Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою в якій просить визнати за [PERSON] , [INFO] право власності за набувальною давністю на земельні ділянки: площею 5, 83 га, що розташована на території Давидово-Брідської сільської ради (після реорганізації Великоолександрівської селищної ради), Великоолександрівського (після реорганізації Бериславського) району Херсонської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала останньому на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ХС №060822 виданого 03 березня 2003 року, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №583 та земельну ділянку площею 0, 58 га, що розташована на території Давидово-Брідської сільської ради (після реорганізації Великоолександрівської селищної ради), Великоолександрівського (після реорганізації Бериславського) району Херсонської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала останньому на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ХС №042267 виданого 07 березня 2003 року, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №705, які належати [PERSON] до 05 листопада 2004 року. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що з 2007 року в користуванні позивача перебувала земельна ділянка брата [PERSON] [PERSON] з кадастровим номером 6520982000:07:012:0012, що підтверджується відповідними договорами. Земельні ділянки знаходяться по сусідству одна до одної та позивачем з метою не погіршення стану ґрунтів через нецільове використання, накопичення відходів або сторонніх предметів, що призводить до деградації земель, знижує їх продуктивність, вимагає вжиття заходів для очищення, рекультивації було розпочато обробіток земельної ділянки, яка належала [PERSON] . Вже більше вісімнадцяти років позивач несе весь ризик та тягар утримання згаданого нерухомого майна. Фактично позивач є володільцем двох земельних ділянок загальною площею зі складу земель сільськогосподарського призначення на території Великоолександрівської селищної ради, використовує такі у власних інтересах. Інші особи не декларують щодо згаданого нерухомого майна власних речових прав або інтересів. Враховуючи вищезазначені обставини, у зв`язку із добросовісним, безперервним володінням чужим майном, у позивача виникло право власності на вказане майно за набувальною давністю у порядку ст.344 ЦК України. На судове засідання позивач та його представник не з`явилися, надано заяву про розгляд справи без їх участі. На судове засідання представник відповідача не з`явився. За таких обставин, суд вважає можливим постановити рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, щопозивач з 2007 року користується земельними ділянка площею 5, 83 га, що розташована на території Давидово-Брідської сільської ради (після реорганізації Великоолександрівської селищної ради), Великоолександрівського (після реорганізації Бериславського) району Херсонської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала останньому на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ХС №060822 виданого 03 березня 2003 року, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №583 та площею 0, 58 га, що розташована на території Давидово-Брідської сільської ради (після реорганізації Великоолександрівської селищної ради), Великоолександрівського (після реорганізації Бериславського) району Херсонської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала останньому на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ХС №042267 виданого 07 березня 2003 року, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №705 за наступних обставин. [PERSON] [INFO] належали на праві приватної власності земельні ділянки сільськогосподарського призначення, а саме: земельна ділянка площею 5, 83 га, що розташована на території Давидово - Брідської сільської ради (після реорганізації Великоолександрівської селищної ради), Великоолександрівського (після реорганізації Бериславського) району Херсонської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала останньому на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ХС №060822 виданого 03 березня 2003 року, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №583. Земельна ділянка площею 0, 58 га, що розташована на території Давидово- Брідської сільської ради (після реорганізації Великоолександрівської селищної ради), Великоолександрівського (після реорганізації Бериславського) району Херсонської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала останньому на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ХС №042267 виданого 07 березня 2003 року, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №705. [PERSON] помер [INFO] в селищі Велика Олександрівка. Після його смерті спадкова справа не відкривалася. У зв`язку з чим задоволення вимог позивача жодним чином не буде порушувати права третіх осіб, при цьому необхідно витребувати відповідну інформацію від нотаріуса. З 2007 року в користуванні позивача перебувала земельна ділянка брата [PERSON] [PERSON] з кадастровим номером 6520982000:07:012:0012, що підтверджується відповідними договорами оренди. Земельні ділянки знаходяться по сусідству одна до одної та позивачем з метою не погіршення стану ґрунтів через нецільове використання, накопичення відходів або сторонніх предметів, що призводить до деградації земель, знижує їх продуктивність, вимагає вжиття заходів для очищення, рекультивації було розпочато обробіток земельної ділянки, яка належала [PERSON] . Невжиття вказаних заходів призвело б до погіршення стану земельної ділянки, та мало б наслідком погіршення стану сусідніх земельних ділянок через забур`янення, накопичення відходів, поширення шкідників. Вже більше вісімнадцяти років позивач несе весь ризик та тягар утримання згаданого нерухомого майна. Фактично позивач є володільцем двох земельних ділянок загальною площею зі складу земель сільськогосподарського призначення на території Великоолександрівської селищної ради, використовує такі у власних інтересах. Інші особи не декларують щодо згаданого нерухомого майна власних речових прав або інтересів. Враховуючи вищезазначені обставини, у зв`язку із добросовісним, безперервним володінням чужим майном, у позивача виникло право власності на вказане майно за набувальною давністю у порядку ст.344 ЦК України. Факт законного, відкритого, добросовісного та безперервного користування земельними ділянками також підтверджується банківськими квитанціями про сплату земельного податку та військового збору за користування вказаними земельними ділянками, зокрема: квитанцією від 21.08.2020 на суму 841, 91 грн з призначенням «земельний податок з фізичних осіб від [PERSON] » квитанцією від 21.08.2020 на суму 11,19 грн з призначенням «земельний податок з фізичних осіб від [PERSON] » квитанцією від 26.07.2021 на суму 841, 91 грн з призначенням «земельний податок з фізичних осіб від [PERSON] » квитанцією від 21.08.2019 на суму 841, 91 грн з призначенням «земельний податок з фізичних осіб від [PERSON] » квитанцією від 28.08.2017 на суму 638, 89 грн з призначенням «земельний податок з фізичних осіб» квитанцією від 31.10.2019 на суму 20, 35 грн з призначенням «земельний податок з фізичних осіб від [PERSON] » квитанцією від 31.07.2017 на суму 665, 70 грн з призначенням «« [PERSON] земельний податок з фізичних осіб». квитанцією від 10.07.2018 на суму 91, 50 грн з призначенням «« [PERSON] військовий збір». квитанцією від 13.08.2024 на суму 1247, 87 грн з призначенням ««земельний податок з фізичних осіб за 2024 рік від [PERSON] ». Вказане підтверджує відкритість, законність та добросовісність володіння майном, позивач сплачував на бюджетні рахунки земельний податок із зазначенням особи у якої перебували у власності земельні ділянки. За користування в інші періоди, квитанції позивачем було втрачено внаслідок окупації та бойових дій. Фактично позивач є володільцем двох земельних ділянок зі складу земель сільськогосподарського призначення на території Великоолександрівської селищної ради, використовує такі у власних інтересах. Інші особи не декларують щодо згаданого нерухомого майна власних речових прав або інтересів. Зазначені обставини, як кожна окремо, так і в сукупності, свідчать про бажання позивачем на законодавчому рівні встановити право власності на нерухоме майно як і неможливість визнання за ним такого права, окрім як за зверненням до суду, з вимогою визнання права власності як за набувачем таких прав за набувальною давністю. Тобто позивач володіє спірним майном більше десяти років, при цьому набувши таке право добросовісно. Інших осіб, які претендують на це майно під час судового розгляду не встановлено. Згідно зі ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Набувальна давність (або давність володіння) відноситься до первісних способів набуття права власності, тому що права набувача засновані не на минулій власності чи відносинах правонаступництва, а на обов`язковій сукупності обставин, передбачених ч. 1 ст. 344 ЦК України, до яких насамперед відносяться законний об`єкт володіння, добросовісність володіння, відкритість володіння, давність володіння та його безперервність (тобто строк володіння). Набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб`єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Відповідно до п. 13 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ" № 5 від 7 лютого 2014 року, можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК України, а також ч. 4 ст. 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності. З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що оскільки позивач відкрито на протязі більше 10 років володіє і користується спірною земельною ділянкою, при тому, що відсутні інші особи, які можуть заявити про своє право на неї, позивач набув права на спірне майно за набувальною давністю на підставі ст. 344 ЦК України.

Outcome: approved