Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову позивач вказує, що 05.04.2024 між ТОВ «Мілоан» та відповідачем укладено кредитний договір № 6643504, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у сумі 10000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. 29.08.2024 року ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» уклали договір відступлення прав вимоги № 109-МЛ від 29.08.2024, відповідно до умов якого відбулося відступлення прав вимоги за Кредитним договором № 6643504, укладеного між ТОВ «Мілоан» та відповідачем. Отже, новий кредитор у зобов`язанні ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 6643504. Відповідач порушив зобов`язання, внаслідок чого сформувалась заборгованість у розмірі 32 949 грн. з яких: - 9 608,76 прострочена заборгованість за сумою кредиту; - 22 340,24 грн., прострочена заборгованість за сумою відсотків; - 1 000 грн., прострочена заборгованість за комісією. Позивач просить суд стягнути з відповідача розмір вказаної кредитної заборгованості, судові витрати зі сплати судового збору та витрати на правничу допомогу. Представник позивача до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представником відповідача адвокатом Маринюком С.О. до суду подано відзив на позовну заяву відповідно до змісту якого представник щодо позову заперечує, вказує, що позивачем не доведено факту надання відповідачу коштів, та вважає, що заборгованість за кредитом нараховано поза межами строків кредитування, а тому просить суд в позові відмовити. Крім того, представником подано клопотання про розгляд справи у його та відповідача відсутність. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що 05.04.2024 між ТОВ «Мілоан» та відповідачем укладено кредитний договір № 6643504, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у сумі 10 000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. АТ "Державний ощадний банк України" на ухвалу суду про витребування доказів надало наступну інформацію в письмовій та електронній формі: на імя [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) відкрито банківський рахунок № [NUMBER] (UAH), який обслуговується за допомогою банківської платіжної картки № [NUMBER] . Як слідує із виписки та платіжної інструкції щодо зарахування грошових коштів на вищевказаний рахунок відповідачу було зараховано кредитні кошти у сумі 10 000 грн. Також АТ "Ощадбанк" вказав, що згідно анкетних даних, які містяться в юридичній справі клієнта фінансовим номером [PERSON] визначено номер телефону [NUMBER] . Кредит було надано строком на 105 днів - з 05.04.2024 року, що складається з пільгового та поточного періодів. Пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 20.04.2024 року (рекомендована дата платежу). Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 19.07.2024 року (дата остаточного погашення заборгованості). Позичальник зобов`язувався повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 20.04.2024 року (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 19.07.2024 року (останнього дня строку кредитування) (п. 1.4 Договору). Загальні витрати позичальника за пільговий період складають 3550,00 грн. Орієнтована загальна вартість кредиту за пільговий період складає 13550,00 грн. Загальні витрати позичальника за кредитом за весь строк кредитування складають 24250,00 грн. (п. 1.5. Договору). Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду нараховуються за ставкою 1,70% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п. 1.5.2. Договору). Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду нараховуються за стандартною процентною ставкою 2,30% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом поточного періоду (п. 1.5.3. Договору). Обов`язок позичальника щодо скплати на користь кредитора комісій за вказаним кредитним договором передбачений п. 1.7. Договору. Договір між сторонами було укладено та підписано у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Отже, викладене спростовує доводи представника відповідача щодо необгрунтованості позову та нарахування процентів за користування кредитом поза межами строків кредитування. Щодо відступлення права вимоги у зобов`язанні за вказаним кредитним договором судом встановлено, що 29.08.2024 року ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» уклали договір відступлення прав вимоги № 109-МЛ відповідно до умов якого новий кредитор у зобов`язанні ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набув права вимоги до відповідача за Кредитним договором № 6643504, який первісно був укладений між відповідачем та ТОВ «Мілоан». Відповідач порушив зобов`язання з повернення кредиту та пов`язаних з ним платежів внаслідок чого відповідно до розрахунку, який не було спростовано стороною відповідача сформувалась заборгованість у розмірі 32 949,00 грн. з яких: - 9608,76 прострочена заборгованість за сумою кредиту; - 22340,24 грн., прострочена заборгованість за сумою відсотків; - 1000 грн., прострочена заборгованість за комісією. Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем);виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. У частині другій статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. З правової позиції висловленої Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 року у справі № 6-979цс15 слідує, що за змістом вказаних вище положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. У відповідності до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускаються, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми (ч. 1 ст. 1047 ЦК України). Ч. 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином факт існування кредитних відносин між сторонами підтверджується кредитним договором та договором відступлення права вимоги. З огляду на викладене, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України суд знаходить обгрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача кредитної заборгованості за основним боргом (тілом кредиту), за боргом зі сплати процентів за користування кредитом та за комісією. Вирішуючи питання обґрунтованості щодо стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 8 000 грн., суд приймає до уваги викладене нижче. На підтвердження понесених судових витрат на правничу допомогу позивачем долучено до матеріалів позовної заяви копію договору про надання правничої допомоги з додатками до нього, що засвідчуть вказаний розмір витрат. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України). Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Стороною відповідача вказаний розмір судових витрат не заперечувався, а також не спростовувався. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на правничу допомогу в розмірі 8000 грн. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягненню підлягають судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного, ст.ст. 525, 526, 530, 536, 549- 552, 611, 612, 624, 625, 629, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved