Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

25.02.2025 заявники [PERSON] та [PERSON] звернулись до Голосіївського районного суду міста Києва з заявою про визнання їх доньки [PERSON] , [INFO] , недієздатною, встановлення опіки та призначення заявників опікунами. В обґрунтування заяви посилаються на те, що з 09.08.2002 перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку [PERSON] , [INFO] . Донька є особою з інвалідністю першої групи підгрупи «А» від народження, потребує постійного стороннього догляду, нагляду та допомоги. Зокрема, [PERSON] встановлені діагнози: дитячий церебральний параліч, системне недорозвинене мовлення І рівня, глухота ІV ступеня, у зв`язку із чим донька перебуває на обліку у невролога, отоларинголога та психіатра. У зв`язку із наведеним, за своїм фізичним станом [PERSON] не може самостійно дбати про себе, обслуговати себе, тому що самостійно не пересувається, не розуміє значення своїх дій та не може керувати ними, потребує постійного стороннього догляду, тому заявники вимушені звернутись до суду із даною заявою. Ухвалою від 27.02.2025 року у справі відкрито окреме провадження, призначено судове засідання. Ухвалою від 10.07.2025 призначено судово-психіатричну експертизу. У судовому засіданні заявники вимоги заяви підтримали, просили її задовольнити. Пояснювали, що донька є інвалідом з дитинства, заявниці складно самій доглядати за донькою, оскільки вона вже доросла. Заявник [PERSON] додатково повідомив, що є військовослужбовцем, коли є можливість - приблизно один раз на тиждень або на два тижні приїжджає додому та допомагає дружині з донькою. Представник особи, щодо якої розглядається справа, [PERSON] - адвокат Задорожна Л.Г. заяву підтримала та просила її задовольнити, визнати [PERSON] недієздатною та встановити над нею опіку. Проти призначення обох заявників \-\-опікунами над донькою з огляду на її важкий стан не заперечувала. Представник Органу опіки та піклування Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації у судове засідання не з`явився, про судових розгляд повідомлявся належним чином. Суд, вислухавши доводи заявників та представника [PERSON] , дослідивши матеріали цивільної справи, вважає заяву такою, що підлягає частковому задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 09.08.2002 Відділом реєстрації актів громадянського стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , прізвище дружини після реєстрації шлюбу змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] ». У заявників [PERSON] та [PERSON] . [INFO] народилась донька [PERSON] , про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції в місті Києві зроблено актовий запис № 1025, що вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Заявники [PERSON] та [PERSON] , а також їх донька [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] , [INFO] , є особою з інвалідністю першої групи «А» з 29.06.2024 з дитинства, потребує постійного стороннього догляду, нагляду та допомоги, про що свідчить копія довідки до акта огляду МСЕК про встановлення інвалідності безстроково серії 12 ААГ № 269908. Із акта обстеження житлово-побутових умов від 16.12.2025 слідує, що комісія провела обстеження умов потенційних опікунів [PERSON] та [PERSON] та встановила, що сім`я із чотирьох осіб: [PERSON] (заявниця), [PERSON] (заявник), [PERSON] (донька заявників) та [PERSON] (син заявників), проживає за адресою: [ADDRESS] . Для [PERSON] виділено окреме ліжко, яке облаштоване відповідно до стану її здоров`я, наявні інші засоби догляду та предмети першої необхідності. З пояснень заявників вбачається, що вони просять визнати доньку недієздатною та встановити над нею опіку, оскільки донька не усвідомлює значення своїх дій та не може керувати ними. У рамках справи за клопотанням заявників було проведено судово-психіатричну експертизу, відповідно до висновку якої за № 1283 від 08.09.2025 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , страждає хронічним, стійким психічним розладом у вигляді: «Важкої розумової відсталості» (згідно з МКХ-10:F72); за своїм психічним станом не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до положень ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Відповідно до ч.1 ст. 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Статтею 41 ЦК України передбачено правові наслідки визнання фізичної особи недієздатною, а саме: над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Крім того, відповідальність за шкоду, завдану недієздатною фізичною особою, несе її опікун. Згідно з ч. 6 ст. 300 ЦПК України, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. З огляду на наведене, враховуючи встановлені обставини справи та дослідивши наявні докази, зокрема висновок судово-психіатричного експерта № 1283 від 08.09.2025, суд приходить до переконання, що [PERSON] є особою, яка внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому її слід визнати недієздатною, а відтак вимоги заяви в цій частині підлягають задоволенню. З огляду на викладене, суд доходить переконання про наявність обґрунтованих підстав для визнання [PERSON] , 29.06.2006, недієздатною. Щодо можливості призначення заявників [PERSON] та [PERSON] опікуном над недієздатною донькою [PERSON] суд зазначає наступне. Відповідно до статті 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Згідно зі статтею 55 ЦК України опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Відповідно до статті 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Частиною першою статті 60 ЦК України визначено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна (частина перша статті 300 ЦПК України). Системно проаналізувавши зміст частини першої статті 60 ЦК України та частини першої статті 300 ЦПК України, можливо дійти висновку, що обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 20.05.2020 у справі № 736/1508/17 (провадження № 61-39361св18). Відповідно до статті 62 ЦК України опіка або піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. Положеннями статті 63 ЦК України закріплено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю; фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників. Відповідно до частини першої статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна. Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26.05.1999 № 34/166/131/88. Призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно вимог Цивільного процесуального кодексу України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка (постанови Верховного Суду від 07.04.2022 у справі № 712/10043/20, від 26.01.2024 у справі №742/887/23). Відповідно до подання № 100-18710 від 25.12.2025, Голосіївська районна в місті Києві державна адміністрація, як орган опіки та піклування, не заперечує проти призначення опікунами батьків: [PERSON] та [PERSON] над донькою [PERSON] , у разі визнання її рішенням суду недієздатною. Зокрема, в вказаному поданні органу опіки та піклування викладено наступне: « [PERSON] - одружений, перебуває на військовій службі по мобілізації у військовій частині [NUMBER] з 24.02.2022 року. Згідно із характеристикою з місця служби, [PERSON] зарекомендував себе професійно-грамотним, ініціативним, дисциплінованим та працелюбним військовослужбовцем. Згідно з медичними довідками про проходження профілактичних психіатричного, наркологічного та фтизіатричного оглядів стан здоров`я [PERSON] дозволяє виконувати обов`язки опікуна. Протипоказань щодо виконання ним повноважень опікуна не встановлено. Відповідно до витягу з Інформаційно - аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» станом на 06.11.2025 року [PERSON] на території України до кримінальної відповідальності не притягувався, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. [PERSON] перебуває у шлюбі з [PERSON] згідно свідоцтва про одруження, виданого 09.08.2002 року серія [NUMBER] , не працює, здійснює догляд за донькою. Мають повнолітнього сина, який надав письмову згоду батькам на виконання опікунських обов`язків над рідною сестрою. Згідно з медичними довідками про проходження профілактичних психіатричного, наркологічного та фтизіатричного оглядів стан здоров`я [PERSON] дозволяє виконувати обов`язки опікуна. Протипоказань щодо виконання нею повноважень опікуна не встановлено. Відповідно до витягу з Інформаційно - аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» станом на 02.12.2025 року [PERSON] на території України до кримінальної відповідальності не притягувалася, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває.». У Постанові від 04.07.2018 в справі № 496/4271/16-а Велика Палата Верховного Суду сформулювала правовий висновок про те, що рішення виконавчого комітету як органу опіки та піклування є дорадчим документом та не тягне за собою виникнення будь-яких прав чи обов`язків у осіб, яких рекомендовано призначити опікунами, таке рішення не порушує прав та обов`язків інших опікунів та підопічного. Правові наслідки для інших опікунів, підопічного виникають виключно в результаті постановлення рішення судом, в процесі чого саме і відбувається оцінка усіх доказів у сукупності, зокрема й оскаржуваного рішення органу опіки та піклування, яке не має наперед встановленої сили для суду, який розглядає справу і вирішує правове питання призначення опікуна недієздатній особі. Також у постанові Верховного Суду від 28.05.2025 у справі № 641/7190/23 зазначено, що саме орган опіки та піклування на підставі звернення особи чоловічої статі призовного віку із заявою про призначення його опікуном недієздатної особи, враховуючи введений у державі воєнний стан та закріплений статтею 65 Конституції України обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, повинен з`ясувати необхідність такого, уникаючи можливих зловживань в цьому питанні, та належно мотивувати своє подання про можливість призначення особи опікуном та, перш за все, необхідність такого. Як встановлено судом, заявник [PERSON] перебуває на військовій службі по мобілізації у Військовій частині [NUMBER] з 24.02.2022 по теперішній час, що підтверджується довідкою Військової частини [NUMBER] Міністерства оборони України № 3332 від 19.11.2025. Верховний Суд у справі №742/887/23 від 26.06.2024 зазначив, що оскільки заявник з 24.02.2022 призваний за мобілізацією та проходить військову службу (на час розгляду справи в судах попередніх інстанцій), вказана обставина унеможливлює фактичне виконання ним обов`язків як опікуна. Аналогічний висновок зроблено у постановах Верховного Суду від 24.12.2024 у справі №716/662/24 (провадження № 61-13107св24) та від 27.02.2025 у справі №344/2344/24 (провадження № 61-14969св24). Відповідно до висновку органу опіки і піклування встановлено можливість [PERSON] виконувати обов`язки опікуна над [PERSON] . Водночас, у поданні органу опіки та піклування відсутня оцінка спроможності заявника виконувати обов`язки опікуна виходячи з тих обставин, що він є діючий військовослужбовцем і в Україні продовжує діяти воєнний стан. Вказана обставина не досліджувалась органом опіки та піклування. При вирішенні справ даної категорії суд зобов`язаний враховувати, в першу чергу, якнайкращі інтереси саме особи, яка потребує опіки та пересвідчитись у спроможності заявника реально виконувати обов`язки опікуна з метою задоволення життєвих потреб недієздатної особи, реалізації та захисту його прав та інтересів. Суд зважає на те, що в Україні продовжує діяти воєнний стан і заявник є діючим військовослужбовцем, проходить військову службу та безпосередньо виконує обов`язки за місцем її несення. Відтак, на переконання суду, ці обставини унеможливлюють фактичне виконання ним обов`язків як опікуна. Наведені вище висновки повністю узгоджується з висновками Верховного Суду, зробленими у постанові від 27.02.2025 у справі №344/2344/24, постанові від 24.12.2024 у справі №716/662/24, постанові від 26.06.2024 у справі №742/887/23. Крім того, за матеріалами справи встановлено, що у [PERSON] наявні інші родичі, зокрема заявниця - мати [PERSON] , [INFO] , яка також просить призначити її опікуном недієздатної [PERSON] . За наведених обставин, суд доходить переконання про недостатню обґрунтованість зазначеного подання органу опіки та піклування щодо призначення опікуном [PERSON] , висновок органу опіки та піклування винесений передчасно, без повного дослідження всіх обставин, а тому в задоволенні заяви в частині вимог призначення опікуна [PERSON] слід відмовити. Водночас, суд враховує, що постійний догляд за недієздатною [PERSON] здійснює заявниця [PERSON] , яка доводиться їй матір`ю та виявила намір бути опікуном своєї доньки. Судом не встановлено застережень, передбачених ст. 64 ЦК України, для призначення заявниці [PERSON] опікуном недієздатної [PERSON] . За таких обставин суд вважає за необхідним встановити над [PERSON] , [INFO] , опіку та призначити опікуном над нею заявницю [PERSON] . Відповідно до вимог частини шостої статті 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. На підставі наведеного,

Outcome: partial