Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

29.08.2025 адвокат Струс Н.Я. в інтересах [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання права на земельну частку (пай) розміром 0,86 га, що розташована на території Грімненської сільської ради, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Позовні вимоги мотивовано тим, що [INFO] померла [PERSON] , після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, в т.ч. на право земельну частку (пай) розміром 0,69 ум.кад.га, без визначення меж в натурі (на місцевості), на території Грімненської сільської ради, що належало спадкодавцю на підставі сертифікату серія ЛВ № 143753 від 11.03.1997, виданого на підставі рішення Городоцької районної ради від 22.04.1996 № 84 та зареєстрованого за №329. 25.09.1992 [PERSON] склала заповіт за яким все належне їй майно заповіла синові [PERSON] . Після смерті [PERSON] спадщину прийняв її син [PERSON] , звернувся в нотконтору для її оформлення та 13.11.2007 йому видано свідоцтво про право на спадщину. [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, в т.ч. на право на вищеозначену земельну частку (пай). Позивачка [PERSON] прийняла спадщину після смерті батька, звернулась до нотаріуса для її оформлення, між тим листом від 22.08.2025 їй повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину на вищеозначену земельну частку (пай), через відсутність правовстановлюючого документу. Означене унеможливлює успадкування позивачкою вказаної земельної частки (паю) в нотаріальному порядку, тому вона змушена звертатись із означеним позовом до суду, просила позов задовольнити. Ухвалою судді від 02.09.2025 означену позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Позивачка в судове засідання не з`явилась, 05.02.2026 її представник адвокат Струс Н.Я. подала заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належно. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, має право безпосередньо звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Згідно норм гл.84 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до положень ст. 1261 ЦК України у першу чергу спадкування за законом мають діти спадкодавця, батьки, той з подружжя хто його пережив. Заповідач може призначити спадкоємцем свого майна будь-яку особу, незалежно від того чи перебуває він із вказаною особою в родинних відносинах. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. На підставі положень ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно ч.4 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. За вимогами ст.373 ЦК України, ст. 81 ЗК України право власності (право) на земельну ділянку набувається і здійснюється по закону. Громадяни України набувають права на земельні ділянки на підставі договорів, в т.ч. дарування, прийняття спадщини, тощо. Підставою виникнення права власності (або права) на землю є юридичний факт, з яким закон пов`язує виникнення такого права. Відповідно до пункту 1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 р. 720/95 паюванню підлягали сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Згідно п. 2 вищевказаного Указу право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Крім того, право на земельний пай мають спадкоємці тих членів КСП, які мали таке право, але померли до моменту видачі документа про це право, а саме земельного сертифіката (Указ Президента України від 10 листопада 1994 року №666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва». Відповідно до п.11 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифікату на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений до списку, доданого до державного акту про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 р. 720/95 та відповідні норми ЦК УРСРП. Пункт 24 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 № 7 передбачає, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до п. 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. N 720/95 (720/95) «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Позови громадян, пов`язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо. Судом встановлено та підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , що [INFO] померла [PERSON] (а.с.14). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно, в т.ч. на право земельну частку (пай) розміром 0,69 ум.кад.га, без визначення меж в натурі (на місцевості), на території Грімненської сільської ради, що належало спадкодавцю на підставі сертифікату серія ЛВ № 143753 від 11.03.1997, виданого на підставі рішення Городоцької районної ради від 22.04.1996 № 84 та зареєстрованого за №329 (а.с.13). 25.09.1992 [PERSON] склала заповіт за яким все належне їй майно заповіла синові [PERSON] (а.с.67). Після смерті [PERSON] її син [PERSON] прийняв спадщину, звернувся в нотконтору для її оформлення та 13.11.2007 йому видано свідоцтво про право на спадщину (а.с.16; спад. справа №320/2004). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] (а.с.10). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно, в т.ч. на право на земельну частку (пай) розміром 0,69 ум.кад.га, без визначення меж в натурі (на місцевості), на території Грімненської сільської ради, що згідно сертифікату серія ЛВ № 143753 від 11.03.1997, виданого на підставі рішення Городоцької районної ради від 22.04.1996 № 84 та зареєстрованого за №329 належало [PERSON] . Позивачка [PERSON] прийняла спадщину після смерті батька, звернулась до нотаріуса для її оформлення, між тим листом від 22.08.2025 їй повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину на вищеозначену земельну частку (пай), через відсутність правовстановлюючого документу (а.с.17, 30-86). Враховуючи наведене, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] , а після смерті [PERSON] спадщину прийняла його дочка [PERSON] , інші спадкоємці подали заяви про відмову від спадщини, суд приходить до переконання про задоволення позову. На підставі ст.ст. 25, 373, 392, 1217, 1268 ЦК України, ст.ст. 529, 548-549 ЦК України в ред.1963 року,

Outcome: approved