Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

ОБСТАВИНИ СПРАВИ: До Старовижівського районного суду Волинської області надійшла заява [PERSON] , заінтересована особа, яка не заявляє самостійних вимог - Старовижівська селищна рада Ковельського району Волинської області, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що [INFO] померла мати заявниці [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно. Спадкоємцем за законом першої черги є позивачка. Спадщину прийняла шляхом постійного проживання зі спадкодавицею на момент відкриття спадщини. З метою оформлення права власності на спадкове майно звернулася до нотаріуса, якою роз`яснено, що для оформлення спадкових прав [PERSON] необхідно підтвердити факт її постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, оскільки спадкодавиця і спадкоємець зареєстровані за різними адресами. Рух справи в суді. 10.12.2025 року ухвалою судді відкрито провадження у справі, визначено розглядати справу за правилами окремого провадження. Позиція учасників провадження. Заявниця [PERSON] в судове засідання не з`явилась, представник заявниці подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та позивачки, вимоги викладені в заяві підтримує та просить суд їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Старовижівської селищної ради Ковельського району в судове засідання не з`явився, подав заяву про здійснення розгляду справи за його відсутності. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 24.06.2024 року, виданого Гуманітарним відділом Старовижівської селищної ради, [PERSON] померла [INFO] . (а.с. 10) Відповідно до довідки №161 від 30.10.2025 року Старовижівської селищної ради Ковельського району Волинської області, встановлено, що згідно з записом в погосподарській книзі по [ADDRESS] рахувалось господарство [PERSON] [INFO] , яка померла [INFO] . [PERSON] проживала і була зареєстрована у [ADDRESS] . З 2008 року до дня смерті проживала зі своєю дочкою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . (а.с.13). Відповідно до Витягу з реєстру Старовижівської територіальної громади адреса місця проживання [PERSON] : [ADDRESS] з 20.04.1983 року. (а.с.18). Відповідно до довідки №2317/1.16/2-25 від 03.11.2025 року Управління соціального захисту населення Ковельської районної державної адміністрації, встановлено, що [PERSON] перебувала на обліку та отримувала компенсаційну виплату особі, яка здійснює догляд за особою з інвалідністю І групи або особою, яка досягла 80 років з 19.03.2014 року по 20.11.2014 року за [PERSON] , [INFO] . (а.с.15). З роз`яснення державного нотаріуса Старовижівської держнотконтори Хвещук А.В. вбачається, що у зв`язку з пропущенням шестимісячного терміну для звернення до нотаріальної контори за відкриттям спадкової справи, необхідно звернутись до суду для продовження терміну. Додатково роз`яснено, що факт прийняття спадщини після смерті [PERSON] , відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, не підтверджено, оскільки на момент відкриття спадщини різне місце реєстрації у спадкодавця і спадкоємця. (а.с.19). Оскільки спадкодавець та спадкоємець зареєстровані за різними адресами проживання, факт проживання [PERSON] разом із спадкодавицею [PERSON] підтверджується довідкою виконавчого комітету Старовижівської селищної ради від 30.10.2025 року №161. (а.с.13). Крім того, факт проживання [PERSON] разом із спадкодавицею [PERSON] в [ADDRESS] підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами: заявами [PERSON] та [PERSON] (а.с.21,22). Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Суд, дослідивши письмові докази у справі, дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення з огляду на таке. Згідно ст. 293, ч. 2 ст. 315 ЦПК України, суд в порядку окремого провадження розглядає цивільні справи про встановлення фактів, що має юридичне значення. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Разом з тим, п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» (далі - Постанова) визначено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Пунктами 2, 3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 рокунадано роз`яснення про те, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Статтею 1264 ЦК України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 3 ч. 2 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. У п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року №5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Як встановлено в судовому засіданні, підтвердження факту проживання із спадкодавцем на момент відкриття спадщини заявниці необхідне для оформлення спадкових прав. За таких обставин справи та відповідно до зазначених норм процесуального права, надані заявницею докази на підтвердження факту постійного проживання із спадкодавицею [PERSON] у контексті положень статей 77-80 ЦПК України є належними, допустимими, достовірними та достатніми, встановлення такого факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про спадкове майно, а тому суд дійшов до висновку, що заява [PERSON] є підставною та підлягає до задоволення. На підставі ч.7 ст.294 ЦПК України в даній справі судові витрати при ухваленні судового рішення не відшкодовуються. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved