Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-10 00:00:00

09 грудня 2025 року до суду надійшла позовна заява представника позивача - адвоката Мельник Л.Г., яка діє в інтересах [PERSON] , в якій зазначила, що з 03 липня 1998 року позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] .. Спільних дітей подружжя не має. Подружні стосунки сторін тривалий час погіршувались: зникли взаєморозуміння та єдність, спілкування обмежилось побутовими питаннями, конфлікти стали систематичними, а шлюбні відносини фактично припинилися. Ситуацію поглибив від`їзд відповідачки за кордон улітку 2022 року, після чого, за твердженням позивача, сім`я фактично перестала існувати. Після повернення відповідачки у січні 2023 року сторони разом не проживали та стосунків не відновлювали. Позивачу відомо, що відповідачка проживає з іншим чоловіком у фактичних шлюбних відносинах. Позивач зазначає, що шлюб між сторонами існує лише формально, заходи примирення є недоцільними, оскільки тривалий конфлікт у стосунках та попередні спроби порозуміння результату не дали. Спору щодо поділу майна немає, проте розірвати шлюб через органи РАЦС неможливо, оскільки позивачу невідоме місце проживання відповідачки. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.12.2025 прийнято до розгляду цивільну справу №215/9403/25 та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 16.01.2026. 16.01.2026 справу було відкладено на 11.02.2026 у зв`язку з клопотанням відповідача. Представник позивача Мельник Л.Г. подала до суду заяву про розгляд справи без її участі та участі відповідача, на заявлених вимогах наполягають та просять їх задовольнити (вх. № 3128 від 10.02.2026). Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце судового розгляду повідомлена належним чином у встановленому законом порядку, а саме за допомогою судової повістки направленої відповідачці за її зареєстрованим місцем проживання, яка повернута на адресу суду з відміткою пошти про отримання 21.01.2026 та під розписку. Відзив на позовну заяву відповідач не подала, будь-яких клопотань на адресу суду від неї не надходило. Суд вважає за необхідне у відповідності до вимог ст. 280-281 ЦПК України вирішити справу в заочному порядку з огляду на те, що відповідач повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не з`явилась у встановлений судом термін відзив на позовну заяву не подала, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Відповідно до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється, суд проводить розгляд цивільної справи за наявними у справі матеріалами. Вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача з урахуванням наступного. Судом встановлено, що сторони 03 липня 1998 року зареєстрували шлюб, що підтверджується повторною копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 03.12.2025, яке видане Тернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про що зроблений актовий запис № 227 (а.с.9). Від шлюбу у сторін спільні діти, в тому числі неповнолітні, відсутні. У позовній заяві вказано, що подружні стосунки сторін фактично припинилися: спільне проживання не ведеться, шлюб має формальний характер, примирення є недоцільним. Розірвання шлюбу через органи РАЦС неможливе у зв`язку з невідомим місцем проживання відповідачки, спір щодо поділу майна відсутній. Відповідно до ч. 3ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно із ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно зі ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд враховує, що добровільність є однією з основних засад шлюбу. Шлюб як сімейний союз створює сім`ю, а його договірна природа підкреслює добровільний характер, заснований на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється через його розірвання, що свідчить про стійкий розлад подружніх стосунків. Право на подання позову про розірвання шлюбу належить кожному з подружжя. Для забезпечення цього права важливим є прояв взаємної поваги та гідності між сторонами. Беручи до уваги, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, а подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечать його інтересам і є неможливими, суд вважає за необхідне розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Питання щодо розподілу судових витрат розгляду не підлягає, оскільки позивач просив не стягувати з відповідача на його користь судовий збір. Враховуючи наведене та відповідно до статей 24, 55, 104, 105, 110, 112, 113, 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved