Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , ТДВ СК «Альфа-Гарант» про стягнення страхового відшкодування. В обґрунтування вимог посилається на те, що 22.01.2025, сталася ДТП на вул. Героїв України, 28 під`їзд 3 в м. Кропивницький, за участю належного їй автомобіля «Hundai Accent» державний номерний знак [NUMBER] , та автомобіля «Citroen C3» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням відповідача, внаслідок чого транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10.02.2025 відповідач визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Citroen C3» державний номерний знак [NUMBER] була застрахована у ТДВ СК «Альфа Гарант», яка здійснила виплату у розмірі 13 403,52 грн. Відповідно до звіту про оцінку колісного транспортного засобу від 31.03.2025 вартість матеріального збитку та відновлювального ремонту становить 38 262,41 грн. Просить стягнути солідарно з відповідачів матеріальну шкоду в розмірі 38 262,41 грн, витрати на проведення звіту про оцінку майна в розмірі 7200 грн, та судовий збір в розмірі 1211,320 грн. Відповідач ТДВ СК «Альфа Гарант» подала відзив. В якому позов не визнали, в обгрунтування зазначили, що страхове відшкодування було сплачене МТСБУ в розмірі 13 403,52 грн., визначеному звітом, проведеним ФОП [PERSON] на їх замовлення. Звіт наданий позивачем має суттєві відмінності в ремонтних діях та даті оцінки, застосований зовсім інший курс валют, який не був актуальним на момент ДТП. Солідарно не може бути стягнута шкода із винуватця ДТП та страховика. Просили у задоволенні позову відмовити. Позивач надала заперечення на відзив, але вони не підписані особою, яка їх подала. Заяви по суті (відзив, відповідь на відзив, заперечення), що не підписані або підписані неповноважною особою, відповідно до ЦПК України, залишаються судом без розгляду. Суд не враховує аргументи таких заяв та не розглядає їх по суті. В судове засідання позивач не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник відповідача [PERSON] адвокат Васильченко З.С. в судовому засіданні позов не визнала, суду пояснила, що солідарне стягнення зі страхової та винуватця ДТП не передбачено законом. Крім того, не погоджується зі звітом про оцінку майна. Просила у задоволенні позову відмовити. Відповідач ТДВ СК «Альфа Гарант» надіслала відзив. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.01.2025, сталася ДТП на вул. Героїв України, 28 під`їзд 3 в м. Кропивницький, за участю належного їй автомобіля «Hundai Accent» державний номерний знак [NUMBER] , та автомобіля «Citroen C3» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням відповідача, внаслідок чого транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10.02.2025 відповідач визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Citroen C3» державний номерний знак [NUMBER] була застрахована у ТДВ СК «Альфа Гарант», за полісом страхування № АТ/4849643, яка здійснила виплату у розмірі 13 403,52 грн. Позивач, не погодившись із розміром страхового відшкодування, самостійно замовила звіт про оцінку майна від 31.03.2025 вартість матеріального збитку та відновлювального ремонту становить 38 262,41 грн, які вона просить стягнути солідарно із відповідачів. Крім того, просить стягнути з відповідачів витрати на проведення експертизи та судовий збір. Відповідно до ст.541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Згідно із п.22.1 ст.22 ЗУ Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, при настанні страхового випадку страховик відшкодовує потерпілому шкоду, оцінену у встановленому цим Законом порядку та відповідно до визначеної в договорі страхової суми (ліміту відповідальності страховика). Враховуючи вищевикладене можна дійти висновку, що у разі ДТП, солідарний обов`язок страховика та винуватця ДТП щодо відшкодування збитків не передбачений чинним законодавством. Страхова компанія винної особи відшкодовує збитки постраждалим згідно з умовами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, лише сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. ч. 2 - 4 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 3 ст. 83 ЦПК України, позивач повинен надати докази разом із позовною заявою. Докази повинні бути належними, допустими та достовірними, що регламентує ст. ст. 77, 78, 79 ЦПК України, тобто докази повинні містити інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Позивач пред`явив вимогу щодо солідарного стягнення заборгованості з відповідачів (страхувальника та його страховика). За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України. Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України). Законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування) (частина перша статті 999 ЦК України). Згідно з пунктом 9 частини першої статті 7 Закону України «Про страхування» страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є обов`язковим. Відносини у цій сфері регулює Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV). Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. За змістом пунктів 9.1 і 9.2 статті 9 Закону № 1961-IV в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Таким чином страховик, уклавши з страхувальником договір страхування його цивільно-правової відповідальності, взяло на себе обов`язок у межах страхової суми відповідати за шкоду, завдану страхувальником третій особі. Відповідно до статті 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Законодавство України, чинне як на момент виникнення спірних правовідносин, так і на час розгляду справи Великою Палатою Верховного Суду, не передбачає солідарного обов`язку страховика та страхувальника щодо відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП майну потерпілого. Право особи заявити однорідні позовні вимоги до кількох відповідачів передбачено у процесуальному законі незалежно від того, чи існує між цими відповідачами солідарне зобов`язання. Тому можливим було пред`явлення позову до фізичної та юридичної осіб стосовно стягнення з них коштів. Крім того, спільний розгляд таких вимог не створив солідарного обов`язку для відповідачів. При цьому правом вибору відповідача у справі наділений саме позивач, суд не може визначити це за нього, за таких обставин позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed