Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

Позивач в особі директора Наваренка В.Г. звернувся до суду із позовом, у якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 002/10653589-СК-SB від 23.06.2021 у розмірі 39036,90 грн, судовий збір у розмірі 3028,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9200,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 23.06.2021 між АТ «Таскомбанк» та відповідачем було укладено угоду № 002/10653589-СК-SB (далі - договір, кредитний договір), відповідно до умов якої за картою відповідача був встановлений кредитний ліміт 26000,00 грн; тип кредиту - кредитна лінія; процентна ставка за користування кредитом - 37,00%; строк кредитування - 12 місяців з можливістю пролонгації. Відповідачем умови кредитного договору належним чином не виконувалися. 02.12.2024 між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» було укладено договір факторингу № НІ/11/25-Ф, у відповідності до умов якого АТ «Таскомбанк» передає ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» за плату належні йому права вимоги до боржників, зазначених у реєстрі боржників, в тому числі і за кредитним договором № 002/10653589-СК-SB від 23.06.2021. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № НІ/11/25-Ф від 02.12.2024 позивач набув право грошової вимоги до відповідача на загальну суму 39036,90 грн, з якої: 26000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 13036,90 грн - сума заборгованості за відсотками. Ухвалою судді від 25.11.2025 відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу було запропоновано протягом 15 днів із дня вручення копії даної ухвали подати відзив на позовну заяву в передбаченому ст. 191 ЦПК України порядку. Ухвалою судді від 19.01.2026 здійснено перехід у справі з розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін до розгляду з викликом сторін на 12.02.2026. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, направив заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до приписів ст. 128, 130, 131 ЦПК України, зокрема, шляхом розміщення оголошення на веб-сайті судової влади України. Про причини неявки суд не повідомив та не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, а тому в силу вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, встановив таке. [PERSON] звернувся 23.06.2021 до АТ «Таскомбанк» із заявою-договором на укладання договору про комплексне банківське обслуговування, внаслідок чого між ними було укладено угоду № 002/10653589-СК-SB, умовами якої погоджено суму кредитного ліміту 26 000,00 грн., тип кредиту - кредитна лінія, процентна ставка за користування кредитом - 37,00%, строк кредитування - 12 місяців з можливістю пролонгації. АТ «Таскомбанк» виконало свої зобов`язання за договором. Факт отримання відповідачем та користування кредитними коштами підтверджується випискою по особовому рахунку за кредитним договором № 002/10653589-СК-SB за період із 23.06.2021 до 02.12.2024. Відповідач допустив порушення умов вказаного кредитного договору в частині своєчасного погашення заборгованості за ним. 02.12.2024 між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу № НІ/11/25-Ф, у відповідності до умов якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 002/10653589-СК-SB від 23.06.202 у загальному розмірі 39036,90 грн. До позову додані копії акту прийому-передачі реєстру боржників до договору факторингу, платіжного інструкції № 5738 від 02.12.2024 про оплату фінансування згідно з договором факторингу, витягу з реєстру боржників до договору факторингу. Відповідно до розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», загальний розмір заборгованості за кредитним договором станом на 02.12.2024 складає 39036,90 грн, з яких: 26000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 13036,90 грн - сума заборгованості за відсотками. Означені докази суд уважає допустимими, належними та достовірними. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 1-3 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Судом встановлено, що відповідачем належним чином умови кредитного договору не виконувалися, внаслідок чого утворилася заборгованість у зазначеному вище розмірі, позивач правомірно набув права вимоги за даним кредитним договором, тому має право на належне виконання відповідачем зобов`язань за ним. Враховуючи викладене вище, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та стягнення із відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 002/10653589-СК-SB від 23.06.2021 в загальному розмірі 39036,90 грн. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3028,00 грн, що сплачено позивачем за подання позову до суду. Відповідно ст. 264 ЦПК України суд під час ухвалення рішення вирішує, у тому числі, і питання щодо розподілу судових витрат. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою, що передбачено ст. 15 ЦПК України. Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На обґрунтування вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу представником позивача були подані наступні докази: копію договору № 03-07/24 від 03.07.2024 про надання правничої допомоги; копію акту № 4 від 02.06.2025 приймання-передачі наданих послуг; копію платіжної інструкції № 2738 від 10.06.2025; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 9438/10 від 18.09.2020. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини у справах «Баришевський проти України» (заява № 71660/11), «Двойних проти України» (заява № 72277/01), «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. На ці ж обставини та критерії посилається Верховний Суд у справі № 756/2114/17 від 13.02.2019, зменшивши розмір судових витрат, зважаючи на те, що заявлений розмір був неспівмірний зі складністю справи. У постанові від 22.03.2023 у справі № 758/6113/19 Верховний Суд зазначив, «що під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд: 1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами,

Outcome: approved