Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечення відповідача. ТОВ «ВІН ФІНАНАС» звернулося до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором № 169468 від 24.05.2018 року у розмірі 20462 гривень 26 копійок, та судових витрат. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24.05.2018 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту №169468, відповідно до якого позичальнику надано кошти у розмірі 3500 гривень. Відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту, сплати пені та комісії, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 15635 гривень, а саме: 3500 гривень - сума основного боргу, 1890 гривень - сума боргу за процентами, 9345 гривень - сума боргу за пенею та штрафами. 12.04.2018 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» (нині ТОВ «ВІН ФІНАНС») укладено договір факторингу №1 на підставі чого відбулось відступлення прав вимоги за договорами. 18.02.2019 року укладено додаткову угоду №12 та на виконання договору підписано реєстр прав вимоги №13 від 18.02.2019 року до боржників, у тому числі до [PERSON] за договором №169468 від 24.05.2018 року. Наказом №55-к від 25.07.2024 року на виконання протоколу загальних зборів №1706 внесено зміни про найменування до облікових та інших документів товариства. ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» перейменовано на ТОВ «ВІН ФІНАНС». ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Деснянського районного суду міста Чернігова від 25.08.2025 року справу передано за підсудністю до Новозаводського районного суду міста Чернігова. Ухвалою судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 23.09.2025 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. 17.11. 2025 року відповідач [PERSON] в системі « Електронний суд» подала заяву про ознайомлення з матеріалами справи. Ухвалою суду 19.11.2025 року судовий розгляд справи відкладено. У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належно, в позовній заяві просить розгляд справи здійснювати без участі представника позивача, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилась про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належно, за зареєстрованим місцем проживання. Суд, відповідно до положень ч.1 ст. 244 ЦПК України, 30.01.2026 року оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення, відклав ухвалення та проголошення судового рішення, оголосив дату та час його проголошення 05.02.2026 року о 16 годині 55 хвилин. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. 24.05.2018 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] , за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» укладено електронний договір № 169468 про надання фінансового кредиту. Згідно з умовами кредитного договору відповідач, шляхом перерахування грошових коштів на її банківський картковий рахунок отримала кредитні кошти у розмірі 3500 гривень, строком на 30 днів. Сторони погодили фіксовану процентну ставку, у розмірі 0,01% від суми кредиту за кожен день користування кредитом у межах строку кредитування. Орієнтовна загальна вартість кредиту, на дату укладення договору, складає за стандартною ставкою 3510 гривень 50 копійок. Відповідно до п.1.7 Договору невід`ємною частиною цього договору є правила надання фінансових кредитів ТОВ «АВЕНТУС Україна», які розміщені на сайті www.creditplus.ua. Підписуючи цей договір, клієнт підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується та зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Згідно з повідомленням ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» №6660/25-Е від 15.07.2025 року [PERSON] було перераховано кошти за договором №169468, код транзакції - creditplus-118639. Відповідно до листа ТОВ «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» № 5713-ВП від 15.07.2025 року, ТОВ «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» повідомило ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» про успішність перерахування 24.05.2018 року коштів з номером транзакції - creditplus-118639 на платіжну картку клієнта [NUMBER] на суму 3500 гривень (а.с.26-32). 12.04.2018 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНИ» та ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» укладено договір факторингу №1, відповідно до якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНИ» зобов`язалось відступити ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» права вимоги зазначені у відповідних реєстрах прав вимог (а.с.43-45). У подальшому між клієнтом і фактором укладалися додаткові угоди, якими продовжувалась дія договору на умовах договору факторингу №1 від 12.04.2018 року. 18.02.2019 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНИ» та ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» укладено додаткову угоду №12 до договору факторингу №1 від 12.04.2018 року. Відповідно до реєстру прав вимог №13 від 18.02.20219 року ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за договором № 169468 від 24.05.2018 року на загальну суму 5390 гривень, з яких: заборгованість по основному боргу - 3500 гривень, заборгованість по відсоткам - 1890 гривень; сума фінансування склала - 647 гривень 50 копійок (а.с.19-20). Згідно з карткою обліку заборгованості (розрахунком заборгованості) за договором № 169468 від 24.05.2018 року, за період з 24.05.2018 року по 04.11.2024 року, відповідачу нараховано 15635 гривень, з яких: 3500 гривень- основний борг на початок дня; 10 гривень 50 копійок - сума заборгованості за зниженою процентною ставкою, 7560 гривень - сума заборгованості за стандартною процентною ставкою; 1100 гривень - сума заборгованості за штрафами; 11340 гривень- заборгованість за пенею. Відповідачем за весь період кредитування сплачено заборгованість на загальну суму 7875 гривень 50 копійок (а.с.37-39). Наказом №55-к від 25.07.2024 року, на виконання протоколу №1706 Загальних зборів учасників ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» від 25.07.2024 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» з 25.07.2024 року перейменовано на Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС»(а.с.11). ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Стаття 627 ЦК України визначає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідач підписуючи договір підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних ним умов кредитування. Із змісту статей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Згідно з ч. 1, 3 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (частина 1 статті 1078 Кодексу). Відповідно до ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Отже, ТОВ «ВІН ФІНАНС», як новий кредитор, набуло право вимоги до відповідача за укладеним договором № 169468 від 24.05.2018 року. Відповідно до статей 1048-1052, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику та сплатити відсотки за користування коштами у строк та у порядку, що встановлені договором. Зі змісту статті 1054 ЦК України слідує, що за кредитним договором, банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Частинами 1 та 2 статті 612 ЦК України визначено,що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно із ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. За умовами ч.2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що на підтвердження розміру заборгованості позивачем надано розрахунок заборгованості станом на дату відступлення права вимоги, відповідно до якого загальний розмір заборгованості становить 15635 гривень. Разом з тим, згідно з реєстром прав вимог №13 від 18.02.2019 року, який є невід`ємною частиною додаткової угоди №12 до договору факторингу №1 від 12.04.2018 року, загальний розмір заборгованості відповідача становить 6097 гривень 50 копійок. Таким чином, наданий позивачем розрахунок заборгованості у розмірі 15635 гривень не узгоджується з реєстром прав вимог, а тому не може бути прийнятий судом як належний доказ у цій частині. Оскільки саме реєстр прав вимоги визначає обсяг переданих позивачу прав вимог, суд доходить висновку, про доведеність представником позивача суми заборгованості на загальну суму 6037 гривень 50 копійок. Разом з тим встановлено, що відповідачем було здійснено платежі на користь первісного кредитора на загальну суму 7875 гривень 50 копійок, що перевищує суму заборгованості та повністю її покриває. За вказаних обставин, суд доходить висновку про відсутність заборгованості відповідача перед позивачем, у зв`язку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають. V. Розподіл судових витрат. Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати, які відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у разі відмови в позові покладаються на позивача. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed