Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за кредитним договором № 0505719346/1 від 07.10.2020 у розмірі 64550.00 грн, сплачений судовий збір у розмірі 2422.40 грн. та 16000 гривень витрат на правову допомогу. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 07.10.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНФІНАНС» (далі - Кредитодавець) та [PERSON] (далі - Відповідач/Позичальник) укладеного договір № 0505719346/1. Кредитний договір був укладений в електронному вигляді, згідно з умовами якого кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з максимальним лімітом 4000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами кредитного договору. Даний договір укладений відповідно до вимог чинного законодавства у електронній формі. 16.12.2021 було укладено договір № 16-12/21 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ІНФІНАНС" відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 0505719346/1. 10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 0505719346/1. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 0505719346/1. Термін повернення кредиту у повному обсязі настав, а заборгованість за кредитним договором у встановлений строк не була погашена, у зв`язку з чим товариство вимушене звернутись із даним позовом до відповідача про стягнення заборгованості у судовому порядку з метою захисту та поновлення порушених прав, а саме повернення кредитних коштів, відсотків у зв`язку із неналежним виконанням позичальником зобов`язання за кредитним договором. Заяви та клопотання сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, процесуальні дії у справі: Ухвалою судді Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 04.11.2025 відкрито провадження в справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 18.12.2025 представник відповідача адвокат Родіков І.С., подав пояснення на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнав частково в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми основного боргу в розмірі 4000 грн та відсотків за користування кредитом в розмірі 420 грн (4000 грн х 1,75 % х 6 днів), в іншій частині позову просив відмовити. Розгляд справи просив проводити за його відсутності. У відповіді на відзив позивач наполягав на задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що 07.10.2020 року на підставі Заявки-анкети №3285886 на умовах Пропозиції (оферти) на укладення електронного Договору позики, що акцептована Відповідачем, шляхом підписання електронним підписом Відповідача, між ТОВ «ІНФІНАНС» та [PERSON] було укладено Договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0505719346/1. Вказана Заявка-анкета №3285886 підписана [PERSON] електронним підписом 2w4q8r. Крім того, 07.10.2020 року [PERSON] підписав електронним підписом 2w4q8r, Акцепт оферти від 7 жовтня 2020 року на укладення Договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0505719346/1 від 07 жовтня 2020 та отримання кредиту згідно та Заявки анкети №3285886 від 7 жовтня 2020 року. Відповідно до Акцепт оферти від 7 жовтня 2020 року на укладення Договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0505719346/1 від 07 жовтня 2020 та отримання кредиту згідно та Заявки анкети №3285886 від 7 жовтня 2020 року, визначено основні умови кредиту: Розмір кредиту 4 000 грн.; Строк користування кредитом 6 днів; Строк дії Договору 3 роки. Відсоткова ставка 1,75% за один день користування кредитом, застосовується за умови належного виконання умов Договору та відсутності Пролонгації; Річна відсоткова ставка 638,75%, застосовується за умови належного виконання умов Договору та відсутності Пролонгації; Загальна вартість кредиту у грошовому вираженні становить: 420,00 грн., за умови належного виконання умов Договору та відсутності Пролонгації; Реальна річна процентна ставка за кредитом становить 638,75%, за умови належного виконання умов Договору та відсутності Пролонгації; Номінальна відсоткова ставка 1,75% за один день користування кредитом, застосовується у випадках передбаченими Правилами; Номінальна річна відсоткова ставка 638,75%, застосовується у випадках передбаченими Правилами; Загальна вартість кредиту у грошовому вираженні становить: 420,00 грн., при використанні Номінальної відсоткової ставки; Реальна річна процентна ставка за кредитом становить 638,75%, при використанні Номінальної відсоткової ставки. Максимальна відсоткова ставка 3,5% за один день користування кредитом, застосовується за умови неналежного виконання умов Договору; Максимальна річна відсоткова ставка 1277,5%, застосовується за умови неналежного виконання умов Договору. Загальна вартість кредиту у грошовому вираженні становить:840 грн., за умови належного виконання умов договору. Крім того згідно до Акцепт оферти від 7 жовтня 2020 року на укладення Договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0505719346/1 від 07 жовтня 2020 та отримання кредиту згідно та Заявки анкети №3285886 від 7 жовтня 2020 року, вбачається, що [PERSON] самостійно перед укладанням Договору повністю ознайомився з Правилами, викладеними на веб-сайті Товариства, Проектом Договору і який відповідає умовам даного Договору, та погоджуюся з ними. Акцептуючи оферту він підтверджує, що уклав цей Договір на сприятливих для себе умовах, у тому числі з отриманням повної інформації від Товариства, достатньої та необхідної для прийняття ним рішення щодо укладення цього Договору, що відповідає його внутрішній волі. Підписуючи Акцепт розуміє, що одночасно підписує Заявку - Анкету на отримання кредиту та підтверджує, що вся інформація, яка міститься в ній є точною та правдивою. Строку дії Договору 3 роки, що погоджено умовами Акцепт оферти від 7 жовтня 2020 року на укладення Договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0505719346/1 від 07 жовтня 2020 року та отримання кредиту згідно та Заявки анкети №3285886 від 7 жовтня 2020 року. Крім того, важливо розмежувати два окремих строки, які визначені в Акцепт оферті від 7 жовтня 2020 року на укладення Договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0505719346/1 від 07 жовтня 2020 та отримання кредиту згідно та Заявки анкети №3285886 від 7 жовтня 2020 року: - строк користування кредитом 6 днів; - строк дії Договору 3 роки. Як вбачається з долучених позивачем наявних у матеріалах справи розрахунків заборгованості відповідача, нарахування відсотків за Договором надання позики проведено за період з 08.10.2020 року по 06.10.2023 року включно, тобто виключно в межах строку користування кредитними коштами три роки з дати укладення Договору (07.10.2020 року). Виходячи з викладеного, вбачається, що стягувачем було правомірно та у відповідності до домовленостей між Сторонами, що викладені в даному Договорі, нараховано відсотки в межах дії даного Договору з урахуванням погоджених умов щодо строку договору та його виконання. Контррозрахунок не був проведений відповідачем, а отже не спростований розмір заборгованості за договором Всі інші доводи відповідача є нічим іншим як непогодженням з позовними вимогами, без належного правового обґрунтування, з урахуванням визначеності правомірності правочину. Враховуючи зазначене вище, суд вважає за можливе і доцільне розглянути справу у відсутності сторін та при наявних матеріалах справи, яких достатньо, щоб вирішити питання про права та обов`язки сторін. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, суд вважає за можливе не здійснювати фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що буде відповідати приписам частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України. З`ясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: Судом встановлено, що 07.10.2020 на підставі Заявки-анкети №3285886 на умовах Пропозиції (оферти) на укладення електронного Договору позики № 0505719346/1, відповідно до умов якого Товариство надало відповідачу грошові кошти. Договір підписано електронним підписом відповідача, електронний підпис відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора 2w4q8r. (а.с.48, 58). Згідно Договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0505719346/1 від 07 жовтня 2020 року та отримання кредиту згідно та Заявки анкети №3285886 від 7 жовтня 2020 року (а.с.58: Розмір кредиту 4 000 грн.; Строк користування кредитом 6 днів; Строк дії Договору 3 роки. Відсоткова ставка 1,75% за один день користування кредитом, застосовується за умови належного виконання умов Договору та відсутності Пролонгації; Річна відсоткова ставка 638,75%, застосовується за умови належного виконання умов Договору та відсутності Пролонгації; Загальна вартість кредиту у грошовому вираженні становить: 420,00 грн., за умови належного виконання умов Договору та відсутності Пролонгації; Реальна річна процентна ставка за кредитом становить 638,75%, за умови належного виконання умов Договору та відсутності Пролонгації; Номінальна відсоткова ставка 1,75% за один день користування кредитом, застосовується у випадках передбаченими Правилами; Номінальна річна відсоткова ставка 638,75%, застосовується у випадках передбаченими Правилами; Загальна вартість кредиту у грошовому вираженні становить: 420,00 грн., при використанні Номінальної відсоткової ставки; Реальна річна процентна ставка за кредитом становить 638,75%, при використанні Номінальної відсоткової ставки. Максимальна відсоткова ставка 3,5% за один день користування кредитом, застосовується за умови неналежного виконання умов Договору; Максимальна річна відсоткова ставка 1277,5%, застосовується за умови неналежного виконання умов Договору. Загальна вартість кредиту у грошовому вираженні становить:840 грн., за умови належного виконання умов договору. Реальна річна процентна ставка за кредитом становить 1277,5 %, за умови належного виконання умов Договору. Відповідно до Розрахунку заборгованості (а.с.81-86) заборгованість позичальника за договором становить: 156950.00 грн, з яких: - Заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 4000.00 грн. - Заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 115150.00 грн. - Заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 37800.00 грн. - Заборгованість за пенею та/або штрафами - 0.00 грн. - Заборгованість за комісіями - 0.00 грн. - Інфляційні збитки - 0.00 грн. - Нараховані 3% річних - 0.00 грн. 16.12.2021 було укладено договір № 16-12/21 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ІНФІНАНС" відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 0505719346/1. 10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 0505719346/1. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 0505719346/1. У відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача. За приписами частини другої статті 8 Закону України "Про споживче кредитування" до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином, Законом України "Про споживче кредитування" безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України "Про споживче кредитування" Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року N 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року N 168 "Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту". Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит). Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України "Про споживче кредитування" та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Таким чином, між сторонами виник спір щодо належного виконання умов кредитного зобов`язання, непогашення відповідачем заборгованості за ним, що є порушенням законних прав та інтересів позивача. Оцінка суду: Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Згідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд зобов`язаний поважати честь і гідність усіх учасників судового процесу і здійснювати правосуддя на засадах їх рівності перед законом і судом незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних та інших ознак ( ст.6 ЦПК України). Відповідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст.205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Поняття договору позики наведене у ст. 1046 ЦК України, відповідно до ч.1 якої за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За приписами ч. 1 та 3 ст. 1049 ЦК України встановлений обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. За змістом ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Так, відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Встановлені судом фактичні обставини у справі свідчать про те, що 07 жовтня 2020 року між відповідачем [PERSON] та первісним кредитором - Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНФІНАНС» - було укладено договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0505719346/1, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. За умовами зазначеного договору розмір кредиту становив 4000 грн, строк користування кредитом - 6 днів, відсоткова ставка - 1,75 % за кожен день користування кредитом. Судом встановлено, що первісний кредитор виконав свої зобов`язання за договором у повному обсязі та надав відповідачу кредитні кошти, тоді як відповідач взяті на себе зобов`язання за договором належним чином не виконав та у встановлений строк суму кредиту не повернув, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість за основним зобов`язанням у розмірі 4000 грн. Таким чином, заборгованість відповідача за тілом кредиту за договором № 0505719346/1 від 07 жовтня 2020 року становить 4000 грн, а вимоги позивача в цій частині є доведеними та підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за відсотками суд зазначає наступне. Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1049 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Проценти за користування кредитом можуть нараховуватися лише у межах погодженого сторонами строку користування кредитом. З аналізу зазначених норм матеріального права слідує, що після спливу визначеного договором строку користування кредитом право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється, а права та інтереси кредитодавця у разі прострочення виконання грошового зобов`язання забезпечуються приписами частини другої статті 625 Цивільного кодексу України. Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17, від 04 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16. З урахуванням умов договору № 0505719346/1 від 07 жовтня 2020 року строк користування кредитом становить 6 днів, а розмір процентів за користування кредитом за цей строк складає 420 грн (4 000 грн ? 1,75 % ? 6 днів). Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню проценти за користування кредитом виключно в межах погодженого сторонами строку користування кредитом у розмірі 420 грн. Таким чином, загальний розмір заборгованості відповідача за договором № 0505719346/1 від 07 жовтня 2020 року, що підлягає стягненню, становить 4420 грн, яка складається із 4 000 грн - заборгованість за тілом кредиту та 420 грн - заборгованість за відсотками в межах строку користування кредитом. У решті позовних вимог суд вважає за необхідне відмовити з таких підстав. Відповідно до умов договору № 0505719346/1 від 07 жовтня 2020 року строк користування кредитом становить 6 днів, а відсоткова ставка за користування кредитними коштами встановлена у розмірі 1,75 % за кожен день користування кредитом. Саме в межах цього строку та на цих умовах сторони погодили плату за правомірне користування кредитними коштами. Разом з тим, заявляючи вимоги про стягнення процентів за значно триваліший період, позивач фактично ототожнює строк дії договору зі строком користування кредитом, що є неправильним з огляду на правову природу зазначених понять. Сам по собі строк дії договору не є підставою для нарахування процентів як плати за користування кредитом після закінчення погодженого строку кредитування, якщо інше прямо та однозначно не передбачено договором. З аналізу умов договору не вбачається чітко визначених та зрозумілих для споживача положень, які б надавали кредитодавцю право нараховувати проценти як плату за правомірне користування кредитними коштами після спливу строку користування кредитом. За відсутності таких умов нарахування процентів поза межами погодженого строку кредитування є необґрунтованим. Після спливу визначеного договором строку користування кредитом право кредитодавця нараховувати договірні проценти як плату за правомірне користування кредитними коштами припиняється. У разі прострочення виконання грошового зобов`язання правовий захист майнових інтересів кредитора здійснюється в межах охоронних правовідносин, зокрема шляхом застосування положень частини другої статті 625 Цивільного кодексу України. Разом з тим позивачем у даній справі не заявлено вимог про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, а також не надано належних і допустимих доказів на підтвердження підстав для їх стягнення. Заявлені ж позовні вимоги обґрунтовані виключно нарахуванням договірних процентів за період після спливу погодженого сторонами строку користування кредитом, що суперечить вимогам матеріального права та усталеній судовій практиці. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню проценти за користування кредитом виключно в межах погодженого сторонами строку користування кредитом. Розподіл судових витрат: Відповідно до частини першої статті 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України). Згідно з частинами першою та другою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову - пропорційно задоволеним вимогам, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частини восьмої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків, платіжних документів тощо). При цьому суд зобов`язаний оцінити реальність понесених витрат, їх необхідність та розумність з урахуванням конкретних обставин справи. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, а також застосовується Європейським судом з прав людини, зокрема у рішенні у справі «East/West Alliance Limited проти України» (заява № 19336/04). Судом встановлено, що позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 16000 грн. На підтвердження таких витрат позивачем надано копію договору про надання правової допомоги, прайс-лист, заявку та витяг з акту наданих послуг. Разом з тим матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б підтверджували фактичне понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу у заявленому розмірі, зокрема доказів оплати таких послуг (платіжних доручень, квитанцій, виписок з рахунку тощо). За таких обставин суд дійшов висновку, що заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 16000 грн є недоведеними, у зв`язку з чим підстави для їх стягнення відсутні, а в цій частині позовних вимог слід відмовити. Щодо судового збору, суд встановив, що позивачем при поданні позову сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Оскільки позовні вимоги задоволено частково у розмірі 4420 грн із заявлених 64550 грн, судовий збір підлягає стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог (4 420 грн ? 2 422,40 грн / 64 550 грн.) у розмірі 165,93 грн.

Outcome: partial