Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся в суд із цим позовом. Просить визнати за ним право власності на спадкове майно (житловий будинок). В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що [INFO] помер його батько [PERSON] , позивач є спадкоємцем після його смерті за законом, але не може оформити своїх спадкових прав через відсутність у нього правовстановлюючих документів на спадкове майно (житловий будинок). Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просить розглянути справу без його участі та просить задовольнити позовні вимоги. Відповідач Буська міська рада Золочівського району Львівської області явку свого повноважного представника суду не забезпечив, направивши до суду заяву, в якій просить розглядати справу у відсутності представника, заперечень щодо позову не мають, тобто визнають позов. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали та з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 20 лютого 2025 року, підтверджено, що [PERSON] помер [INFO] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06 квітня 1990 року, підтверджено, що [PERSON] є сином [PERSON] . Після смерті [PERSON] (спадкодавця) відкрилась спадщина на житловий будинок (будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами), що розташований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки від 08.10.2025 року №2457, виданої Львівським обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», підтверджено, що згідно матеріалів інвентаризаційної справи ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» станом на 29.12.2012 року житловий будинок [ADDRESS] не зареєстрований. З копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленого Львівським обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» від 08.10.2025 року, замовник [PERSON] , вбачається, що житловий будинок [ADDRESS] , 1985 року побудови, відповідає технічним нормам побудови. Відповідно до довідки №193 від 15.09.2025 року, виданої Побужанським старостинським округом Буської міської територіальної громади Золочівського району Львівської області, підтверджено, що [PERSON] проживав разом із спадкодавцем (батьком) [PERSON] до дня його смерті [INFO] , а тому згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України позивач прийняв спадщину. Крім того, згідно заяви [PERSON] від 17 жовтня 2025 року, підтверджено, що їй відомо про відкриття спадщини після смерті її чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , однак на таку спадщину вона не претендує, відмовляється від її прийняття на користь сина [PERSON] (позивач). Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів, серед іншого, може бути визнання права. Норма статті 316 цього Кодексу визначає, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За вимогами ст. 328 ЦК України, право власності на майно вважається набутим правомірно, якщо інше не буде встановлено в судовому порядку або незаконність права власності не випливатиме із закону. Нормою ст. 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» , право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), тобто права та обов`язки власника (спадкодавця) переходять до позивача (спадкоємця), а тому за позивачем слід визнати право власності на спадкове майно (житловий будинок), яке за законом належало померлому батькові [PERSON] на праві приватної власності. Окрім того, оскільки визнання цього позову відповідачем по справі не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд, в силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відтак, суд приходить до переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Outcome: approved