Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-05 00:00:00

11.11.2025 представник позивача адвокат Котар С.В. в інтересах позивача [PERSON] через підсистему «Електронний суд» звернулася в Могилів-Подільський міськрайонний суд із позовною заявою до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, посилаючись на те, що у Могилів-Подільському відділі ДВС на примусовому виконанні знаходиться виконавчий лист, виданий на виконання рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 29.03.2019 у справі № 138/395/19 про стягнення на користь позивача з відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини сторін [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) платника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 06.02.2019 і до досягнення дитиною повноліття (виконавче провадження № 74689950, відкрите постановою державного виконавця від 10.04.2024). Відповідно до довідки-розрахунку за період з 01.02.2025 по 30.06.2025 включно загальна сума заборгованості відповідача зі сплати аліментів становить 136631,00 грн. Сума пені з 01 лютого по 30 червня 2025 року за розрахунком позивача складає 151123, 90 грн. На підставі викладеного, з урахуванням вимог ст. 196 СК України, представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача пеню у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення сплати аліментів з лютого 2025 року по 30 червня 2025 року включно, але не більше 100 відсотків заборгованості, у розмірі 136631,00 грн. Ухвалою судді Могилів-Подільського міськрайонного суду від 25.11.2025 відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, роз`яснено сторонам порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання, направлено відповідачу копію позовної заяви з доданими до неї матеріалами. Позивач та її представник, належним чином повідомлені про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, клопотань про розгляд справи в іншому порядку не подавали. Відповідач, належним чином повідомлений про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, клопотання про розгляд справи в іншому порядку не подавав, правом подання відзиву на позовну заяву не скористався. Вказане відповідно до ч. 13 ст. 7, ч. 8 ст. 178, ч. 5 ст. 279 ЦПК України дає суду підстави для розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до такого висновку. Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Суд встановив, що сторони є батьками дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] та копією Свідоцтва про шлюб, поданої суду на підтвердження зміни прізвища позивача з [PERSON] на [PERSON] серії [NUMBER] . Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 29.03.2019 у справі № 138/395/19 з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання їх дитини в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) платника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 06.02.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. 02.02.2024 Могилів-Подільським міськрайонним судом Вінницької області на виконання ухвали Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 17.01.2024 у справі № 138/395/19 видано дублікат виконавчого листа про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання їх дитини в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) платника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 06.02.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Постановою державного виконавця Могилів-Подільського ВДВС Лісевич І.П. від 10.04.20224 відкрито виконавче провадження № 74689950 з примусового виконання вказаного виконавчого документу. Згідно доданого до позову розрахунку Могилів-Подільського ВДВС зі сплати аліментів по даному виконавчому провадженню загальний розмір заборгованості по сплаті аліментів за боржником [PERSON] у 2025 році станом на 01.07.2025 становить 136631,00 грн. При цьому щомісячний розмір заборгованості зі сплати на кожне 30 (31) число поточного місяця за період лютий-червень 2025 року становить 5139,33 грн. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України). Сімейні обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути перекладені на іншу особу (частина перша статті 15 СК України). Якщо в результаті психічного розладу, тяжкої хвороби або іншої поважної причини особа не може виконувати сімейного обов`язку, вона не вважається такою, що ухиляється від його виконання (частина третя статті 15 СК України). Невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування наслідків, встановлених цим Кодексом або домовленістю (договором) сторін (частина четверта статті 15 СК України). Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини перша та друга статті 614 ЦК України). У разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості (абзац 1 частини першої статті 196 СК України). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частини четверта статті 263 ЦПК України). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 листопада 2021 року в справі № 569/14819/19 (провадження № 61-1586св20) та у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 січня 2022 року в справі № 711/679/21 (провадження № 61-18434св21) зазначено, що: «Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Викладене узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18) та від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18)». Тлумачення вказаних норм свідчить, що: загальні засади (принципи) приватного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, у першу чергу, акти сімейного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, при тлумаченні норм, що містяться в актах сімейного законодавства; учасники сімейних правовідносин можуть мати особисті та майнові суб`єктивні сімейні обов`язки. Свої обов`язки учасники сімейних відносин здійснюють різними способами: здійснення активних дій; утримання від здійснення активних дій. Якщо невиконання особистих обов`язків учасників сімейних відносин у випадках, передбачених в законі, може припинятися або не зумовлювати відповідних наслідків, то невиконання сімейного обов`язку майнового характеру не допускається. Оскільки на відміну від особистих, майнові обов`язки можуть виконуватися незалежно від самого носія такого обов`язку за допомогою інших суб`єктів. невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування відповідних правових наслідків, що можуть визначатися в: нормах СК України; домовленості (договорі) сторін. Наслідки невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку можуть мати: особистий характер, коли негативний вплив відбувається на особисту сферу зобов`язаної особи; майновий характер, якщо такий вплив здійснюється на майнову сферу зобов`язаної особи; стягнення пені, передбаченої абзацом 1 частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів; розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %; при застосуванні формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» в абзаці 1 частини 1 статті 196 СК України якщо обмежувати нарахування пені поточною заборгованістю (тобто, тією яка існує за всі місяці станом на момент пред`явлення позову чи на інший момент), то при пред`явленні позову за період коли існувало прострочення, а на момент пред`явлення позову поточна заборгованість відсутня, то і не буде межі, яку не повинна перевищувати пеня. Як наслідок, очевидно, що потрібно розмежовувати сукупну поточну заборгованість та заборгованість за аліментами за певний місяць. Колегія суддів, з урахуванням принципу розумності, вважає, що оскільки пеня є змінною величиною, основою для обчислення якої є саме заборгованість за аліментами за певний місяць, то формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості, на яку вона нараховується. У разі, якщо позивач, з урахуванням принципу диспозитивності пред`явив позов про стягнення пені за декілька місяців, то розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості, на яку вона нараховується». Отже, оскільки пеня є змінною величиною, основою для обчислення якої є саме заборгованість за аліментами за певний місяць, а прострочення розпочинається з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені аліменти, суд приходить до висновку, що позивачем невірно зроблено розрахунок періоду, за який така пеня має бути нарахована, а саме помилково включено до розрахунку кількість днів у місяці, за який позивач просить стягнути пеню, що також призвело і до невірного розрахунку розміру пені та періоду, за який вона підлягає стягненню. Як вже зазначалось вище, на підставі наданих позивачем доказів, а саме розрахунку заборгованості по виконавчому провадженню № 74689950, судом встановлено, що у відповідача наявна заборгованість зі сплати аліментів, щомісячний розмір заборгованості зі сплати аліментів становить 5139,33 грн., а тому, з урахуванням періоду, за який представник позивача просить стягнути пеню за несплату аліментів а саме з лютого по червень 2025 року включно, нарахуванню та стягненню підлягає пеня по аліментах, заборгованість по сплаті яких виникла з лютого 2025 року по травень 2025 року, оскільки, як вже зазначалось вище, пеня обраховується з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти. Відтак правильним та таким, що підлягає стягненню з відповідача в межах заявлених позовних вимог буде наступний розмір пені по аліментах за період з лютого по червень 2025 року: за лютий 2025 року: 5139,33 грн. (розмір заборгованості по аліментах за відповідний місяць) х 122 дні (починаючи з 01.03.2025 по 30.06.2025) х 1% = 6270,00 грн. (розмір пені); за березень 2025 року: 5139,33 грн. (розмір заборгованості по аліментах за відповідний місяць) х 91 день (починаючи з 01.04.2025 по 30.06.2025) х 1% = 4676, 80 грн. (розмір пені); за квітень 2025 року: 5139,33 грн. (розмір заборгованості по аліментах за відповідний місяць) х 61 день (починаючи з 01.05.2025 по 30.06.2025) х 1% = 3135, 00 грн. (розмір пені); за травень 2025 року: 5139,33 грн. (розмір заборгованості по аліментах за відповідний місяць) х 30 днів (починаючи з 01.06.2025 по 30.06.2025) х 1% = 1541, 80 грн. (розмір пені); Відтак, суд, розглядаючи справу відповідно до статті 13 ЦПК України, тобто в межах заявлених позовних вимог та вимог сімейного законодавства, за здійсненими підрахунками суду, приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня за несвоєчасну сплату аліментів за період з 01.02.2025 по 30.06.2025, тобто станом на 01.07.2025 (як просить в позові представник позивача), по виконавчому провадженню № 74689950 на утримання доньки сторін [PERSON] , [INFO] , у загальному розмірі 15623, 60 грн., який не перевищує 100 відсотків заборгованості, який і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, а відтак позовну заяву слід задовольнити частково. Оскільки при подачі позову даної категорії позивач звільнена від сплати судових витрат, судовий збір, з урахуванням ціни позову 136631,00 грн., у сумі 156,17 грн. (пропорційно розміру задоволених позовних вимог) підлягає стягненню з відповідача на користь Державної судової адміністрації України, а судовий збір у сумі 1210,14 грн. слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: partial