Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

Представник Памірський М.А., в інтересах ТзОВ «Бізнес Позика» звернувся в суд з позовом до [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором. Заявлений позов обґрунтовував тим, що 31.03.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] , укладено Договір № 449718-КС-003 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «Бізпозика» направлено [PERSON] , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-8223, на номер телефону [NUMBER] (що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий Боржником було введено/відправлено. Таким чином, 31.03.2023 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА та [PERSON] , було укладено Договір № 449718-КС-003 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ «БІЗПОЗИКА» надало Позичальнику грошові кошти у розмірі 30 000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування Кредитом є фіксованою та становить 1.15013259 процентів за кожен день користування Кредитом. Пунктом 2. Кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом нараховується на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно Графіку платежів. Пунком 3. Кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати Позичальник для належного виконання умов Кредитного договору. ТОВ «Бізпозика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 30 000,00 грн., шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № [NUMBER] (котрий позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про видачу коштів (або платіжним дорученням). Також 17.05.2023 року між ТОВ «Бізпозика» та [PERSON] укладено додаткову угоду №1 до Договору № 449718-КС-003 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов Додаткової угоди ТОВ «Бізпозика» надає позичальнику додатково кредит у сумі 15 000,00 грн. Крім того 28.06.2023 року між ТОВ «Бізпозика» направлено [PERSON] укладено додаткову угоду № 2 до Договору № 449718-КС-003 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов Додаткової угоди сторони домовились внести зміни в п.1 Договору та викласти «Термін дії договору» в новій редакції до 03.04.2024 року. Також внести зміни в п.2 Договору та викласти «Строк Кредиту» в новій редакції 53 тижнів. Заборгованість Позичальника за Договором після укладення даної Угоди, станом на 28.06.2023 становить 54 469,55 грн., з яких: сума Кредиту - 43 556,16 грн., проценти за користування кредитом - 10 913,39 грн., комісія за надання Кредиту - 0 грн. До теперішнього часу [PERSON] , свої зобов`язання за Кредитним договором № 449718-КС-003 про надання кредиту належним чином не виконала, а лише часткового сплатила кошти, відповідно до розрахунку заборгованості за Договором № 449718-КС-003 в сумі 50 192,77 грн., чим порушила свої зобов`язання, встановлені договором. Зважаючи на ті обставини, що [PERSON] , належним чином не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором, у зв`язку із чим, станом на 26.05.2024 року утворилась заборгованість за Договором № 449718-КС-003 про надання кредиту, в розмірі 181 930,89 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 43 556,19 грн; суми прострочених платежів по відсотках - 138 374,73 грн. Просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 181 930,89 грн., та сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. Ухвалою Снятинського районного суду судді Посохова І.С. від 03.09.2024 року відкрито цивільну справу за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Снятинського районного суду від 03.06.2025 року прийнято до свого провадження. Справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак в прохальній частині позовної заяви просив розгляд справи здійснювати без участі представника позивача, не заперечив щодо ухвалення заочного рішення суду. Відповідачка подала до суду заяву, в якій вбачається що вона не погоджується із заявленою сумою заборгованості, та вважає її несправедливою та необгрунтованою. Просить суд врахувати, що на території України триває повномаштабна війна, що призвело до суттєвого погіршення її матеріального стану. Також повідомила суд, що частково сплачувала заборгованість за відсотками на виконання умов Договору. Та оскільки на даний час ніде не працює, має на утриманні неповнолітнього сина, просить суд взяти до уваги обставини, які викладені у заяві, та врахувати принципи розумності та справедливості при винесенні рішення. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку, про часткове задоволення позову з наступних підстав. Згідно п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1ст.626 ЦК України). В силу ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Окрім того, за приписами статті 3 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію", вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Також, приписами ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію", передбачено поняття "підпис у сфері електронної комерції". Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з п.12 ч.1 ст.3 Закону України "Про електронну комерцію", одноразовий ідентифікатор алфавітно-цифрова послідовність, що й отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень частини 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно частини 2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. В силу ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (ч.1 ст.611 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Так, у відповідності до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. При цьому, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін, як і положення Кредитного договору, які передбачають зобов`язання Позичальника сплачувати відсотки за користування кредитом, можуть бути застосовані лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Судом встановлено, що 31.03.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] , укладено Договір № 449718-КС-003 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п.п. 1,2,3,4,5,6,7,8,910,111 розділу 2. умов Договору Кредитодавець надає Позичальнику грошові кошти в розмірі 30 000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та комісію за надання Кредиту у порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами надання споживчих кредитів; строк, на який надається Кредит 24 тижнів; процентна ставка за Кредитом: в день 1,15013259 %, фіксована; комісія за надання Кредиту 4 500 грн; загальний розмір наданого Кредиту 30 000,00 грн.; термін дії Договору до 15.09.2023 року; орієнтовна загальна вартість Кредиту 78 000 грн.; орієнтовна реальна річна процентна ставка 9168,16 процентів. Окрім того, 17.05.2023 року між ТОВ «Бізпозика» та [PERSON] укладено додаткову угоду №1 до Договору № 449718-КС-003 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов Додаткової угоди ТОВ «Бізпозика» надає позичальнику додатково кредит у сумі 15 000,00 грн. Крім того 28.06.2023 року між ТОВ «Бізпозика» направлено [PERSON] укладено додаткову угоду № 2 до Договору № 449718-КС-003 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов Додаткової угоди сторони домовились внести зміни в п.1 Договору та викласти «Термін дії договору» в новій редакції до 03.04.2024 року. Також внести зміни в п.2 Договору та викласти «Строк Кредиту» в новій редакції 53 тижнів. Заборгованість Позичальника за Договором після укладення даної Угоди, станом на 28.06.2023 становить 54 469,55 грн., з яких: сума Кредиту - 43 556,16 грн., проценти за користування кредитом - 10 913,39 грн., комісія за надання Кредиту - 0 грн. До теперішнього часу [PERSON] , свої зобов`язання за Кредитним договором № 449718-КС-003 про надання кредиту належним чином не виконала, а лише часткового сплатила кошти, відповідно до розрахунку заборгованості за Договором № 449718-КС-003 в сумі 50 192,77 грн., чим порушила свої зобов`язання, встановлені договором. Згідно розрахунку заборгованості позичальника [PERSON] , за кредитним договором № 449718-КС-003 від 31.03.2023 року станом на 26.05.2024р. року загальна заборгованість складає 181 930,89 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 43 556,19 грн; суми прострочених платежів по відсотках - 138 374,73 грн. Отже, судом встановлено, що відповідачка не виконала взяті на себе договірні зобов`язання, а саме у встановлений договором термін не повернула тіло кредиту, та відсотки за його користування. Однак суд не погоджується з нарахування відсотків позивачем оскільки вони є несправедливі у розумінні до ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів", та суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника, як споживача послуг. Вимога про нарахування та сплату відсотків, не відповідає передбаченим у частині 3 статті 509 та частинах 1, 2 статті 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права та є явно завищена. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми відсотків спотворює їх дійсне правове призначення, перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором. Відповідно до вимог даного закону несправедливими є, зокрема, нарахування компенсаційних витрат, які понад 50% перевищують суму отриманої споживчої продукції та послуг. Слід зауважити, що умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності. Виконання державою конституційно-правового обов`язку щодо захисту прав споживачів вимагає від неї спеціального законодавчого врегулювання питань, пов`язаних із забезпеченням дії зазначених принципів у відносинах споживчого кредитування, зокрема, щодо встановлення справедливого розміру неустойки за прострочення виконання грошових зобов`язань позичальниками - фізичними особами. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18 викладено, якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку, щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов, може зменшити загальний розмір як неустойки, штрафу так і процентів річних, як відповідальності за прострочення грошового зобов`язання. Ті самі висновки викладені у постанові Верховного суду України від 12.02.2025 року у справі № 679/1103/23. Отже, оскільки відповідачка частково сплатила заборгованість згідно Договору в розмірі 50 192,77 грн, та на даний час перебуває в скрутному матеріальному становищі, у зв`язку із тим, що на території України триває війна, а Додатковою Угодою, укладеною між сторонами, залишок заборгованості становить 54 469,55 грн., з яких: сума Кредиту - 43 556,16 грн., проценти за користування кредитом - 10 913,39 грн., суд приходить до висновку, про зменшення суми нарахованих відсотків, які стягуються із [PERSON] , на користь позивача до розмірі 10 913,39 грн. В решті позовних вимог в частині стягнення відсотків, слід відмовити. Із врахуванням указаних обставин справи, суд, з`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази у справі, проаналізувавши норми матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, а також сталу судову практику із розгляду однотипних правовідносин, вважає, що поданий ТОВ «Бізнез Позика» до [PERSON] , позов підлягає до часткового задоволення та з відповідачки на користь позивача належить стягнути заборгованість за кредитним договором № 449718-КС-003 від 31.03.20223 у сумі 54 469,58 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 43 556,19 грн., заборгованість по відсотках в розмірі 10 913,39 грн. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 2 статті 141 ЦПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані із розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Оскільки, позов ТОВ «Бізнес Позика до відповідачки задоволено частково з останньої слід стягнути судовий збір у розмірі 725,25 грн. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 524, 526, 527 ч.1, 530, 546 ч.1, 611, 612, 1054 ч.2, 16, 20 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 12, 13, 141, 259, 263-265, 268, ЦПК України, суд, -

Outcome: partial