Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

Представник позивача Киричук Г.М., яка діє на підставі Довіреності (класу «Ю») від 14.10.2022 (строк дії до 14.10.2025) через підсистему (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» звернулася до суду з вказаною позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість, яка виникла станом на 01.12.2023 у сумі 62 374,10 гривні, з яких: за Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №100999440201 від 15.03.2018 у сумі 12 252,82 гривень; за Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №1001198779701 від 17.12.2018 у сумі 50 121,28 гривень. Позов обґрунтовує тим, що між АТ «ПУМБ» та відповідачем [PERSON] укладено кредитні договори: №100999440201 від 15.03.2018 та № 1001198779701 від 17.12.2018 відповідно до яких останній отримав у користування кредитні кошти на умовах строковості та зворотності. Банком умови договорів виконані в повному обсязі. Відповідач свої зобов`язання за кредитними договорами виконував не належно, у зв`язку з чим виникла заборгованість по договору №100999440201 від 15.03.2018 у сумі 12 252,82 гривень, з яких: заборгованість за кредитом 1 831,35 грн., заборгованість за процентами 0,60 гривень, заборгованість за комісією 10 420,87 гривень. Заборгованість за кредитним договором № 1001198779701 від 17.12.2018 у сумі 50 121,28 грн., з яких: заборгованість за кредитом 27 696,58 грн., заборгованість за процентами 11,44 грн., заборгованість за комісією 22 413,26 гривень. Загальна сума заборгованості по вищевказаним кредитним договорам станом на 01.12.2023 складає 62 374,10 грн., яку просить стягнути на користь позивача, а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422,40 грн. У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.02.2024 справу передано в провадження судді Звєздової Н.С. 02.02.2024 судом скеровано запит щодо встановлення зареєстрованого місця проживання відповідача, відповідь надійшла 02.02.2024. Ухвалою суду від 02.02.2024 відкрито провадження по справі, розгляд якої призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Ухвалою суду від 05.06.2024 розгляд цивільної справи №336/1028/24 за позовом Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором - зупинити до набрання законної сили рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя у цивільній справі №336/2984/24 за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» про захист прав споживачів. Ухвалою від 19.12.2025 провадження у справі відновлено, справу призначено до судового розгляду. Заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін не надходило. Відповідач відзив на позов не надав. Представник позивача у судове засідання не з`явився. Надав заяву про розгляд справи без його участі. Проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до вимог ЦПК України. Причини неявки суду не повідомив. Заяву про розгляд справи без його участі або відкладення розгляду справи не надав. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Враховуючи те, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явилася в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подав, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Оскільки всі учасники справи не з`явились у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено частиною другою статті 247 ЦПК України. Дослідивши позовну заяву та письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та перевірено матеріалами справи, що 15.03.2018 з метою отримання кредитних коштів відповідач звернувся до АТ «Перший Український міжнародний банк» (далі АТ «ПУМБ»), де підписав власноручним підписом Заяву №100999440201 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 15.03.2018 (далі Заява-1). Відповідно до умов вказаної Заяви-1, [PERSON] просив Банк: відкрити на його ім`я поточний рахунок у гривні на споживчі цілі у розмірі 32 652,00 грн., строком дії на 24 місяці зі сплатою відсотків за користування коштами у розмірі 0,01% та сплатою комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 3,99% шляхом безготівкового перерахування на відкритий рахунок на ім`я відповідача. Підписанням заяви, відповідач підтвердив, що умови надання та обслуговування карткового рахунку встановлюється відповідно до умов ДКБО, з якими він цілком згоден, всі умови ДКБО йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Погашення здійснюється у строк 24 місяця рівними платежами. Цього ж дня, [PERSON] особисто підписав Паспорт споживчого кредиту. Паспорт містить аналогічну Заяві-1 інформацію та контактні дані кредитодавця; основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача; інформацію щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача; порядок повернення кредиту; додаткову інформацію та інші важливі правові аспекти. Факт відкриття кредитного рахунку на ім`я відповідача та перерахування на нього кредитних коштів у розмірі 32 652,00 грн., підтверджується платіжною інструкцією від 15.03.2018 (а.с. 12) та розрахунком заборгованості, з якого вбачається рух коштів, часткове погашення кредитних коштів. Відповідачем не було спростовано факт отримання кредитних коштів та їх використовування на споживчі цілі. Таким чином, суд приходить до висновку, що 15.03.2018 між [PERSON] та АТ «ПУМБ» було укладено Кредитний договір №100999440201. З наданого АТ «ПУМБ» розрахунку по Кредитному договору №100999440201 від 15.03.2018, станом на 01.12.2023 існує заборгованість у сумі 12 252,82 гривень, з яких: заборгованість за кредитом 1 831,35 грн., заборгованість за процентами 0,60 гривень, заборгованість за комісією 10 420,87 гривень. Крім того, 17.12.2018 з метою отримання кредитних коштів [PERSON] знову звернулась до АТ «Перший Український міжнародний банк» (далі АТ «ПУМБ»), де підписав власноручним підписом Заяву №1001198779701 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі Заява-1). Відповідно до умов вказаної Заяви-1, [PERSON] просив Банк: відкрити на його ім`я поточний рахунок у гривні на споживчі цілі у розмірі 39 100,00 грн., строком дії на 24 місяці зі сплатою відсотків за користування коштами у розмірі 0,01% та сплатою комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 3,99% шляхом безготівкового перерахування на відкритий рахунок на ім`я відповідача. Підписанням заяви, відповідач підтвердив, що умови надання та обслуговування карткового рахунку встановлюється відповідно до умов ДКБО, з якими він цілком згоден, всі умови ДКБО йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Погашення здійснюється у строк 24 місяця рівними платежами. Цього ж дня, [PERSON] особисто підписав Паспорт споживчого кредиту. Паспорт містить аналогічну Заяві-1 інформацію та контактні дані кредитодавця; основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача; інформацію щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача; порядок повернення кредиту; додаткову інформацію та інші важливі правові аспекти. Факт відкриття кредитного рахунку на ім`я відповідача та перерахування на нього кредитних коштів у розмірі 39 100,00 грн., підтверджується платіжною інструкцією від 17.12.2018 (а.с. 25) та розрахунком заборгованості, з якого вбачається рух коштів, часткове погашення кредитних коштів. Відповідачем не було спростовано факт отримання кредитних коштів та їх використовування на споживчі цілі. Таким чином, суд приходить до висновку, що 17.12.2018 між [PERSON] та АТ «ПУМБ» було укладено Кредитний договір №1001198779701. З наданого АТ «ПУМБ» розрахунку по Кредитному договору №1001198779701 від 17.12.2018, станом на 01.12.2023 існує заборгованість у сумі 50 121,28 грн., з яких: заборгованість за кредитом 27 696,58 грн., заборгованість за процентами 11,44 грн., заборгованість за комісією 22 413,26 гривень. При вирішенні вимог суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України, встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частинами 1,2 ст.1056-1 ЦК України встановлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Факт отримання кредитних коштів та активного користування ними підтверджується виписками по особовим рахункам відповідача, які відповідно до правового висновку Верховного Суду у постанові від 25.05.2021 у справі № 554/4300/16-ц, є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Доказів протилежного матеріали справи не містять, відповідач також їх не надав, що відповідно до статей 12, 81ЦПК України є його процесуальним обов`язком. За змістом постанови Верховного Суду від 16.09.2020 по справі №200/5647/18 вбачається, що розрахунок заборгованості також є належним доказом, котрий підтверджує розмір заборгованості за кредитним договором, адже містить детальний розпис нарахованої заборгованості, дати здійснення платежів Боржником, кількість днів за які нарахована заборгованість, залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), дати нарахування складових загальної заборгованості за кредитом. Так, з наданих до позовної заяви розрахунків заборгованості вбачається, що вони відповідають вимогам Закону, є чіткими, зрозумілими, узгоджуються з умовами Кредитних договорів, з них вбачається основний борг, нараховані відсотки, суми погашення заборгованості з датами внесення таких грошових коштів на рахунок Банку, залишок нарахованих не погашених відсотків та тіла кредиту. З огляду на вищевказане, суд приходить, до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за Кредитним договором №2001413819501 від 26.09.2019 у сумі 15 558,45 гривень, підлягають задоволенню у повному обсязі. Що ж стосується стягнення з відповідача на користь АТ «ПУМБ» заборгованості за критичними договорами в частині стягнення комісії за користування коштами, суд виходить з наступного. Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20.03.2025 позов [PERSON] до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» про захист прав споживача задоволено. Визнано недійсним пункт 4 розділу «Споживчий кредит», що передбачає обов`язок позичальника сплачувати комісію за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 3,99% Заяви №1001198779701 від 17.12.2018 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, підписаного між [PERSON] та Акціонерним товариством «Перший український міжнародний банк. Визнано недійсним пункт 4 розділу «Споживчий кредит», що передбачає обов`язок позичальника сплачувати комісію за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 3,99% Заяви №100999440201 від 15.03.2018 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, підписаного між [PERSON] та Акціонерним товариством «Перший український міжнародний банк». Рішення набрало законної сили 22.04.2025. У відповідності до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. З огляду на вказане, суд вважає на необхідне відмовити позивачу у стягненні з відповідача заборгованості по комісії за кредитними договорами на загальну суму 32 834,13 гривень, а тому загальна заборгованість, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача по Кредитному договору №100999440201 від 15.03.2018 у сумі 12 252,82 гривень, з яких: заборгованість за кредитом 1 831,35 грн., заборгованість за процентами 0,60 гривень. Заборгованість за кредитним договором № 1001198779701 від 17.12.2018 у сумі 50 121,28 грн., з яких: заборгованість за кредитом 27 696,58 грн., заборгованість за процентами 11,44 грн. Загальна сума заборгованості по вищевказаним кредитним договорам станом на 01.12.2023 складає 29 539,97 гривень. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1 147,00 гривень = (2 422,40грн.*(29539,97*100%/62374,10)).

Outcome: partial