Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-05 00:00:00

ТОВ «Споживчий центр» звернулося до Оболонського районного суду м. Києва із зазначеною позовною заявою, в якій просило стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 11 582,88 грн та судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 05.06.2025 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 03.06.2025-100001351. Відповідно до цього кредитного договору, [PERSON] надано кредит у розмірі 10 000 грн строком на 70 днів, з фіксованими процентними ставками: - ставка «Стандарт» у розмірі 1% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка «Економ»; - ставка «Економ» у розмірі 0,01% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом перших чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів. Відповідач не виконує зобов`язання за договором, не здійснює платежі на погашення суми кредиту та нарахованих процентів, у зв`язку з чим утворилася заборгованість, яка станом на 25.11.2025 становить 11 532,88 грн, що складається з: 5 164 грн - суми заборгованості за тілом кредиту, 5 168,88 грн - суми відсотків за користування кредитом, 4 200 грн - неустойки. Позивач зазначив, що відповідачем були здійснені заходи, спрямовані на визнання боргу, а саме проведена часткова сплата по вищезазначеному кредитному договору: - на суму 5 000 грн від 23.06.2025; - на суму 2 000 грн від 02.07.2025. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 28 листопада 2025 року відкрито провадження у справі. Судом вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (в порядку письмового провадження). Ухвалою суду, яка направлена відповідачу в установленому порядку, було надано строк для подання відзиву на позов. У встановлений строк відповідач відзив на позов не подав. На підставі ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи за наявними матеріалами без участі відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що 05.06.2025 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] було укладено електронний кредитний договір № 03.06.2025-100001351 у вигляді заявки, згідно з яким [PERSON] надано кредит у розмірі 10 000 грн строком на 70 днів з датою повернення кредиту 13.08.2025, з фіксованими процентними ставками: - ставка «Стандарт» у розмірі 1% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка «Економ»; - ставка «Економ» у розмірі 0,01% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом перших чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів (пп. 2, 3, 4, 6, 7 Заявки). Денна процентна ставка - загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Денна процентна ставка та її розрахунок: 0.8% (денна процентна ставка) = (5614 / 10000)/ 70 ? 100% (п. 10 Заявки). Неустойка: 150 грн. 00 коп., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання (п. 15 Заявки). Розмір процентів відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України становить 547.5 % річних, які нараховуються від простроченої позичальником суми (база розрахунку). Максимальний розмір процентів відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України встановлюється законом (п. 16 Заявки). Зарахування коштів у розмірі 10 000 грн підтверджено квитанцією до платіжної інструкції № 20244-1391-224017233. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). У відповідності до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Після укладення договору відповідач своїх зобов`язань за вказаним договором належним чином не виконував, не здійснював платежів на погашення суми кредиту та нарахованих процентів, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у розмірі 11 532,88 грн, що складається з: 5 164 грн - суми заборгованості за тілом кредиту, 5 168,88 грн - суми відсотків за користування кредитом, 4 200 грн - неустойки, що підтверджується довідкою-розрахунком про стан заборгованості за кредитним договором № 03.06.2025-100001351 від 05.06.2025. Вказаний розрахунок відповідачем не спростований, доказів повного виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором суду не надано. Що стосується позовних вимог про стягнення 4 200 грн неустойки, суд вважає у цій частині позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжено і триває по теперішній час. Також, Верховний Суд у своїй постанові від 31.01.2024 року № 183/7850/22 (61-14740св23) зазначив тлумачення п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, що свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч.2 ст.625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Враховуючи зазначене вище, стягнення неустойки у розмірі 4 200 грн за кредитним договором № 03.06.2025-100001351 від 05.06.2025, тобто у період дії воєнного стану, не відповідає вимогам Закону, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Отже, суд дійшов висновку, що позовні вимоги частково ґрунтуються на вимогах закону та підтверджені відповідними належними та достатніми доказами, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у розмірі 7 332,88 грн, з яких: 5 164 грн - заборгованість за тілом кредиту; 2 168,88 грн - заборгованість по процентам. Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial