Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з останньої заборгованість за кредитним договором в розмірі 44 645 грн. 87 коп., судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 06.05.2016 між Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський», далі Банк, та гр. [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), далі Відповідач, укладено угоду № 200523635 щодо кредитування, далі Кредитний договір. Відповідно до умов Кредитного договору (на умовах повернення, платності, строковості) Банк надав Позичальнику у користування кредитні кошти в розмірі 14150 грн., з встановленим строком користування з 06.05.2016 р. по 06.05.2021 р., а Відповідач зобов`язався повернути отримані кошти у встановлений в Кредитному договорі строк, та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. 20 липня 2020 року ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС» (04212, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, код ЄДРПОУ: 42649746), далі Позивач, набуто право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ», на підставі договору № 7_БМ від 20.07.2020 р., згідно якого ПАТ «Банк Михайлівський» передав ТОВ «Діджи Фінанс» за плату належні йому права вимоги до боржників, зокрема за Кредитним договором № 200523635 від 06.05.2016 року. Всупереч умовам кредитного договору відповідач не виконала свого зобов`язання, не здійснивши погашення заборгованості. На підставі викладеного позивач просив суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «Діджи Фінанс» заборгованість за кредитним договором №200523635 від 06.05.2016 року у розмірі 44645,87 грн., з яких заборгованість відповідача за кредитним договором №200523635 від 06.05.2016 року 28 712 грн. 05 коп.; сума збитків з урахуванням 3% річних -2586,44 грн; сума збитків інфляційних втрат за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань 13347,38 грн., а також понесені судові витрати в сумі 2422,40 грн. на сплату судового збору та витрати за професійну правничу допомогу. Ухвалою Тарутинського районного суду Одеської області від 10 вересня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача до суду не прибув. В прохальній частині позовної заяви просив розгляд справи проводити без участі представника позивача, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена, причин неявки суду не повідомила. Крім того, відповідач повідомлена про день та час судового розгляду справи шляхом публікації оголошення на веб-сторінці Тарутинського районного суду Одеської області, офіційного веб-порталу судової влади. При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який сповіщений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою представника позивача, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 06.05.2016 між Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський», далі Банк, та гр. [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), далі Відповідач, укладено угоду № 200523635 щодо кредитування, далі Кредитний договір. Відповідно до умов Кредитного договору (на умовах повернення, платності, строковості) Банк надав Позичальнику у користування кредитні кошти в розмірі 14150 грн., з встановленим строком користування з 06.05.2016 р. по 06.05.2021 р., а Відповідач зобов`язався повернути отримані кошти у встановлений в Кредитному договорі строк, та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. 20.07.2020 року ТОВ «ДіджиФінанс» набуто право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», на підставі договору №7_БМ відступлення прав вимоги від 20.07.2020 року, укладеному за результатами публічних торгів (аукціону) лоту № GL16N618071 проведеного 15.06.2020р., згідно якого ПАТ «Банк Михайлівський» передав ТОВ «Діджи Фінанс» за плату належні йому права вимоги до боржників, зокрема за Кредитним договором № 200523635 від 06.05.2016 року. Згідно Витягу з Реєстру боржників до Договору №7_БМ відступлення прав вимоги від 20.07.2020 року загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем за Кредитним договором № 200523635 від 06.05.2016 року становить: 28712,05 грн. заборгованість за кредитом 9827.47 грн. заборгованість за відсотками 18884,58 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 512 ЦК України Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частина 1 статті 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до положень ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідачем [PERSON] умови договору належним чином не виконано, порушено вимоги правил надання банківських послуг, якими передбачено зобов`язання позичальника погашення заборгованості за кредитом, проценти за його користування. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, з яким погоджується суд, відповідач внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов`язань має заборгованість за Кредитним договором № 200523635 від 06.05.2019 року у розмірі 28712,05 грн., а відтак суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в цій частині. Щодо вимоги позивача про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Діджи Фінанс» суми збитків з урахуванням 3% річних у розмірі 2586,44 грн. та суми збитків інфляційних втрат за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань у розмірі 13347,38 грн. суд зазначає наступне. Суд бере до уваги, що особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства (частина четверта статті 14 ЦК України). З 24.02.2022 по теперішній час у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 за №64/2022» за №2102-ІХ від 24.02.2022 та Указу Президента України №133/2022 від 14.03.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні діє воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався та відповідно до Указу Президента України від 28.10.2024 №740/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» та який діє на час розгляду цієї справи. 15 березня 2022 року був прийнятий Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», що набрав чинності 17 березня 2022 року. Цим Законом розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 18 такого змісту, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). З наданого суду розрахунку суми заборгованості за кредитним договором №200523635 від 06.05.2019 року, інфляційних втрата 3% річних вбачається, що ТОВ«Діджи Фінанс» здійснено нарахування вказаних платежів після 24 лютого 2022 року, а тому вимога про стягнення трьох процентів річних та інфляційних, які нараховані за прострочення повернення позики, задоволенню не підлягає. Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу. Згідно ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На виконання вказаних вимог закону позивачем надано: Договір про надання правової допомоги №26 від 15.02.2024 року та Додаткова угода від 15.02.2024 року до Договору про надання правової допомоги №26 від 15.02.2024 року, укладені з Адвокатським бюро «Анастасії Міньковської»; Детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних Адвокатським бюро «Анастасії Міньковської» необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «Діджи Фінанс» щодо стягнення кредитної заборгованості, згідно якого Адвокатське бюро «Анастасії Міньковської» надало ТОВ «Діджи Фінанс» наступну правову допомогу: підготовка позовної заяви з додатками про стягнення кредитної заборгованості вартістю 7000,00 грн. Суд погоджується із наведеним розрахунком та доходить висновку про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги у розмірі 7000.00 грн. Щодо вимоги про поновлення строків позовної давності для подання позову про стягнення заборгованості, суд звертає увагу на те що, в силу вимог частин 2, 3 статті 267 ЦК України заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідач у справі не клопотав про застосування судом строку позовної давності, а відтак вимога про поновлення строку позовної давності є безпідставною. Позов заявлено з ціною 44645,87 грн, а задоволено на суму 28712,05 грн, тобто на 64,31% (100*28712,05/44645,87=64,31). За таких обставин з відповідача на користь позивача слід стягнути 1998. 96 грн судового збору (2422,40*64,31/100), оскільки позов подано за допомогою системи «Електронний суд» (3028*0,8=2422,40). У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідачана користь позивача підлягає стягненню судовий збіру розмірі 1557,84 грн, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial