Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

Позивач 17.06.2025 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 106 596,93 грн., інфляційні втрати у розмірі 15 598,83 грн. та 3% річних у розмірі 1 671,08 грн., а 17.10.2025 позивач подав заяву про зменшення позовних вимог, згідно якої просить стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 37 147,05 грн., інфляційні втрати у розмірі 15 598,83 грн. та 3% річних у розмірі 1 671,08 грн., адже відповідач частково погасив заборгованість. Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСББ «Первая Жемчужина» організовує утримання будинку [ADDRESS] плато, і сприяє співвласникам в належному та якісному утриманні їх спільного майна. Квартира [ADDRESS] належить [PERSON] . Щомісяця Об`єднанням нараховувалася плата за отримані відповідачем житлово-комунальні послуги. Відповідач протягом тривалого часу не виконує свої обов`язки і не сплачує регулярно і у повному обсязі кошти, внаслідок чого утворилася заборгованість. За період з 01.11.2023 року по 30.04.2025 у відповідача утворилася заборгованість у розмірі 106 596,93 грн. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 18.06.2025 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. Представник позивача 17.10.2025 подав заяву про часткову відмову від позовних вимог, у зв`язку із частковою сплатою заборгованості відповідачем після пред`явлення позову. Відповідно до даної заяви просить стягнути заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги у розмірі 37 147,05 грн., інфляційні втрати у розмірі 15 598,83 грн. та 3% річних у розмірі 1 671,08 грн. 23.10.2025 закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання представник позивача не з`явився, проте від нього надходило до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач до судового засідання не з`явилась, про час, дату та місце судового засідання повідомлена належним чином у встановленому порядку. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за її відсутності до суду не подавала. Відповідачем відзив не поданий, поважності причин його не подачі відповідач суду не повідомив, тому відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України). Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, оцінивши наявні докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , про що свідчить інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та витяг про державну реєстрацію прав. У статуті ОСББ «Первая Жемчужина», що затверджений установчими зборами ОСББ 04.03.2013 вказано, що метою ОСББ є забезпечення захисту прав чого членів, дотримання обов`язків щодо належного утримання та викориистання неподільного і загального майна житлового комплексу, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. 18 серпня 2014 року між ПАТ «Електропостачальна компанія Одесаобленерго» та ОСББ «ПЕРВАЯ ЖЕМЧУЖИНА» було укладено договір №6022 про постачання електричної енергії. 01 вересня 2013 року між ОСББ «ПЕРВАЯ ЖЕМЧУЖИНА» та ТОВ «СОЮЗ» було укладено договір на вивіз твердих побутових відходів. 01 січня 2019 року ОСББ «ПЕРВАЯ ЖЕМЧУЖИНА» та ТОВ «Контакт-Ліфт» було укладено договір №30-ТО на технічне обслуговування ліфтів. 20 липня 2020 року між ОСББ «ПЕРВАЯ ЖЕМЧУЖИНА» та ТОВ «ІНФОКС» було укладено договір №10366 про надання послуг централізованого водопостачання та водовідведення. 01 грудня 2020 року між ОСББ «ПЕРВАЯ ЖЕМЧУЖИНА» та ТОВ «Охоронне агентство «Альфа Сервіс» було укладено договір охорони №01/12-1/2Ж. 01 березня 2021 року між ОСББ «ПЕРВАЯ ЖЕМЧУЖИНА» та КП «Одескомунтранс» було укладено договір №01 про надання послуг. 01 листопада 2022 року між ОСББ «ПЕРВАЯ ЖЕМЧУЖИНА» та ТОВ «УПРАВДОМ» було укладено договір №1-1 ПВЖ про надання послуг з постачання теплової енергії. 24 листопада 2022 року між ОСББ «ПЕРВАЯ ЖЕМЧУЖИНА» та ТОВ «ВСТ-ОЙЛ» було укладено договір поставки нафтопродуктів № ВСТ-1/Н. Внески співвласників затверджувалися протоколами загальних зборів. Згідно розрахунку заборгованості за період листопад 2023 року квітень 2025 року заборгованість [PERSON] по внескам перед ОСББ «Первая Жемчужина» складає 106 596,93 грн, з яких: 576,62 грн вивезення твердих побутових відходів; 1 915,61 грн витрати опалення МЗК; 2 382,85 грн відшкодування додаткових витрат; 24 822,64 грн внески на утримання будинку та прибудинкової території; 53 398,08 грн електроенергія; 12 495,11 грн опалення; 8 303,30 грн охорона спільного майна; 171,20 грн передоплата альтернативного джерела електропостачання; 2 531,52 грн холодна вода і водовідведення. Статтею 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлено, що об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Згідно ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», п. 10 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласник зобов`язаний своєчасно та у повному обсязі сплачувати належні внески і платежі, передбачені законодавством. Пунктом 5 частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 10 даного Закону, ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», що діяв на момент виникнення правовідносин між сторонами, передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, проаналізувавши зазначені норми закону, суд приходить до висновку, що відповідач, як споживач житлово-комунальних послуг, якщо він фактично ними користувався, зобов`язаний за них сплатити. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року №6-2951цс15, яка має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України, власність зобов`язує, а ст. 322 ЦК України наголошує на тому, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідач, будучи власником майна, зобов`язаний його утримувати. Згідно ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Таким чином, вимоги про стягнення заборгованості у розмірі 37 147,05 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом У постанові Кабінету Міністрів України «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» від 5 березня 2022 року № 206 установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється, зокрема, нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. 30.12.2023 редакція постанови була змінена. Тому нарахування 3% річних та інфляційних витрат у період з 24.02.2022 по 30.12.2023 не допускається на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. Позивач нараховує три відсотки річних та інфляційна нарахування за період з 01.03.2024 по 30.04.2025, тому такі вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать у тому числі і витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При зверненні до суду з даним позовом позивач оплатив судовий збір у розмірі 3 028 грн., тому, у зв`язку з задоволенням позову та сума судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи наведене та

Outcome: approved