Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

ТОВ «Споживчий центр» звернулось до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за Кредитним договором № 19.01.2025-100001826 від 19.01.2025 у розмірі 13789,86 грн, та понесені судові витрати. Заявлені позовні вимоги обґрунтовані тим, що між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] , 19.01.2025 укладено Кредитний договір № 19.01.2025-100001826. Відповідно до умов Договору Позичальнику надано кредит у розмірі 6000 грн строком на 112 днів. [PERSON] пройдено ідентифікацію шляхом використання Системи BankID Національного банку. Відповідачкою електронним цифровим підписом підписано Пропозицію про укладення кредитного договору(оферти), заявку на отримання кредиту, підтверджено укладення кредитного договору, а отже акцептовано умови Договору. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконано в повному обсязі. В свою чергу [PERSON] свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 13789,86 грн, що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 5864,04 грн, по процентам в розмірі 4925,82 грн., та неустойки у розмірі 3000 грн, які позивач просить стягнути з відповідачки, а також судові витрати. Позовна заява надійшла до суду 17.12.2025. Ухвалою судді Куликівського районного суду Чернігівської області від 18.12.2025, після отримання відомостей про зареєстроване місце проживання відповідачки, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судові засідання не з`явився, про день та час слухання справи позивач повідомлений належним чином, у позові просить розгляд справи проводити без участі представника ТОВ «Споживчий центр», проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON] 12.01.2026 та 10.02.2026 у судові засідання не з`явилась, за місцем реєстрації судові виклики і повідомлення не отримує, про що свідчать повернуті суду без вручення рекомендовані поштові відправлення. Оголошення про виклик відповідачки до суду розміщено на офіційному веб-порталі судової влади України у розділі «Оголошення про виклик особи в суд та повідомлення про судове рішення». На підставі ст. 280, 281 ЦПК України судом вирішено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Безпосередньо дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з такого: Судом встановлено, що 19.01.2025 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено електронний Кредитний договір (оферти) № 19.01.2025-100001826, шляхом прийняття пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), яка розміщена на сайті кредитора та підписанням заявки після ідентифікації позичальника, обрання нею конкретних умов та схвалення їх кредитором, а також підписанням відповіді позичальниці про прийняття пропозиції (акцепт), які сформовані на сайті кредитора та підписані позичальницею за допомогою одноразового ідентифікатора (коду) Е393, отриманого позичальницею в sms-повідомленні на номер телефону [NUMBER] , вказаний при його ідентифікації на сайті (а.с.16-22 ). Відповідно до п. 1.1 Пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) (кредитної лінії) дана пропозиція є пропозицією ТОВ «Споживчий центр» (в подальшому - Кредитодавець) укласти електронний кредитний договір (оферту) у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» і не є ні договором приєднання/його частиною у розумінні ст. 634 Цивільного кодексу України, ні публічним договором у розумінні ст. 633 Цивільного кодексу України. Згідно з п. 3.1. Пропозиції про укладення кредитного договору (оферти) кредитодавець зобов`язується надати Кредит Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити Проценти, Комісію. Пунктом 3.2 оферти передбачено, що кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Відповідно до п. 4.1. Договору, Кредитодавець надає Позичальнику Кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб надання Позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 5169-15ХХ-ХХХХ-2077. Відповідно до п. 6.1 оферти позичальник зобов`язався використати Кредит на зазначені в Договорі цілі, що не суперечать чинному законодавству України і забезпечити своєчасне повернення Кредиту та Процентів шляхом внесення в касу Кредитодавця готівкою або перерахування на рахунок Кредитодавця в такі терміни: а) повернення кредиту, сплата Процентів - у терміни та строки, вказані у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; б) неустойка, яка може бути нарахована Кредитодавцем за несвоєчасне виконання зобов`язань за цим Договором, - негайно, з моменту пред`явлення Кредитодавцем вимоги (усної чи письмової) про нарахування таких санкцій. Як вбачається з п.3.3 Кредитодавець надає Позичальнику Кредит на умовах, які встановлюються у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти. Так, 19.01.2025 за допомогою одноразового ідентифікатора Е393, [PERSON] підписала кредитний договір № 19.01.2025-100001826 та підтвердила, що вона ознайомилася з вимогами ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», паспортом споживчого кредиту, графіком платежів з переліком складових загальної вартості кредиту для споживача та реальною річною процентною ставкою. Відповідно до умов кредитного договору № 19.01.2025-100001826 від 19.01.2025 [PERSON] надано кредит на наступних умовах: дата надання/видачі кредиту 19.01.2025; сума кредиту 6000 грн.; строк, на який надається кредит 112 днів з дати його надання; дата повернення (виплати) кредиту 10.05.2025; процентна ставка «Стандарт» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1 % за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку на який надається кредит; комісія, пов`язана з наданням кредиту складає 20% від суми кредиту та дорівнює 1200 грн комісія розраховується шляхом множення суми кредиту на розмір комісії у відсотковому значенні; неустойка в розмірі 60 грн. нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання; розмір процентів відповідно до ст. 625 ЦК України становить 365 % річних. Згідно з п. 10 заявки Денна процентна ставка загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається Кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Денна процентна ставка та її розрахунок: 0,9% = (6063,86/6000)/112 x 100%. Відповідно до пункту 7 заявки Комісія, пов`язана з наданням Кредиту (далі- «Комісія»; економічна сутність плата за надання Кредиту) - 20% від суми Кредиту та дорівнює 1200 грн. Комісія розраховується шляхом множення суми Кредиту на розмір комісії у відсотковому значенні. Комісія нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту, сплачується згідно графіку платежів. Згідно листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 02.12.2025 року, на карту отримувача № 5169155122702077, 19.01.2025 здійснено виплату на суму 6000 грн, номер транзакції в системі iPay.ua - 628748702 за договором № 19.01.2025-100001826 (а.с.13). Відповідно до довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором № 19.01.2025-100001826 від 19.01.2025, заборгованість [PERSON] складає 13789,86 грн, з яких: основний борг - 6000 грн, проценти 4925,82 грн, неустойка 3000 грн (а.с.13 зворот). Разом з тим, як зазначив позивач, відповідачкою [PERSON] проведено часткову сплату по кредитному договору № 19.01.2025-100001826 від 19.01.2025 у розмірі 1507,98 грн від 01.02.2025, при цьому під час формування довідки про заборгованість та розрахунку позовних вимог позивачем враховано суми здійсненої відповідачкою часткової сплати та змінено суму заборгованості. Відповідно до положень ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). В силу статей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Згідно із ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст.ст.12,13 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідачка [PERSON] зобов`язання за кредитним договором (оферти) договором № 19.01.2025-100001826 від 19.01.2025 належним чином не виконала. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Як вбачається із довідки-розрахунку про стан заборгованості, наданої позивачем, у відповідачки перед ТОВ «Споживчий центр» утворилася заборгованість за кредитним договором № 19.01.2025-100001826 від 19.01.2025, заборгованість [PERSON] складає 13789,86 грн, що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 5864.04 грн, по процентам в розмірі 4925.82 грн. та неустойки у розмірі 3000 грн. При цьому, довідка-розрахунок містить нараховані відсотки за період з 19.01.2025 року по 10.05.2025, у межах строку дії договору, таким чином, заборгованість за відсотками у розмірі 4925, 82 грн підлягає стягненню з відповідачки у повному обсязі. Так, відповідно до п. 4 ч. 1 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Вирішуючи питання, щодо стягнення з відповідачки неустойки у розмірі 3000 грн за кредитним договором суд приходить до таких висновків. Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України №2102-IX, у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 год 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово було продовжено та останній діє на дату розгляду справи. Відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного стану у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. При цьому виключення зі змісту Законі України «Про споживче кредитування» норм щодо заборони стягнення під час воєнного стану з боржника неустойки за невиконання позикових (кредитних) зобов`язань немає правового значення, оскільки якщо ЦК України та інший нормативно-правовий акт, що має юридичну силу закону України, містять однопредметні норми, що мають різний зміст, то пріоритетними є норми ЦК України. Оскільки позивачем у період дії в Україні воєнного стану нараховано до сплати неустойку в розмірі 3000 грн., від сплати якої позичальник звільняється в силу зазначених вище вимог ЦК України, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для стягнення такої неустойки. З урахуванням викладеного, ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконало у повному обсязі. Натомість, доказів належного виконання відповідачкою взятих на себе зобов`язань за кредитним договором матеріали справи не містять. Таким чином, позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором підлягають частковому задоволенню у загальному розмірі 10789,86 грн (13789,86 - 3000). Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати, які відповідно до ст.141ЦПК України, підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача. Так, відповідно до платіжної інструкції СЦ 00058950 від 02.12.2025 (а.с.1), при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн, однак враховуючи, що суд задовольнив позовні вимоги частково, то витрати позивача зі сплати судового збору підлягають стягненню з відповідачки на користь ТОВ «Споживчий центр» пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що дорівнює 1895,40 грн (10789,86х2422,40/13789,86).

Outcome: partial