Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

22 грудня 2025 року до Варвинського районного суду Чернігівської області надійшла вказана позовна заява. На обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що 19 березня 2025 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДІПЛЮС» та відповідачем по справі [PERSON] було укладено кредитний договір № 175667, згідно якого відповідачці було надано кредит в розмірі 10 589 грн, строком на 184 дні, з типом процентної ставки фіксована. 16 квітня 2025 року між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» укладено Договір факторингу № 16042025 відповідно до умов якого до позивача перейшло право грошової вимоги до боржників, в тому числі і до [PERSON] . Відповідно до Реєстру прав вимоги від 03 липня 2025 року до договору факторингу № 16042025 ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» набуло право грошової вимоги до [PERSON] на загальну суму 11 892,42 грн, з яких: 10 589 грн - заборгованість за тілом, 2,42 грн - заборгованість за процентами, 401 грн - заборгованість за комісією, та 900 грн заборгованість за штрафними санкціями. Вищевказаний борг виник внаслідок неналежного виконання відповідачем умов договору кредиту, а тому позивач звернувся до суду із даним позовом. Позивач ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 175667 в сумі 10 992,42 грн, 2 422,40 грн понесених судових витрат, а також 7 000 грн витрат на правничу допомогу. Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 12 січня 2026 року позовну заяву прийнято до провадження та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 12 лютого 2026 року, яке з підстав першої неявки відповідача було відкладене на 05 березня 2026 року. Додатково за клопотанням представника позивача, заявленим у змісті позову, витребувано в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» інформацію, яка містить банківську таємницю. 27 січня 2026 року на виконання ухвали суду АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надав витребувану інформацію, що містить банківську таємницю (а.с. 94-96). Позивач ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» та його представник, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи (а.с. 86-88, 101), явку представника товариства у судове засідання не забезпечили. У змісті прохальної частини позову заявлено вимогу про здійснення розгляду справи за відсутності представника ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ». Проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином засобами поштового зв`язку (а.с. 91, 103), а також шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 92, 102). Відзиву на позовну заяву чи заяв з процесуальних питань від відповідача не надійшло. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про місце, дату і час судового розгляду, про причини своєї неявки в судове засідання не повідомив, відзиву не подавав, а позивач не заперечує проти з аочного розгляду справи, суд на підставі ст. 280 ЦПК України проводить заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що зазначений позов слід задовольнити з таких підстав. 17 березня 2025 року [PERSON] звернулася до ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» із Заявою на видачу кредиту № 100783904. Відповідно до цієї заяви [PERSON] просила видати їй кредит в розмірі 10 589 грн на 184 дні. У Заяві на видачу кредиту № 100783904 відповідач ввела свої персональні дані (а.с. 16). Заява на видачу кредиту № 100783904 від 17 березня 2025 року та Паспорт споживчого кредиту відповідач підписав ідентифікатором d814a729. 19 березня 2025 року між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та відповідачем укладено Договір споживчого кредиту № 175667 (а.с. 17-26). Згідно з умовами договору (п.2.1-2.9.1) кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений п.2.6. Договору надати позичальнику грошові кошти у сумі визначеній у п.2.2.1 Договору. Сума кредиту становить 10 589 грн надається не пізніше наступного дня після укладення Договору в наступному порядку: у розмірі 8 998,18 грн для погашення заборгованості Позичальника за договором про споживчий кредит № 156828 від 13 жовтня 2024 року укладеним з Кредитодавцем; у розмірі 2,47 грн на № рахунку/картки Позичальника № [NUMBER] , у національній валюті; у розмірі 1 588,35 грн шляхом погашення заборгованості Позичальника за комісією, нарахованою згідно п.2.5 індивідуальної частини. Проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 0,10 % річних. Тип процентної ставки фіксована. Знижений тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 1,00 гривню. Стандартний (базовий) тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 200,00 гривень. Розмір комісії за управління та обслуговування кредиту не може бути змінено. Комісія за надання кредиту складає 1 588,35 грн., що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення цього Договору за ставкою 15,00% від загальної суми кредиту за рахунок власних коштів позичальника або за рахунок кредиту, якщо це передбачено п.2.2.1. цієї індивідуальної частини. Загальний строк кредитування за цим Договором складає 184 днів з 19 березня 2025 року (дата надання кредиту) по 19 вересня 2025 року. Загальні витрати позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складає (не перевищує) 1 597,45 грн. Денна процентна ставка складає 0,0820%/день. Орієнтовна реальна річна процентна ставка складає 76,42% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту складає 12 186,45 грн. Договір про споживчий кредит № 175667 (індивідуальна частина) від 19 березня 2025 року, Додаток до договору про споживчий кредит № 175667 від 19 березня 2025 року «Графік платежів за кредитним договором» відповідач підписав ідентифікатором 2157dda5. Паспорт споживчого кредиту, містить погоджені умови кредитування, що дублюють інформацію з Договору (а.с. 27, 28). Відповідно до Довідки Вих.№ 3884/30-10 від 30.10.2025, ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» здійснило переказ на картку [PERSON] , зазначену в кредитному договорі суми кредиту в розмірі 2,47 грн згідно з договором № 175667 від 19 березня 2025 року (а.с. 30). Відповідно до інформації наданої АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на ухвалу суду встановлено, що на ім`я [PERSON] у банку емітовано картку № [NUMBER] , номер телефону на який відправляється інформація про підтвердження операцій є фінансовим номером телефону та який знаходиться в анкетних даних [PERSON] [NUMBER] . Зазначене також підтверджуються випискою по рахунку за договором б/н за період з 19 березня 2025 року по 24 березня 2025 року вбачається, по банківській картці № [NUMBER] встановлено що 19 березня 2025 року на вказану карту відповідача зараховано кошти в сумі 2,47 грн (а.с. 94, 95). Суд зважає, що відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Згідно зі статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. За приписами ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму (ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»). Таким чином, судом встановлено що, посилання на обставини укладення вищезазначеного Договору про надання грошових коштів у кредит у електронній формі, відповідає у тому числі положенням Закону України «Про електронну комерцію», оскільки позивачем доведено, що відповідач [PERSON] ідентифікувала себе в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції; надала відповідні дані для заповнення формуляра заяви (П.І.П, РНОКПП, місце проживання, телефон, дані паспорту та ін.) та шляхом накладення простого електронного підпису погодилася із запропонованими умовами договору, підписавши їх. Факт підписання сторонами зазначеного Договору не спростований та не оспорюється. За таких обставин, судом встановлено, що між [PERSON] та ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» виникли договірні відносини, оскільки між ними був укладений відповідний Договір про надання грошових коштів у кредит № 175667. На переконання суду вказаний правочин є правомірним, адже в розумінні ст. 204 ЦК України його недійсність прямо законом не встановлена. Відомості щодо визнання даного Договору недійсним у суду відсутні, зустрічний позов стороною відповідача не заявлено. З метою підтвердження наявності у позивача в межах вищевказаного Договору відповідного права вимоги до позичальника - відповідача по справі [PERSON] , до матеріалів справи додано наступні документи. 16 квітня 2025 року між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу №16042025 (а.с. 36-40). Акт прийому передачі Реєстру боржників від 16 квітня 2025 року підтверджує факт передання реєстру боржників у повному обсязі (а.с. 41). Відповідно до Витягу з реєстру боржників № 4 від 03 липня 2025 року до договору факторингу № 16042025 ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» набуло право грошової вимоги до [PERSON] на загальну суму 11 892,42 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 10 589 грн, заборгованість за процентами 2,42 грн, заборгованість по комісії - 401 грн, заборгованість по штрафах 900 грн (а.с. 42). Факт виконання зазначених умов та здійснення оплати доводиться відповідною копією платіжної інструкції в національній валюті № 506 від 09 липня 2025 року (а.с. 44). Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою у випадку, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, з огляду на встановлені судом обставини, суд приходить до висновку щодо набуття позивачем ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» права грошової вимоги до [PERSON] , за кредитним договором № 175667 від 19 березня 2025 року. Зі змісту ст. 526, 530 ЦК України вбачається, що зобов`язання повинно виконуватися відповідно до умов договору у встановлені строки. Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до розрахунку заборгованості, виконаним первісним кредитором ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС», заборгованість на момент відступлення права вимоги становила 11 892,42 грн (а.с. 34, 35). Згідно з виписки наданої директором ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» з особового рахунку за Кредитним договором № 175667 від 19 березня 2025 року, заборгованість станом на 01 листопада 2025 року складає 10 992,42 грн (а.с. 29), що дає підстави вважати про відсутність донарахувань позивачем ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» та списання заборгованості за штрафними санкціями. За таких обставин, оскільки відповідач допустив порушення зобов`язань, встановлених договорами, доказів своєчасного, належного та повного виконання кредитного договору не надав, що має наслідком наявність заборгованості та підстав для їх стягнення у примусовому порядку. При цьому суд зважає, що відповідачем розрахунки заборгованості за сумою тіла кредитів та нарахованими відсотками не спростовані, відомостей щодо їх невідповідності розміру фактично отриманих коштів не наведено, а тому, беручи до уваги заявлені розрахунки, які сприймаються судом як математично обґрунтовані, оскільки такі нараховані у порядку та строки обумовлені відповідними договорами, суд приходить до висновку щодо наявності у відповідача заборгованості у розмірі 10 992,42 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту - 10 589 грн, заборгованість за процентами 2,42 грн та заборгованість за комісією - 401 грн. За таких обставин позов підлягає задоволенню в повному обсязі. З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачений судовий збір в сумі 2 422,40 грн (а.с. 1, 2), який відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України покладається на відповідача. Крім того, позивач ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» просив стягнути витрати на професійну правничу допомогу у сумі 7 000 грн, на підтвердження яких подав: копію договору № 10/09/25-02 від 10 вересня 2025 року про надання правової допомоги, укладеного позивачем з АБ «СОЛОМКО ТА ПАРТНЕРИ» (а.с. 45, 46); протокол погодження вартості послуг до Договору про надання правничої допомоги № 10/09/25-02 від 10 вересня 2025 року (а.с 46 зворот); копію додаткової угоди № 25770894320 від 11 вересня 2025 року до договору № 10/09/25-02 від 10 вересня 2025 року про надання правової допомоги (а.с. 47); копію Акта приймання-передачі наданих послуг від 25 листопада 2025 року, у якому перелічено види наданих юридичних послуг із зазначенням загальної вартості робіт: 7 000 грн за 6 години роботи (а.с. 48); довіреність та копія свідоцтва адвоката Соломко О.В. про право на зайняття адвокатською діяльністю (а.с. 49, 50). Під час вирішення питання про стягнення витрат на професійну правову допомогу, суд враховує висновок Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц у постанові від 19.02.2020, згідно якого, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Важливими є також висновки у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved