Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача . У жовтні 2025 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (далі - ТОВ «БІЗПОЗИКА») звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 443339-КС-001 від 10.01.2022 у сумі 23 326,97 грн та вирішити питання про розподіл судових витрат. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 10.01.2022 між ТОВ «БІЗПОЗИКА» та [PERSON] укладено Договір № 443339-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». ТОВ «БІЗПОЗИКА» 10.01.2022 направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір № 443339-КС-001 про надання кредиту. 10.01.2022 [PERSON] прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору №443339-КС-001 про надання кредиту , на умовах визначених офертою. За умов такого договору ТОВ «БІЗПОЗИКА» надало позичальнику грошові кошти у розмірі 10 000,00 грн , на засадах строковості , поворотності , платності ( далі - кредит) , а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. За умовами Договору кредиту сторони визначили , що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1,07766643 процентів за кожен день користування кредитом . ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором виконало та перерахувало на зазначену позичальником, при заповненні анкетних даних в особистому кабінеті, банківську картку за № [NUMBER] грошові кошти у розмірі 10 000,00 грн. Проте , позичальник зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, а лише частково сплатив кошти у сумі 6 206,36 грн, унаслідок чого, станом на 09.10.2025 , у [PERSON] утворилася заборгованість у сумі 23 326,97 грн, яка складається з прострочених платежів по тілу кредиту - 9 892,23 грн, суми прострочених платежів по процентах - 13 432,86 грн , суми заборгованості по штрафам - 0,00 грн , суми прострочених платежів за комісією - 1,88 грн. Відповідач відзиву на позов не надав, з будь-якими клопотаннями та заявами до суду не звертався. Заяви , клопотання , інші процесуальні дії. Ухвалою Слобідського районного суду м.Харкова від 31.10.2025 передано за підсудністю до Богодухівського районного суду Харківської області. Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 28.11.2025 справу за підсудністю направлено до Краснокутського районного суду Харківської області . Ухвалою Краснокутського районного суду Харківської області від 23.12.2025 провадження по справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, а також витребувано докази з АТ «СЕНС БАНК». Представник позивача Дармограй А.Т. , яка діє на підставі довіреності, у судове засідання не з`явилася, просила суд розгляд справи здійснювати за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала, про що зазначила в позовній заяві, підтримала позовні вимоги, просить їх задовольнити. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідач у судове засідання не з`явився повторно, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином, в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судових повісток за його місцем реєстрації . Відповідно до п. 3 ч. 8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Пунктом 991 «Правил надання послуг поштового зв`язку», затверджених постановою КМ України від 5 березня 2009 р. № 270, встановлено, що рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка». Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка», працівник поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за вказаною адресою», яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Отже, відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України вважається, що судова повістка вручена [PERSON] 02.01.2026. Крім того, відповідач повідомлявся шляхом направлення судової повістки на електронну адресу, яка мається в матеріалах справи, про що свідчать довідки про доставку електронного листа до електронної скриньки від 24.12.2025, 20.01.2026 Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідачка належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання; відповідачка не з`явилась в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідачка не подала відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив на позов, відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою представника позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно із Анкетою клієнта позичальника [PERSON] , останній висловив бажання отримати кредит у розмірі 10 000,00 грн; дата отримання кредиту: 10.01.2022, його електронна адреса: RENBLANK@BIGMIR/NET; фінансовий номер телефону позичальника: [NUMBER] ; номер банківського рахунку/банківської картки для перерахунку коштів: [NUMBER] . (а.с. 32) 10.01.2022 ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» запропонувало [PERSON] укласти договір (оферта) №443339-КС-001 про надання кредиту з використанням інформаційно - телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», яка була прийнята останнім. (а.с.27-30) 10.01.2022 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено договір №443339-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма). За умов такого договору, кредитодавець надає позичальнику грошові кошти у розмірі 10 000,00 грн, на засадах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісією за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА»; тип кредиту: кредит; строк, на який надається кредит : 24 тижні; процентна ставка за кредитом: в день 1,07766643 фіксована ; комісія за надання кредиту : 1 500,00 грн; загальний розмір наданого кредиту : 10 000,00 грн; термін дії договору: до 27.06.2022; орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 24 960,00 грн; орієнтовна реальна річна процентна ставка: 7257,47 процентів; протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом нараховується на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення Кредиту згідно графіку платежів; графік платежів з 24.01.2022 по 27.06.2022. ( а.с. 25-26) Також паспорт споживчого кредиту, який підписаний відповідачем, містить інформацію , обов`язкову для ознайомлення позичальником. ( а.с.23-26) Кредитодавець зобов`язаний протягом 3 робочих днів з дня укладення договору надати позичальнику кредит в сумі, вказаній у п.3. паспорту споживчого кредиту та п.1 договору про надання кредиту, шляхом безготівкового переказу коштів на картковий рахунок позичальника вказаний в анкеті клієнта. Позивачем надано доказ щодо перерахування коштів [PERSON] , згідно кредитного договору №443339-КС-001 від 10.01.2022, у сумі 10 000,00 грн , на картковий рахунок [NUMBER] . (а.с.33) Розрахунок заборгованості за кредитом, складеним ТОВ «БІЗПОЗИКА», свідчить про те, що станом на 09.10.2025 у [PERSON] загальна заборгованість за Договором складає 23 326,97 грн , з них: 9 892,23 грн - заборгованість за кредитом; 13 432,86 грн - заборгованість по відсотках; 1,883 грн - заборгованість по комісії ; 0 грн- заборгованість по штрафам. (а.с.12-21) Довідкою ТОВ «БІЗПОЗИКА» підтверджується, що заборгованість [PERSON] за Договором № 443339-КС-001 про надання кредиту від 10.01.2022, складає 23 326,97 грн. (а.с. 22). На виконання ухвали суду від 23.12.2025 про витребування доказів, АТ «СЕНС БАНК» надано інформацію , відповідно до якої на ім`я [PERSON] відкрито картку, маска якої за № [NUMBER] , рахунок до картки № [NUMBER] .( а.с.93) Виписка про рух коштів по картці № [NUMBER] , рахунок до картки № [NUMBER] , підтверджує здійснення операцій клієнтом [PERSON] , по картці за період з 10.01.2022 по 27.06.2022 . (а.с. 94-96) За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України). Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. За таких обставин суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України, Закону України «Про електронну комерцію». Пунктами 5-7 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Стаття 11 вказаного Закону передбачає порядок укладення електронного договору. Зокрема, передбачено, що у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12цього Закону, є оригіналом такого документа. Згідно з частинами 1, 2 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтями 1046-1047 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц зроблено висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною 2статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, постанові Верховного Суду від 18 січня 2023 року у справі № 686/13446/15. Отже, надання кредиту наділяє позичальника благом, яке полягає у тому, що позичальник одержавши від кредитора грошові кошти, не повинен повертати їх негайно, а отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (строку кредитування, у межах якого сторони можуть встановити періоди повернення частини суми кредиту), а кредитор відповідно, за загальним правилом не вправі вимагати повернення боргу протягом відповідного строку (право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту передбачає ч.2 ст.1050 ЦК України). Саме за це благо - можливість правомірно не повертати кредитору борг протягом певного часу - позичальник сплачує кредитору плату, якою є проценти за договором кредиту відповідно до ст.1048 ЦК України. Таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у справі №910/4518/16 від 05.04.2023. Частинами 1-3 статті 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядокїх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актівцивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За положеннями ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Станом на день розгляду справи заборгованість за договором кредиту відповідачем не погашена, тому сума простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 9 892,23 грн та сума заборгованості за процентами у розмірі 13 432,86 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Про те, що заборгованість за тілом та процентами за кредитним договором відсутня, відповідачем [PERSON] не надано жодного доказу, який би свідчив про виконання ним взятих на себе зобов`язань. Відповідачем не надано свого контррозрахунку, натомість позивачем надано розрахунок заборгованості, який відповідачем не спростований. Щодо вимоги про стягнення комісії, суд зазначає наступне. 10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Положення частини першої, другої та п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними. За пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною 2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини 1 статті 1 та частини 2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту». Пунктом 5 Правил про споживчий кредит передбачено, що банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит). Отже , як вбачається з умов даного кредитного договору та Правил надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗПОЗИКА» , встановлення комісії за надання кредиту , є правомірним, оскільки укладеним між позивачем та відповідачем кредитним договором передбачено нарахування комісії за надання кредиту та включено суму нарахувань по комісії до графіку платежів , а Правилами надання споживчих кредитів передбачено , що до загальних витрат за кредитом включаються доходи кредитодавця у вигляді процентів , комісії , інших обов`язкових платежів. Такий висновок узгоджується з правовим висновком , викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19. Таким чином стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума прострочених платежів за комісією у розмірі 1,88 грн. Щодо розподілу судових витрат. Згідно платіжної інструкції №16314 від 20.10.2025 при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 грн. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у сумі 2422,40 грн, пропорційно розміру задоволених вимог .

Outcome: approved