Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини. Позовні вимоги позивачка обгрунтувала тим, що 18.03.2017 між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, в якому народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Їх стосунки були припинені у 2019 році, вона з дитиною проживає окремо від відповідача. З моменту розірвання стосунків відповідач систематично не утримує дитину. З врахуванням наведеного, позивачка просить розірвати шлюб, стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 7000 гривень щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, стягнути з відповідача понесені нею судові витрати у виді судового збору. Ухвалою судді від 05.01.2026 відкрито провадження у справі, призначено перше судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач відзиву на позов у встановлений судом строк не надав, відсутні і його заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Згідно ч. 8 ст. 178, ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, оскільки відсутні клопотання будь-якої зі сторін про інше. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 18.03.2017 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований Управлінням ЗАЦС адміністрації міста Нижнєвартовська Ханти-Мансійського автономного округу - Югри, росія, про що зроблено актовий запис №351, що стверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] , копія якого знаходиться в матеріалах справи. У шлюбі у сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] , яка знаходиться в матеріалах справи. Сімейне життя у сторін не склалося, сторони проживають окремо з 2019, спільного господарства не ведуть, у них різні життєві цінності та погляди на життя. У відповідності з ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Враховуючи викладене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Що стосується позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , то судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження [NUMBER] , яка знаходиться в матеріалах справи, її батьками є сторони по справі - [PERSON] та [PERSON] . Статтею 51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Як передбачено ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789X11 (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ч. 1 ст. 180 СК України). Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазаначений у ч.2 ст.182 СК України. Згідно ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2026 рік" у 2026 році встановлені наступні розміри прожиткового мінімуму на одну особу для дітей віком від 6 років до 18 років в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня становить 3512 грн. Виходячи з системного тлумачення зазначених норм права, вибір способу стягнення аліментів належить тому з батьків, разом з яким проживає дитина, і який є позивачем у справі про стягнення аліментів. Тобто, саме позивачці належить право вибору способу стягнення аліментів (у твердій грошовій сумі чи у частці від заробітку платника аліментів). При визначенні способу стягнення аліментів, суд погоджується з обраним позивачкою способом стягнення аліментів та вважає, що він повинен бути визначений у твердій грошовій сумі за вибором позивачки, з якою проживає малолітня дитина, в силу вимог ч.3 ст.181 СК України. При визначенні розміру аліментів суд враховує те, що відповідач має обов`язок брати участь в утриманні своєї малолітньої дитини, а також те, що батьки мають рівні обов`язки щодо утримання дитини. При цьому, вимоги позивачки про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 7000 грн щомісячно суд вважає завищеними, оскільки позивачкою, в порушення вимог ст. 81 ЦПК України, не доведено належними та допустимими доказами необхідність саме такого розміру аліментів. Однак суд враховує, що дитина хворіє дитячим аутизмом, розладом експресивної мови, розладом психіки, що стверджується копією консультаційного висновку спеціаліста, яка знаходиться в матеріалах справи, у зв"язку з чим потребує постійного лікування. Враховуючи, вказані обставини справи, надані позивачкою докази, враховуючи розмір прожиткового мінімуму та судову практику, що склалася суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та необхідності стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання малолітньої дочки, у розмірі 5000 грн. щомісяця. Даний розмір аліментів суд вважає, достатнім, обґрунтованим та законним. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. В порядку п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, допустити рішення в частині стягнення аліментів - до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача судових витрат, то суд приходить до наступного висновку. Частиною першою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та враховуючи часткове задоволення позовної вимоги про стягнення аліментів (71%), з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути 1211,20 грн сплаченого нею судового збору за позовну вимогу про розірвання шлюбу та 860,00 грн в дохід держави (71% від 1211,20 грн) за позовну вимогу про стягнення аліментів. На підставі ст.ст.2,12,13,76,81,137, 141, 258, 259, 263-265,430 ЦПК України, ст.ст. 56, 112, 180-182, 191 Сімейного кодексу України, ст.51 Конституції України, суд

Outcome: partial