витрати. В обґрунтування позову зазначено, що 20.10.2021 між Акціонерним товариством «Таскомбанк» та [PERSON] укладено Заяву-договір №2406810-020 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого відповідачка просила надати кредит згідно інформації, наведеної в заяві-договорі та зобов`язалася повертати кредит щомісячно згідно графіку. Кредитні кошти відповідачці надано у спосіб, зазначений в кредитному договорі, отже позивач свої обов`язки за кредитним договором виконав в повному обсязі. В подальшому відповідач перестав виконувати умови кредитного договору в повній мірі, а саме, перестав сплачувати заборгованість по кредиту, процентах та комісії. Проте відповідачкою умови договору не виконані, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернуті, що мало наслідком утворення заборгованості, яка станом на дату звернення зашається непогашеною, яка станом на 01.05.2025 становить 86 385,99 грн, в т.ч.: 44 745,02 грн - заборгованість по тілу кредиту; 6,02 грн - заборгованість по процентам (в т.ч. прострочені); 41 634,95 грн - заборгованість по комісії (в т.ч. простроченій). Ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 03.11.2025 відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача не з`явився, попередньо в позові вказав провести розгляд справи без його участі. Відповідачка [PERSON] , будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явилася, причин неявки не повідомила, відзиву на позовну заяву не подала. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 20.10.2021 між Акціонерним товариством «Таскомбанк» та [PERSON] укладена заява-договір про надання споживчого кредиту №2406810-020 (а.с.60-62). Відповідно до п.п.1.22. Заяви-договору про надання споживчого кредиту №2406810-020 від 20.10.2021 загальна сума кредиту 47 205,00 грн. Пунктом 1.2.3. заяви- договору про надання кредиту встановлено, що комісія за надання кредиту становить 4,9% що складає 2205,00 грн. Відповідно до п. 1.2.4. заяви-договору про надання кредиту сума кредиту без комісії за надання кредиту становить 45 000,00 грн. Згідно з п.1.2.6. заяви-договору про надання споживчого кредиту №2406810-020 від 20.10.2021 строк кредиту 60 місяців. Відповідно до п.1.2.9 заяви-договору про надання споживчого кредиту №2406810-020 від 20.10.2021 проценти за користування кредитом 0,01%. Згідно з п.1.4 заяви-договору про надання споживчого кредиту №2406810-020 від 20.10.2021 комісія за обслуговування кредиту 4,9% щомісячно. Відповідно до п.1.11 заяви договору про надання споживчого кредиту №2406810-020 від 20.10.2021 банк зобов`язується надати позичальнику на умовах цієї заяви-договору кредит, шляхом зарахування коштів в сумі, визначеній в п.1.1.1 даного розділу, з оформленням такої виплати відповідно до законодавства України на власні потреби в сумі 47205,00 грн. Згідно з п.5.1 заяви договору про надання споживчого кредиту №2406810-020 від 20.10.2021 для виконання зобов`язань позичальника за цією заявою-договором банк відкриває рахунок для зарахування коштів, спрямованих на погашення будь-якої заборгованості за цією заявою-договором № UA 183395002909000598327000001 в АТ «Таскомбанк». Відповідно детального розпису складових загальної вартості кредиту та графік платежів, який є додатком 1 до заяви договору про надання споживчого кредиту №2406810-020 від 20.10.2021, платежі по погашенню кредитної заборгованості здійснюються з застосуванням ануїтетної схеми погашення (однакові суми платежів протягом усього строку кредитування, окрім останнього (до суми платежу входить сума кредиту, відсотки та комісія за обслуговування кредиту) (а.с.63-64). Відповідачкою підписана заява договір про надання споживчого кредиту №2406810-020 від 20.10.2021, паспорт споживчого кредиту за продуктом «Зручна готівка максимум» (а.с. 65). Отже, сторони у належній формі узгодили усі істотні умови кредитного договору. Отримання та користування кредитом підтверджується розрахунком заборгованості за договором (а.с. 72-73), випискою по особовим рахункам кредитного договору №2406810-020 (а.с.9-52). Таким чином, факт укладення кредитного договору між сторонами, отримання відповідачем коштів та користування кредитом є доведеним. Однак, позичальницею умови кредитного договору належним чином не виконувались внаслідок чого виникла заборгованість. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №2406810-020 від 20.10.2021 за відповідачкою станом на 01.05.2025 рахується заборгованість в сумі 86 385,99 грн, яка складається з заборгованості по тілу кредиту 44 745,02 грн; заборгованості по процентам 6,02 грн; заборгованості по комісії 41 634,95 грн (а.с.72-73). Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Щодо стягнення з відповідачки комісії (в т.ч. простроченої) 41 634,95 грн, суд зазначає наступне. 10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту». Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний перелік складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною в договорі про споживчий кредит, - за кількістю днів, щомісяця, щокварталу) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та/або супутніх послуг банку, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб за кожним платіжним періодом за формою, наведеною в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит додатка 2 до цих Правил. Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит). Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не більше одного разу на місяць, а також у разі зміни істотних умов договору про споживчий кредит, включаючи випадки, коли така зміна відбувається внаслідок настання умов, визначених таким договором, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє споживачу інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства та договором про споживчий кредит. Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду від 06.11.2023 у справі №204/224/21 висловлено позицію про те, що у разі відсутності у кредитному договорі переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), не зазначення та недоведення банком наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення кредитного договору, положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до п.1.4 заяви договору про надання споживчого кредиту №2406810-020 від 20.10.2021 комісія за обслуговування кредиту становить 4,9% щомісячно. При цьому, в договорі про надання споживчого кредиту №2406810-020 від 20.10.2021 не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту. Ураховуючи, що банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні зазначеного кредитного договору, то умови щодо щомісячного нарахування комісії є нікчемними та комісія нараховувалася відповідачу всупереч вимогам законодавства. Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення вимог в частині стягнення комісії в сумі 41 634,95 грн. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та стягненню з відповідача заборгованості за заявою-договором про надання споживчого кредиту №2406810-020 від 20.10.2021 у розмірі 44 751,04 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) 44 745,02 грн; заборгованість по процентам (в т.ч. прострочені) 6,02 грн. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 2406810-020 від 20.10.2021 в сумі 44 751,04 грн. Позивач ставить вимогу про стягнення судових витрат зі сплати судового збору. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно розміру задоволених вимог, та оскільки позов задоволено на 51,80% (44 751,04 грн х 100 : 86 385,99 грн ), то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1 254,80 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: partial