Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-10 00:00:00

У жовтні 2025 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Нова» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовано тим, що 22 жовтня 2024 року між ТОВ «Іннова Нова» та [PERSON] було укладено договір про надання грошових коштів у позику № 5781171024. Договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документу, створеного та підписаного згідно з вимогами ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг». Відповідно до п.п. 2.2 Договору позики позикодавець зобов`язується надати позичальнику позику на суму у розмірі 6 000 грн., на споживчі цілі, строком на 360 днів, дата надання кредиту 22.10.2024, стандартна процентна ставка становить 1% в день, застосовується у межах строку кредиту, шляхом перерахування на поточний рахунок позичальника, включаючи використання реквізитів платіжної картки, вказаної відповідачем, на умовах строковості, зворотності, платності. Позичальник зобов`язується повернути позику у погоджений умовами Договору строк або достроково та сплатити проценти за користування Позикою, нарахованих згідно з п. 2.6.1, п. 2.6.2 та п. 2.6.3 Договору та його додатків. Перерахування позичальнику кредитних коштів у розмірі 6 000 грн., в рамках виконання умов Договору, було здійснено ТОВ ФК «Контрактовий дім» шляхом грошового переказу, використовуючи реквізити платіжної картки, вказаної відповідачем під час укладання Договору, з яким у ТОВ «Іннова Нова» укладено договір №160523/1 від 16.05.2023, відповідно до якого ТОВ «Іннова Нова» доручає ТОВ ФК «Контрактовий дім» здійснювати перекази коштів (платежів). ТОВ «Іннова Нова» свої зобов`язання виконав у повному обсязі та надав відповідачу грошові кошти у розмірі 6 000 грн. В той же час відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, суму позики не повернув, проценти за користування грошовими коштами не сплатив, внаслідок чого у відповідача, станом на вересень 2025 року, утворилась заборгованість у розмірі 25 680 грн., яка складається з: 6 000 грн. заборгованість за тілом кредиту; 7 680 грн. заборгованість за процентами; 12 000 грн. сукупна сума пені, нарахована за порушення зобов`язань позичальником. Представник позивача, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, у позові просив розглядати справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання до суду не з`явився без поважних причин, відзив на позов не подавав, скориставшись своїми процесуальними правами на власний розсуд. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 22 жовтня 2024 року між ТОВ «Іннова Нова» та [PERSON] було укладено договір про надання грошових коштів у позику № 5781171024, відповідно до якого позичальнику надано кредит у розмірі 6 000 грн., на споживчі цілі, строком на 360 днів, дата надання кредиту 22.10.2024, стандартна процентна ставка становить 1% в день, застосовується у межах строку кредиту, шляхом перерахування на поточний рахунок позичальника, включаючи використання реквізитів платіжної картки, вказаної відповідачем, на умовах строковості, зворотності, платності. Договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документу, створеного та підписаного згідно з вимогами ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг». Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. За вказаних обставин суд приходить до висновку, що кредитний договір № 5781171024 від 22.10.2024 укладений між позивачем та відповідачем у спосіб визначений чинним законодавством України. На підтвердження виконання своїх зобов`язань, позивачем надано довідку № 7/15634 від 18.09.2025 видану ТОВ ФК «Контрактовий дім», про успішність операції з переказу коштів 22.10.2024 [PERSON] на платіжну картку 5168-74ХХ-ХХХХ-0764 у сумі 6 000 грн. Отже, суд приходить до висновку, що позивач умови кредитного договору № 5781171024 від 22.10.2024 виконав у повному обсязі. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Положеннями ч. 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Приписами ч. 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Із наданого розрахунку заборгованості за кредитним договором №5781171024 від 22.10.2024 вбачається, що за відповідачем, станом на 25.09.2025 рахується заборгованість за вказаним договором у розмірі 25 680 грн., яка складається з: 6 000 грн. заборгованість за тілом кредиту; 7 680 грн. заборгованість за процентами; 12 000 грн. сукупна сума пені, нарахована за порушення зобов`язань позичальником. Відомостей про добровільне виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором №5781171024 від 22.10.2024 матеріали справи не містять. Отже, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором №5781171024 від 22.10.2024 належним чином не виконав. Заборгованість за основним боргом (тілом кредиту) та процентами відповідачу нарахована обґрунтовано, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що сума заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 6 000 грн. та процентами у розмірі 7 680 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відомостей про добровільне виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором матеріали справи не містять. При цьому суд виходить з приписів ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України та враховує, що відповідач не надав суду належних доказів повної чи часткової сплати цієї заборгованості, не спростував обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами. Щодо частини позовних вимог про стягнення неустойки (пені) у розмірі 12 000 грн. суд приходить до наступного висновку. Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). На кредитний договір розповсюджується дія пункту 18 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 жовтня 2023 року в справі № 706/68/23 (провадження № 61-8279св23). Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 31.01.2024 у справі № 183/7850/22. Оскільки, кредитний договір №5781171024 від 22.10.2024 був укладений в у період дії в Україні воєнного стану період нарахування неустойки також припадає на період дії в Україні воєнного стану, дія якого продовжена і триває до теперішнього часу, то відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України, неустойка (пені) у розмірі 12 000 грн. за цим договором не підлягає стягненню з відповідача. З урахуванням викладеного, суд доходить висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню. Загальна сума заборгованості за кредитним договором №5781171024 від 22.10.2024, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 13 680 грн., з яких: 6000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 7 680 грн. - сума заборгованості за процентами. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, з відповідача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1290,43 грн.

Outcome: partial