Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» в особі представника звернулося до Жидачівського районного суду Львівської області із позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №29.09.2024-100002111 від 29.09.2024 у розмірі 24800,00 грн. та судовий збір у розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування поданого позову покликається на те, що між ТзОВ «Споживчий кредит» та [PERSON] 29.09.2024 в електронному вигляді укладено Кредитний договір (оферти) №29.09.2024-100002111. Відповідно до умов Договору позичальнику надано кредит у розмірі 8000,00 грн., строком на 140 днів. Пунктом 3.1. Договору передбачено, що кредитор зобов`язується надати Кредит позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених Договором, а позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти, комісію. Пунктом 3.2. Договору передбачено, що Кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Пунктом 4.1. Договору передбачено, що кредитор надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності та поворотності. Спосіб перерахування позичальнику коштів у рахунок кредиту, банківський рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача [NUMBER]. Пунктом 4.3. Договору передбачено, що днем надання Кредиту вважається день списання відповідної суми коштів з рахунку кредитора, а днем погашення Кредиту день зарахування коштів у касу кредитодавця готівкою або зарахування на поточний рахунок кредитора, що підтверджується випискою з поточного рахунку кредитодавця. Відповідно до договору від 29.09.2024 та квитанції про перерахунок коштів, кредитором надано позичальнику кредит в розмірі 8000 грн. на строк зазначений в умовах кредитного договору. [PERSON] 29.09.2024 отримала кредитні кошти у розмірі 8 000 грн. В свою чергу відповідач свої зобов`язання перед позивачем належним чином не виконує, у зв`язку із чим станом на 15.02.2025 утворилась заборгованість у розмірі 24800,00 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 8000,00 грн., по процентам в розмірі 11200,00 грн., комісії - 1600,00 грн., чим порушуються права та інтереси позивача. Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 06.06.2025 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін у судове засідання. 07.07.2025 відповідачем подано заяву про долучення доказів, згідно яких остання повідомляє, що вказані докази підтверджують те, що вона 30.09.2024 зверталась до працівників поліції із заявою про вчинення шахрайських дій, шляхом заволодіння її номером телефону [NUMBER] . В подальшому шахраї, скориставшись її номером телефону, заволоділи її банківськими рахунками, які відкрито в АТ КБ «Приват Банк». У зв`язку із вищенаведеними подіями, вона підозрює, що й було оформлено шахраями кредитні відносини з позивачем, про які їй не було відомо. 25.07.2025 та 30.07.2025 представником позивача подано додаткові пояснення, згідно яких останній зазначає, що між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем було укладено Кредитний договір шляхом: 1) отримання/ознайомлення відповідача з Пропозицією про укладення кредитного договору (оферта) (кредитної лінії) від 29.09.2024 р.; 2) подання відповідачем Заявки кредитного договору № 29.09.2024-100002111 (кредитної лінії) від 29.09.2024 р.; 3) надсилання відповідачем Відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору №29.09.2024\-100002111 (кредитної лінії) від 29.09.2024 р. Таким чином, було укладено Кредитний договір №29.09.2024-100002111 від 29.09.2024 р. у електронній формі, що відповідно до норм чинного законодавства прирівнюєтьс Стороною позивача (Кредитодавця) документи, що складають Кредитний договір підписувались електронним підписом. Стороною відповідача документи, що складають Кредитний договір, підписувались за допомогою одноразового ідентифікатора, який було надіслано у смс-повідомленні на номер, вказаний останнім, як фінансовий - 0680110048. Саме його було використано відповідачем для підписання Кредитного договору - 29.09.2024. Відповідач не заперечує, що вказаний засіб зв`язку, а саме: номер телефону [NUMBER] належить їй. Також відповідачем не було підтверджено відповідними засобами доказування, що на час укладення спірних договорів вона втратила вказаний засіб зв`язку. Також, підписуючи Оферту відповідач підтвердив той факт, що розуміє умови на яких укладається договір. До суду було надано електронні докази в паперовій формі (роздруківка тексту заявки кредитного договору №29.09.2024-100002111, відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцент) кредитного договору №29.09.2024-100002111), підписані одноразовим ідентифікатором «Е358», які містить номер особистого електронного платіжного засобу відповідача, а саме: [NUMBER].Таким чином, електронний платіжний засіб відповідач зазначав самостійно в системі, інша інформація щодо рахунку відповідача у позивача відсутня, оскільки зазначена інформація є банківською таємницею якою володіє виключно Банк-емітент картки. Таким чином, TOB «Споживчий центр» виконало свої зобов`язання за кредитним договором № 29.09.2024-100002111 від 29.09.2024 в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору. Отримання коштів за кредитним договором на банківський рахунок відповідача підтверджується випискою по карті/рахунку [NUMBER] від 29.09.2025, яку додає відповідач. Відповідачем подано Витяг з єдиного реєстру досудових розслідувань, виписки по рахунку, та пояснення від 05.06.2025. Обставини, викладені у витягу, підтверджують лише звернення до правоохоронного органу від 30.09.2024 р. та не підтверджують початок досудового розслідування. Тобто, даний доказ не може бути врахований як доказ - підтвердження факту вчинення кримінального правопорушення відносно відповідача. Крім того, згідно з витягом, у своїй заяві відповідач повідомляє про отримання доступу невідомих осіб до свого банківського рахунку, що не відповідає номеру рахунку, на який, відповідно до матеріалів справи, було видано кошти за кредитним договором. Виписка по картці/рахунку [NUMBER] від 29.09.2024 р. підтверджує отримання кредитних коштів у розмірі 8000 грн. відповідачем. Щодо інших банківських операцій, що здійснені в той же період, то неможливо встановити, що дані перекази були здійснені без волевиявлення відповідача та на який рахунок, враховуючи, наданий відповідачем, витяг з ЄРДР, у якому було повідомлено про отримання доступу невідомими особами до іншого банківського рахунку відповідача, а саме [NUMBER] . 08.08.2025 представником позивача подано клопотання про витребування доказів. Ухвалою від 03.10.2025 в порядку витребування доказів зобов`язано АТ КБ «Приват Банк» в особі керівника надати до суду: інформацію про те на чиє ім`я емітувалась (видавалась) банківська картка № [NUMBER] ; інформацію про рух коштів по банківському рахунку № [NUMBER] за 29.09.2024. 27.10.2025 року на адресу суду від АТ КБ «Приват Банк» надійшли витребувана судом інформація та копії документів. Ухвалою від 21.11.2025 в порядку витребування доказів зобов`язано начальника відділення поліції №2 Криворізького районного управління поліції ГУ НП в Дніпропетровській області надати до Жидачівського районного суду Львівської області інформацію про те, на якій стадії здійснюється кримінальне провадження №1202414130001001 від 01.10.2024 та чи повідомлено будь-якій особі про підозру в межах цього кримінального провадження. 09.12.2025 року на адресу суду з відділення поліції №2 Криворізького районного управління поліції ГУ НП в Дніпропетровській області надійшла витребувана судом інформація. Представник позивача в судове засідання не з`явився, згідно змісту позовної заяви представник позивача просить розглянути справу без участі їхнього представника. Відповідач в судовому засіданні позов заперечила, з підстав викладених у письмових поясненнях. Додатково пояснила, що нею не оформлювався кредитний договір із позивачем. Щодо розбіжностей із номерами карткових рахунків, який вказаний у заяві про вчинення кримінального правопорушення та у виписці по картковому рахунку, то це пов`язано із тим, що після того як невідомі особи, заволодівши доступом до її банківської картки № [NUMBER] , створили новий картковий рахунок на її ім`я № [NUMBER] на який і було зараховані кредитні кошти. Про даний рахунок вона дізналася лише при отриманні відповіді із відділення поліції, оскільки нею у АТ КБ «Приват банк» було оформлено тільки один рахунок № [NUMBER] і саме тому у заяві про вчинення кримінального правопорушення вона вказала, що саме з такого були зняті кошти. Заслухавши вступне слово відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12, ч.За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 29.09.2024 від імені [PERSON] було підписано заявку, яка є невід'ємною частиною пропозиції про укладення договору (оферти), з якою позичальник ознайомилася 29.09.2024 року за посиланням https://sgroshi.com.ua/ua/informaciya-o-kompanii підписав кредитний договір №29.09.2024-100002111 від 29.09.2024. Вищевказану заявку підписано за допомогою накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором Е 358. Реквізити належного позичальнику електронного платіжного засобу для надання коштів позичальнику та даним за наступними договорами [NUMBER]. Відповідно до якого кредит надається на наступних умовах: Дата надання/видачі кредиту - 29.09.2024; сума кредиту: 8000 грн. 00 коп.; строк, на який надається кредит - 140 днів з дати його надання; дата повернення (виплати) кредиту - 15.02.2025 (а.с.15-16). Як вбачається із відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору №29.09.2024-100002111 від 29.09.2024 (кредитної лінії) (а.с.16-17), позичальник підтвердив, що однозначно та безумовно приймає (акцептує) пропозицію про укладення кредитного договору (оферту), невід'ємною частиною якої є заявка до кредитного договору №29.09.2024-100002111 від 29.09.2024, з яким він попередньо уважно ознайомився. Крім того, від імені [PERSON] було підписано додаток до кредитного договору №29.09.2024-100002111 від 29.09.2024 Інформаційне повідомлення позичальника, яка містить зокерма контактний номер телефону, який є аналогічним, зазначеним у Кредитному договорі, а також додаток до кредитного договору №29.09.2024-100002111 від 29.09.2024 Інформаційне повідомлення позичальника містить електронний підпис відповідача одноразовим ідентифікатором Е 358 (а.с.17-18). Відповідно до листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення», який адресований ТОВ «Споживий Центр», то в такому ТОВ «Універсальні платіжні рішення» повідомляє, що між їхніми підприємствами укладено договір на переказ коштів ФК-П-2024/01-2 від 01.04.2024. Відповідно до зазначеного договору було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 29.09.2024 17:11:47 на суму 8000,00 грн., номер картки [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua - 523569105, призначення платежу - видача за договором кредиту №29.09.2024-100002111 (а.с.8). Згідно довідки - розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №29.09.2024-100002111 від 29.09.2024, заборгованість [PERSON] складає: 8000,00 грн. - основний борг, 11200,00 грн.- проценти; 1600,00 грн. - комісія, 4000,00 грн. - неустойка, разом - 24800,00 грн. (а.с.21). Відповідно до копії витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №12024141130001001 від 01.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, 30.09.2024 до Стрийського РУП ГУНП у Львівській області із заявою звернулася [PERSON] , [INFO] , жителька [ADDRESS] , в якій повідомила про те, що невідома особа 29.09.2024 приблизно о 16:30 год. зателефонувавши з номера [NUMBER] та представившись працівником мобільного оператора «Київстар», шахрайським способом, із здійсненням незаконних операцій з використанням інформаційних технологій, ввійшовши в довіру та переконавши її в тому, що їй необхідно замінити або продовжити дію мобільного номера [NUMBER] змусили вводити названі ними коди для підтвердження заміни номера, в результаті чого з її картки [NUMBER] о 16:55 годині знято грошові кошти в сумі 29145,00 гривень, о 16:56 годині - 28140,00 гривень, о 17:12 годині - 8542,50 гривень, спричинивши їй збитків (а.с.36, 41, 122). Згідно листа Стрийського РУП ГУНП у Львівській області від 17.11.2025, який адресований [PERSON] , то останню повідомляють про те, що слідчим відділенням Стрийського РУП ГУ Національної поліції у Львівській області розглянуто її заяву (вх. №21777 від 14.11.2025) з приводу надання інформації про хід досудового розслідування у кримінальному провадженні №12024141130001001 від 01.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України в якому її 02.10.2024 визнано та залучено в якості потерпілої. Під час досудового розслідування встановлено, що згідно виписки з AT КБ «Приватбанк» за її рахунком [NUMBER] , 29.09.2024 відбулися три списання, а саме: 29 145.00 гривень, 28 140,00 гривень та 8 542,50 гривень (переказ на карту) та платіжних інструкцій, згідно яких вказані суми грошових коштів потупили на картковий рахунок № [NUMBER] , код отримувача [NUMBER] , надавач послуг "RAIFFEISEN BANK JBC". Також встановлено, що власником рахунку № [NUMBER] є Акціонерне товариство «РАЙФФАЙЗЕН БАНК», МФО 300335, ЄДРПОУ 14305909. За отриманими даними в ході досудового розслідування 07.10.2024 року скеровано на адресу Стрийського міськрайонного суду Львівської області клопотання про надання тимчасового доступу до речей та документів, які містять охоронювану законом банківську таємницю, по картковому рахунку [NUMBER] за період з 29.09.2024 по момент фактичного виконання ухвали, яка знаходиться у володінні Акціонерного товариства «РАИФФАИЗЕН БАНК» та 14.10.2024 отримано відповідну ухвалу суду. В межах цього кримінального провадження на підставі даної ухвали 11.11.2024 проведено тимчасовий доступ до речей і документів, що стосується карткового рахунку № [NUMBER] . За даними наданими банком по руху коштів встановлено, що вказаний картковий рахунок належить [PERSON] , [INFO] , жителю: [ADDRESS] . Надалі [PERSON] 29.09.2024 здійснював зняття грошових коштів на суму 28000 грн. в банкоматі за адресою: [ADDRESS] . У подальшому, 18.08.2025 у відповідності до ч. 1 ст. 218 КПК України, Стрийською окружною прокуратурою для подальшого здійснення досудового розслідування матеріали вищевказаного кримінального провадження скеровано до відділення поліції №2 Криворізького районного управління поліції Головною управління Національної поліції в Дніпропетровській області (а.с.106). Згідно інформації, наданої Відділенням поліції №2 Криворізького районного управління поліції Головною управління Національної поліції в Дніпропетровській області на виконання ухвали суду, по кримінальному провадженню за №12024141130001001 у якості потерпілої залучено [PERSON] , [INFO] , наразі вищевказане кримінальне провадження перебуває у провадженні слідчого відділення ВП №2 Криворізького РУП, проведення досудового розслідування доручено слідчому СВ [PERSON] . По кримінальному провадженню за №12024141130001001 проведено тимчасові доступи до речей, документів та інформації у банківських установах та операторах мобільного зв`язку, постійно проводяться заходи, направлені на встановлення особи злочинця, свідків та очевидців вчиненого кримінального правопорушення, встановлення об`єктивної істини по кримінальному провадженню. Наразі по кримінальному провадженню за №12024141130001001 підозрюваних осіб не встановлено, обвинувальний акт відносно них до суду не скеровувався (а.с.115, 121). Крім того, як видно з виписки по картці/рахунку [NUMBER] ( [NUMBER] ) і додатковим рахункам договору SAMDNWFC 000110689802 від 29.09.2024 за період 29.09.09.2024-29.09.2024, [PERSON] , [INFO] : 1.Дата операції 29.09.2024 16:55, рахунок [NUMBER] Угода SAMDNWFC 000110689802 від 29.09.2024, деталі операції: на картку, сума: -29145,00 грн., сума у валюті картки: -30019,35 грн., сума комісії: 145,00 грн, залишок після операції: -30019,35 грн. 2.Дата операції 29.09.2024 16:56, рахунок [NUMBER] Угода SAMDNWFC 000110689802 від 29.09.2024, деталі операції: на картку, сума: -28140,00 грн., сума у валюті картки: -28984,20 грн., сума комісії: 140,00 грн, залишок після операції: -59003,55 грн. 3.Дата операції 29.09.2024 17:11, рахунок [NUMBER] Угода SAMDNWFC 000110689802 від 29.09.2024, деталі операції: IPAY_CREDIT_VISA1, Visa Direct, сума: 8000,00 грн., сума у валюті картки: 8000,00 грн., сума комісії: 0,00 грн, залишок після операції: -51003,55 грн. 4.Дата операції 29.09.2024 17:12, рахунок [NUMBER] Угода SAMDNWFC 000110689802 від 29.09.2024, деталі операції: на картку, сума: -8542,50 грн., сума у валюті картки: -8798,78 грн., сума комісії: 42,50 грн, залишок після операції: -59802,33 грн. Баланс на початку періоду: 0,00 грн. Баланс на кінець періоду: -59802,33 грн., усього витрат: -67802,33 грн., усього надходжень: 8000,00 грн., сума комісій: 327,50 грн. (а.с.38-39). Вказане також підтверджується інформацією наданою АТ КБ «Приват Банк» наданої на виконання вимог ухвали суду (а.с.95-97). Також як вбачається із письмових пояснень [PERSON] від 05.06.2025 відібраних ст.дізнавачем СД відділення поліції №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області Г.Кушнір, то остання в таких повідомила, що 30.09.2024 вона звернулася до Стрийського РУП ГУНП у Львівській області із заявою про те, що невідома особа, 29.09.2024 приблизно 16:30 год. зателефонувавши з номера [NUMBER] та представившись працівником мобільного оператора «Київстар», шахрайським способом, із здійсненням незаконних операцій з використанням інформаційних технологій, ввійшовши в довіру та переконавши її в тому, що їй необхідно замінити або продовжити дію мобільного номера [NUMBER] , змусили її вводити названі ними коди для підтвердження зміни номера , в результаті чого ї її картки [NUMBER] о 16:55 годині знято грошові кошти в сумі 29145,00 гривень, о 16:56 годині - 28140,00 гривень, о 17:12 годині - 8542,50 гривень, спричинивши їй збитків. Відомості за вказаним фактом були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12024141130001001 від 01.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України. Так, 25.05.2025 поштовим зв`язком на адресу її проживання від ТзОВ «Універсальні платіжні рішення» надійшли матеріали, а саме повідомлення, довідка-розрахунок про стан заборгованості за кредитним договором №29.09.2024-100002111 від 29.09.2024 (а.с.42). Вирішуючи даний спір суд виходить з такого. Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.202 ЦК України). Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ч.3 ст.203 ЦК України). Порядок укладання договорів в електронній формі передбачений Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію». Зокрема, в ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, про зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п.12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч.1 ст.641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі статтею 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», платіжною картою є електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду карти, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором. Держателем такого платіжного засобу є фізична особа, яка на законних підставах використовує спеціальний платіжний засіб для ініціювання переказу коштів з відповідного рахунка в банку або здійснює інші операції із застосуванням зазначеного спеціального платіжного засобу. Неналежним переказом для цілей цього Закону вважається рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини ініціатора переказу, який не є платником, відбувається її списання з рахунка неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому суми переказу в готівковій чи майновій формі. Неналежним платником є особа, з рахунка якої помилково або неправомірно переказана сума коштів, а неналежним отримувачем - особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі. Відповідно до пункту 14.12статті 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» користувач спеціального платіжного засобу зобов`язаний використовувати його відповідно до вимог законодавства України і умов договору, укладеного з емітентом, та не допускати використання спеціального платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень. Згідно п.3 Розділу 1 Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, затвердженого постановою Національного Банку України №164 від 29.07.2022 автентифікація - процедура, що дає змогу надавачу платіжних послуг установити та підтвердити особу користувача та/або належність користувачу певного платіжного інструменту, наявність у нього підстав для використання конкретного платіжного інструменту, у тому числі шляхом перевірки індивідуальної облікової інформації користувача; авторизація - процедура отримання дозволу на проведення операції з використанням платіжного інструменту; віртуальний платіжний термінал - програмне забезпечення, що дає змогу здійснювати платіжні та інші операції з використанням реквізитів електронних платіжних засобів у мережі Інтернет; власник рахунку - особа, на ім`я якої відкрито рахунок та/або електронний гаманець, за яким здійснюються платіжні та/або інші операції з використанням платіжного інструменту; втрата індивідуальної облікової інформації - неможливість використання користувачем індивідуальної облікової інформації, неправомірне заволодіння та/або використання чи загроза заволодіння та/або використання іншими особами індивідуальної облікової інформації або її компонентів; втрата платіжного інструменту - неможливість здійснення користувачем контролю (володіння) за платіжним інструментом, неправомірне заволодіння та/або використання платіжного інструменту чи його реквізитів та/або індивідуальної облікової інформації; Згідно п.140 Розділу 7, користувач зобов`язаний не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції, та негайно після того, як йому стало відомо про факт втрати такої інформації та/або платіжного інструменту, повідомити про це емітента в спосіб та каналами зв`язку, визначеними договором між емітентом та користувачем. Згідно п.140 Розділу 7, власник рахунку не несе відповідальності за платіжні операції, здійснені без автентифікації платіжного інструменту і його держателя, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність власника рахунку/держателя призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, [PERSON] 30.09.2024, тобто безпосередньо після виявлення вчинення невстановленою особою шахрайських дій, звернулася до правоохоронних органів із відповідною заявою, за результатами якої по вказаному факту були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12024141130001001 від 01.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України в якому останню 02.10.2024 визнано та залучено в якості потерпілої. З наданої вищеописаної виписці по рахунку № [NUMBER] вбачається, що такий було відкрито 29.09.2024 і в цей же день в період часу з 16:56 по 17:12 год. було знято (перераховано на інший рахунок) кошти в сумі 29145 грн., 28140 грн., після чого на вказаний рахунок надійшли кошти в сумі 8000 грн., після чого було знято (перераховано на інший рахунок) ще 8542 грн.. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України також враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15 зазначено, що відповідно до пунктів 6.7, 6.8 Положення №223 банк у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися або які були виконані некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та, за необхідності, відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. У постанові Верховного Суду від 08 лютого 2018 року в справі № 552/2819/16-ц вказано, що «користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Наведені правила визначають предмет дослідження та відповідним чином розподіляють між сторонами тягар доведення, а отже, встановленню підлягають обставини, що беззаперечно свідчитимуть, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції від його імені. В разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів. Враховуючи споживчий характер правовідносин між сторонами, Верховний Суд виходив з того, що за відсутності належних та допустимих доказів сумніви та припущення мають тлумачитися переважно на користь споживача, який зазвичай є «слабкою» стороною у таких цивільних відносинах, правові відносини споживача з банком фактично не є рівними.». У постанові Верховного Суду від 20 червня 2018 року в справі № 691/699/16 ц вказано, що «встановивши, що позивачем не доведено вчинення відповідачем дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою, а відповідач, виявивши безпідставне списання коштів, невідкладно повідомила позивача та правоохоронні органи про цей факт, врахувавши наявність кримінального провадження, у межах якого встановлюється особа, яка протиправно заволоділа грошовими коштами, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність У постанові Верховного Суду від 16.08.2023 у справі № 176/1445/22 зазначено, що «саме банк має доводити, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції; у разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів; сам по собі факт коректного вводу вихідних даних для ініціювання такої банківської операції, як списання коштів з рахунку користувача, не може достовірно підтверджувати ту обставину, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції; за відсутності належних та допустимих доказів сумніви та припущення мають тлумачитися переважно на користь споживача, який зазвичай є «слабкою» стороною у таких цивільних відносинах, правові відносини споживача з банком фактично не є рівними». Як зазначалось вище, відповідач категорично заперечує факт укладання нею вищевказаного кредитного договору та отримання кредитних коштів, посилаючись на те, що вона стала жертвою шахрайства. Представник позивача в свою чергу вказує на те те, що згідно з витягом з ЄРДР, відповідач повідомляє про отримання доступу невідомих особі до свого банківського рахунку, що не відповідає номеру рахунку, на який відповідно до матеріалів справи було видано кошти за кредитним договором. Оцінюючи доводи сторін, суд приймає до уваги те, що на даний час кримінальне провадження за зверненням [PERSON] знаходиться на стадії досудового розслідування та проводяться слідчі дії, останню визнано потерпілою, кредитні кошти надійшли на рахунок та були перераховані на інший впродовж однієї хвилини, чому передував (в межах 15 хвилин) перерахунок на інший рахунок і інших коштів. Той факт, що відповідач у заяві про вчинення кримінального правопорушення вказала інший номер банківської картки, не спростовує доводів відповідача, оскільки перерахунок коштів відбувся лише по рахунку № [NUMBER] за фактом чого і здійснюється досудове розслідування. Наведене у своїй сукупності свідчить про відсутність волі відповідача на укладення кредитного договору та отримання кредитних коштів. Відсутність вироку у кримінальному провадженню та не повідомлення жодній особі про підозру не є підставою для задоволення позову. Судом також не встановлено та позивачем не доведено жодних обставин, які вказували на те, що [PERSON] своїми діями чи бездіяльністю сприяла втраті, незаконному використанню інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, укладення кредитного договору, а тому вона не повинна нести відповідальність за такі операції. При цьому, враховуючи споживчий характер кредитних правовідносин, усі сумніви та припущення мають тлумачитися переважно на користь споживача, який зазвичай є «слабкою» стороною у таких цивільних відносинах. Отож, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, судові витрати слід покласти на позивача.

Outcome: dismissed