Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

02 жовтня 2025 року до суду з позовом звернувся [PERSON] та просив ухвалити рішення, на підставі якого визнати за ним право власності на грошові кошти - банківський вклад у загальному розмірі 6 531,56 доларів США, які знаходяться на рахунку [NUMBER] ( [NUMBER] ) і додатковим рахункам у АТ КБ «ПриватБанк», який відкритий [PERSON] в інтересах малолітнього (малолітній на час відкриття рахунку [INFO] ) [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер: [NUMBER] на підставі договору SAMDNWFD0072161143700 від 12.12.2018; скасувати арешт, який було накладено: постановою про арешт коштів боржника в рамках виконавчого провадження №52888020, яка винесена 16.04.2020; постановою про арешт коштів боржника в рамках виконавчого провадження №52888020, яка винесена 18.05.2020; постановою про арешт коштів боржника в рамках виконавчого провадження №52888020, яка винесена 04.06.2020; постановою про арешт коштів боржника в рамках виконавчого провадження №52888317, яка винесена 06.03.2023, з рахунку [NUMBER] ( [NUMBER] ) і додатковим рахункам у АТ КБ «ПриватБанк», який відкритий [PERSON] в інтересах малолітнього (малолітній на час відкриття рахунку [INFO] ) [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер: [NUMBER] на підставі договору SAMDNWFD0072161143700 від 12.12.2018. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що він є сином [PERSON] та [PERSON] . [INFO] помер батько позивача, [PERSON] та відповідно після його смерті відкрилася спадщина, яку він прийняв. Будучи неповнолітнім, [PERSON] , в порядку спадкування за рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 23.06.2017 по справі №642/7582/13-ц набув право власності зокрема на 1/2 частки нежитлової будівлі та 1/2 частки земельної ділянки за адресою [ADDRESS] . 10.12.2018 між [PERSON] , яка діяла від імені та в інтересах [PERSON] , [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю «Лада» було укладено договір купівлі-продажу нежитлової будівлі та земельної ділянки. Предметом договору виступало нерухоме майно - нежитлова будівля та земельна ділянка за адресою [ADDRESS] , яка належала на праві спільної часткової власності по 1/2 частки [PERSON] та [PERSON] . Згідно п. 6 Договору, продаж зазначеного нерухомого майна за домовленістю сторін вчинено за загальну суму 380748 (триста вісімдесят тисяч сімсот сорок вісім) гривень 67 копійок, з яких продаж нежитлової будівлі вчинено за суму 339 748 (триста тридцять дев`ять тисяч сімсот сорок вісім) гривень 67 копійок, а продаж земельної ділянки вчинено за суму 41 000 (сорок одна тисяча) гривень 00 копійок, які «покупець» сплатив «Продавцям» у безготівковій формі на рахунки у банківських установах (у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» №5168755902667951 - [PERSON] ; у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» № [NUMBER] - [PERSON] ) пропорційно їх часткам у праві власності, до підписання цього договору. Підписання цього договору буде свідчити, шо його умови повністю відповідають нашим, «Продавців» та «Покупця» намірам і волевиявленню та про одержання нами. «Продавцями», повного розрахунку за продані нежитлову будівлю та земельну ділянку, і відсутність матеріальних претензій до «Покупця». Сторони свідчать, що вони обізнані стосовно рівня ринкових цін на аналогічне нерухоме майно; за їх розсудом визначена у цьому договорі вартість саме цього нерухомого майна є справедливою і відповідає його дійсній вартості. Отже, відповідно до договору купівлі-продажу нежитлової будівлі та земельної ділянки від 10.12.2018 за вирахуванням податків та зборів позивач отримав 178 000 грн. У зв`язку з тим, що мати позивача, [PERSON] , діяла як його законний представник оскільки [PERSON] був неповнолітній, для отримання коштів від продажу нерухомого майна, [PERSON] , була вимушена звернутися до банківської установи та укласти договір на відкриття рахунку. Так, 27.03.2018 [PERSON] , було оформлено договір SAMDNWFC00041557829 від 27.03.2018 та відкритий рахунок ( [NUMBER] ) та відповідно картку [NUMBER] на яку зараховувалися кошти на ім`я [PERSON] . Відповідно, після укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна, 10.12.2018 було зараховано на картку/рахунок [NUMBER] ( [NUMBER] ) кошти у розмірі 178 000 грн. та вказано призначення платежу: Безготівкове зарахування. Коментар до платежу: TOV LADA Dlya popovnennya kartki [NUMBER] ,otrimuvach SCHerbakov Mikita Sergiyovich. IPN 3906102332,za zemlyu, nezhitl.budivlyu po Dog.№3994. Вказане підтверджується випискою від 05.08.2024 №769I6OSFFAS7BCDL по надходженням по картці/рахунку [NUMBER] ( [NUMBER] ) і додатковим рахункам договору SAMDNWFC00041557829 від 27.03.2018 за період 01.12.2018 - 29.12.2018 У подальшому, 12.12.2018 [PERSON] , було оформлено договір SAMDNWFD0072161143700 від 12.12.2018, вклад «Джуніор», з відкриттям особового рахунку № [NUMBER] . За вказаним договором рахунок відкривався у доларах США. Так, для переведення 178000 грн. з рахунок [NUMBER] ( [NUMBER] ) на рахунок [NUMBER] (№ [NUMBER] ), який було відкрито на підставі договору SAMDNWFD0072161143700 від 12.12.2018, [PERSON] , діючи в інтересах позивача [PERSON] була вимушена зняти готівкові кошти в гривнях, перевести їх у долари США та тільки потім покласти на новий рахунок саме в доларах США. Так, для цього було здійснено наступні дії: зняття коштів з рахунку ( [NUMBER] ) у гривні; здійснення валютно-обмінної операції - переведення коштів з гривні в долари США; внесення доларів США на рахунок [NUMBER] (№ [NUMBER] ), який було відкрито на підставі договору SAMDNWFD007216И43700 від 12.12.2018. Позивач зазначає, що відповідними квитанціями та виписками по рахункам, підтверджується факт переходу коштів, які належать [PERSON] , від продажу нерухомого майна отриманого в порядку спадкування, з одного рахунку (у гривні) на інший рахунок (у доларах США). Отже, як вказано вище, з рахунку на який було сплачено кошти за продаж нерухомого майна, яке було отримано позивачем [PERSON] у спадок, було знято готівку у валюті гривня, вчинено валютно-обмінну операцію з переводу гривні в долари США та вже долари США покладені на рахунок депозиту, на який було в подальшому накладено арешт в рамках виконавчих проваджень. Відповідно до пункту 1.1. договору SAMDNWFD0072161143700 від 12.12.2018, вклад «Джуніор», починаючи з дати 12.12.2024 всі права на розпорядження сумую вкладу і нарахованими процентами за даним вкладом перейшли до [PERSON] , дата народження [INFO] ІПН [NUMBER] . Тобто, по досягненню [PERSON] повноліття до нього переходять усі права на кошти, які знаходяться на рахунку відкритому за договором SAMDNWFD0072161143700 від 12.12.2018. Після досягнення повноліття та дати [INFO] [PERSON] звернувся до банківської установи з проханням видати йому кошти, які знаходяться на банківському рахунку відкритому за договором SAMDNWFD0072161143700 від але банк не виконав вимоги щодо видачі коштів та вказав наступне. У відповіді АТ КБ «ПриватБанк» від 06.02.2025 №20.1.0.0.0/7- 250108/29186 пославшись на інструкцію про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг затвердженої постановою Правління Національного банку України від 29.07.2022р за №163 вказав у разі надходження до Банку документу від виконавця про арешт коштів боржника, Банк зобов`язаний його виконати. Арештовані кошти забороняється використовувати до надходження платіжної інструкції стягувача або до отримання документів про зняття арешту з коштів. У зв`язку з встановленим раніше арештом на рахунки [PERSON] , розпорядження вкладу не перейшло до [PERSON] . Аналогічна відповідь була отримана матір`ю [PERSON] від 16.01.2025 №20.1.0.0.0/7- 241219/2367 та вказано про накладений арешт на кошти та повідомлено, що у зв`язку з арештом коштів розпорядження вкладу не перейшло до [PERSON] . Відповіддю АТ КБ «ПриватБанк» від 25.11.2024 №20.1.0.0.0/7-241028/44604, повідомлено: постановою від 16.04.2020 ВП № 52888020 накладено арешт на грошові кошти у сумі 1 044 194,68 грн, що знаходяться на рахунку(ах). Постановою від 06.03.2023 ВП № 52888317 накладено арешт на грошові кошти у сумі 1 112 866,97 грн, що знаходяться на рахунку(ах). Тобто, згідно відомостей АТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] не може отримати кошти, які йому належать у зв`язку з тим, що постановою про арешт коштів боржника від 16.04.2020, по виконавчому провадженню №52888020, та постановою про арешт коштів боржника від 06.03.2023, по виконавчому провадженню №52888317, було накладено арешт на кошти, які знаходяться на банківському рахунку відкритому за договором SAMDNWFD0072161143700 від 12.12.2018. Отже, на думку позивача, вказаними постановами було накладено арешт не на кошти його матері, як боржника у виконавчому провадженні, а на його кошти, які належать йому від продажу майна, яке він отримав у спадок. Позивач наголошує, що його матір, [PERSON] , відкривала рахунок у його інтересах, адже він був неповнолітнім на той час коли відкривався рахунок. Щодо підстав виникнення арешту, позивач [PERSON] зазначає, що вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 13.01.2014 по справі №642/7283/13, [PERSON] засуджена за ч.ч. 4,5 ст.27, п.12 ч.2 ст.115 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 15 років. Стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 9 324,50 гри., в рахунок відшкодування моральної шкоди 700 000 грн.; на користь [PERSON] в рахунок відшкодування моральної шкоди в розмірі 500 000 грн. Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області від 10.09.2025 по справі №642/7283/13 апеляційні скарги обвинувачених [PERSON] , [PERSON] залишені без задоволення; вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 13.01.2014 відносно [PERSON] , [PERSON] , залишено без змін. Ухвала набрала законної сили з моменту її проголошення. На примусове виконання вироку Ленінського районного суду м. Харкова від 13.01.2014 по справі №642/7283/13 було видано виконавчі листи: виконавчий лист від 05.09.2016 №1кп/642/74/14 згідно якого стягувачем є [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] . Місце проживання: [ADDRESS] ) про стягнення з [PERSON] матеріальної шкоди у розмірі 9324,50 грн. та моральної шкоди у розмірі 700000 грн.; виконавчий лист від 26.08.2016 №642/7283/13, згідно якого стягувачем є [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] . Місце проживання: [ADDRESS] ) про стягнення з [PERSON] моральної шкоди у розмірі 500000 грн. Щодо виконавчого провадження №52888020 - виконавчого листа від 05.09.2016 №1 кп/642/74/14 : 09.10.2017 начальником відділу Старобільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Стогнієвою Оленою Володимирівною, було відкрито виконавче провадження №52888020 щодо стягнення коштів з боржника [PERSON] за виконавчим листом від 05.09.2016 №1 кп/642/74/14 на користь [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] . Місце проживання: [ADDRESS] ) матеріальної шкоди у розмірі 9324,50 грн. та моральної шкоди у розмірі 700000 грн. У подальшому виконавче провадження №52888020 було передано зі Старобільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області до Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області та потім з Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області. 28.05.2019 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Пікулою Вікторією Юріївною було прийнято постанову, якою прийнято виконавче провадження № 52888020. У подальшому, як загально відомий факт, є реорганізація органів державної виконавчої служби та у зв`язку з цим Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області змінювало свою назву. 16.04.2020 постановою по виконавчому провадженню №52888020 державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Щедріної Валерії Романівни про арешт коштів боржника вбачається, що арешт було накладено в рамках зведеного виконавчого провадження №59155667 на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника [PERSON] , крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику. 18.05.2020 постановою по виконавчому провадженню №52888020 державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Щедріної Валерії Романівни про арешт коштів боржника вбачається, що арешт було накладено в рамках зведеного виконавчого провадження №59155667 на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника [PERSON] , крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику. 04.06.2020 постановою по виконавчому провадженню №52888020 державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Щедріної Валерії Романівни про арешт коштів боржника вбачається, що арешт було накладено в рамках зведеного виконавчого провадження №59155667 на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника [PERSON] , крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику. 06.04.2023 постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ждановою Оленою Віталіївною про повернення виконавчого документа стягувачу було повернуто виконавчий лист №1кп/642/74/14, який було видано 05.09.2016 Ленінським районним судом м. Харкова про стягнення матеріальної та моральної шкоди. Щодо виконавчого провадження №52888317 - виконавчий лист від 26.08.2026 №642/7283/13 13: 09.10.2017 начальником відділу Старобільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Стогнієвою Оленою Володимирівною, було відкрито виконавче провадження №52888317 щодо стягнення коштів з боржника [PERSON] за виконавчим листом від 26.08.2016 №642/7283/13 на користь [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] . Місце проживання: [ADDRESS] ) моральної шкоди у розмірі 500000 грн. У подальшому виконавче провадження №52888317 було передано зі Старобільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області до Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області та потім з Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Так, 28.05.2019 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Пікулою Вікторією Юріївною було прийнято постанову, якою прийнято виконавче провадження № 52888317. У подальшому, як загально відомий факт, є реорганізація органів державної виконавчої служби та у зв`язку з цим Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області внаслідок ліквідації змінювало свою назву. 06.03.2023 постановою по виконавчому провадженню №52888317 головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Ждановою Оленою Віталіївною про арешт коштів боржника було накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника [PERSON] , крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику. 06.04.2023 постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ждановою Оленою Віталіївною про повернення виконавчого документа стягувачу було повернуто виконавчий лист №642/7283/13, який було видано 26.08.2016 Ленінським районним судом м. Харкова про стягнення моральної шкоди. Рух зазначених виконавчих проваджень - їх відкриття, об`єднання до зведеного виконавчого провадження, передача з одного відділу державної виконавчої служби до іншого відділу державної виконавчої служби, виведення зі зведеного виконавчого провадження, накладення арешту та повернення виконавчих документів стягувачам, окрім долучених копій відповідних постанов підтверджується роздруківкою інформації про виконавче провадження. Отже, виконавчі документи на підставі, яких було відкриті виконавче провадження №52888020 та №52888317 були повернуті стягувачам, але арешт накладений на кошти не було скасовано. Таким чином, позивач вважає, що в рамках даних виконавчих проваджень було накладено арешт на кошти боржника - [PERSON] , але ці кошти не належали та не належать їй, дані кошти, які були арештовані в рамках виконавчих проваджень належать [PERSON] . У зв`язку із не скасованими арештами [PERSON] , через свого представника була вимушена звернутися до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою від 02.09.2025 про скасування арешту з коштів у виконавчих провадженнях №52888020 та №52888317. За результатами розгляду зазначеної заяви [PERSON] отримала від Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відповідь від 04.09.2025 №18222, якою було відмовлено у скасуванні арешту та повідомлено, що дійсно виконавчі документи були повернуті стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з тим, що у боржника відсутнє майно на яке може бути звернено стягнення, а отже і підстави для скасування арешту відсутні. Також, зазначено, що у заяві від 02.09.2025 піднімається питання про скасування коштів, які не належать боржнику по виконавчому провадженню та відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Оскільки, арешт з коштів які належать [PERSON] , не було скасовано, позивач звернувся до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою від 15.09.2025 у якій прохав скасувати арешт з рахунку [NUMBER] ( [NUMBER] ) і додатковим рахункам у АТ КБ «ПриватБанк», який відкритий [PERSON] в інтересах малолітнього (малолітній на час відкриття рахунку [INFO] ) [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер: [NUMBER] на підставі договору SAMDNWFD0072161143700 від 12.12.2018. На вказану заяву відділ надав відповідь від 24.09.2025 №19562, якою зокрема повідомлено, що відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Також зазначено, що підстав для скасування арешту з коштів не має та арешт може бути знятий в судовому порядку. Всі вищевикладені обставини і вимусили позивача звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Новобаварського районного суду міста Харкова від 09 жовтня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, 3-тя особа Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» про визнання права власності та зняття арешту. Призначено підготовче судове засідання. 03 листопада 2025 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вона просила суд задовольнити позовні вимоги [PERSON] , у зв`язку з їх визнанням. Ухвалою Новобаварського районного суду міста Харкова від 05 листопада 2025 року закрито підготовче провадження у цивільній справі №639/7373/25 за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, 3-тя особа Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» про визнання права власності та зняття арешту. Призначено судове засідання. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце слухання справи повідомлялася, надала заяву з проханням справу розглянути у її відсутність, проти задоволення позову не заперечувала. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , представник відповідача відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, представник 3-тя особа Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином, причина неявки суду не відома. Клопотання про відкладення справи до суду не надходили. Відзив на позовну заяву не подали. У відповідності до вимог ст. 223 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін та ухвалити по справі рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказах. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, шляхом передбачених ст. 16 ЦК України способами. Частина 1 ст. 2 ЦПК України зазначає, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Так, в судовому засіданні встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є: батько [PERSON] , мати [PERSON] . ( а.с. 11) Згідно рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 23 червня 2017 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , який діє в інтересах неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , третя особа Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про усунення від права на спадкування, визнання права власності в порядку спадкування за законом та поділ спадщини між спадкоємцями задоволені. Усунуто [PERSON] від права на спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] . Визнано за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частину спадкового майна, яке залишилось після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . В порядку поділу спадщини між спадкоємцями після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , виділено [PERSON] на належну 1/4 частину в спадковому майні наступне майно: - 91/100 частину житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] , який складається в цілому з: літ. «К-1» - житловий будинок цегла, житловою площею 73,1 кв.м., літ. «Б, Д» - сараї, літ. «В» - вбиральня, літ. «И» - гараж, № [NUMBER] , № 4, № 6 огорожа, № 5 ворота; - 1/2 частину земельної ділянки, яка розташована за адресою [ADDRESS] , загальною площею 0,1000 га, кадастровий номер 6310137200:04:052:0002; - гаражний бокс № [NUMBER] в гаражному кооперативі «Патрон» (код ЄДРПОУ 22657404); - гаражний бокс № [NUMBER] в гаражному кооперативі «Патрон» (код ЄДРПОУ 22657404); - автомобіль HONDA ACCORD, 2006 р.в., легковий седан-В, реєстраційний номер [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , видане 26 серпня 2009 року ВРЕР № 1 ГУМВСУ Харків; - автомобіль LEXUS RX 300, 2000 р.в., легковий універсал-В, реєстраційний номер [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , видане 21 листопада 2007 року ВРЕР № 2 ГУМВСУ Харків; Визнано за [PERSON] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , право власності в порядку спадкування за законом на 91/100 частину житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] , який складається в цілому з: літ. «К-1» - житловий будинок цегла, житловою площею 73,1 кв.м., літ. «Б, Д» - сараї, літ. «В» - вбиральня, літ. «И» - гараж, №3, № 4, № 6 огорожа, № 5 ворота, після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] ; Визнано за [PERSON] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину земельної ділянки, яка розташована за адресою [ADDRESS] , загальною площею 0,1000 га, кадастровий номер 6310137200:04:052:0002, після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] ; Визнано за [PERSON] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , право власності в порядку спадкування за законом на гаражний бокс № [NUMBER] в гаражному кооперативі «Патрон» (код ЄДРПОУ 22657404), після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] ; Визнано за [PERSON] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , право власності в порядку спадкування за законом на гаражний бокс № [NUMBER] в гаражному кооперативі «Патрон» (код ЄДРПОУ 22657404), після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] ; Визнано за [PERSON] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , право власності в порядку спадкування за законом на автомобіль LEXUS RX 300, 2000 р.в., легковий універсал-В, реєстраційний номер [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , видане 21 листопада 2007 року ВРЕР № 2 ГУМВСУ Харків, після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] ; Визнано за [PERSON] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , право власності в порядку спадкування за законом на автомобіль HONDA ACCORD, 2006 р.в., легковий седан-В, реєстраційний номер [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , видане 26 серпня 2009 року ВРЕР № 1 ГУМВСУ Харків, після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Зустрічні позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , який діє в інтересах неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , третя особа Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом та поділ спадщини між спадкоємцями задоволено. Визнано за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частину спадкового майна, яке залишилось після смерті сина [PERSON] , який помер [INFO] . В порядку поділу спадщини між спадкоємцями виділено [PERSON] після смерті сина [PERSON] , який помер [INFO] , на належну 1/4 частину в спадщині наступне майно: - автомобіль SUBARU OUTBACK, 2008 р.в., легковий універсал-В, реєстраційний номер [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , видане 22 серпня 2009 року ВРЕР № 1 ГУМВСУ Харків; - гаражний бокс № [NUMBER] в гаражному кооперативі «Чорнобилець» (код ЄДРПОУ 22624758). Визнано за [PERSON] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , право власності в порядку спадкування за законом на автомобіль SUBARU OUTBACK, 2008 р.в., легковий універсал-В, реєстраційний номер [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , видане 22 серпня 2009 року ВРЕР № 1 ГУМВСУ Харків, після смерті сина [PERSON] , який помер [INFO] ; Визнано за [PERSON] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , право власності в порядку спадкування за законом на гаражний бокс № [NUMBER] в гаражному кооперативі «Чернобилець» (код ЄДРПОУ 22624758) після смерті сина [PERSON] , який помер [INFO] ; Зустрічні позовні вимоги [PERSON] , який діє в інтересах неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , до [PERSON] , [PERSON] , третя особа Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом задоволені. Визнано за [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину квартири [ADDRESS] , загальною площею 54,7 кв.м., житловою площею 31,2 кв.м., після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Визнано за [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину нежитлової будівлі за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 1023,90 кв.м., після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Визнано за [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину земельної ділянки, що розташована за адресою: [ADDRESS] (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №878393 від 02.12.2008 року, зареєстрований за №251101/010825100309, кадастровий номер 4425110100:14:003:0016, площею 0,7594 га) після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Визнано за [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину нежитлової будівлі, комплекс торгівельних павільйонів за адресою площа Базарна, будинок б/н, в місті Старобільську Луганскої області, загальною площею 602,9 кв.м., після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Визнано за [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину нежитлового приміщення комплекс за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 860,80 кв.м., після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Визнано за [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину квартири [ADDRESS] , загальною площею 54,7 кв.м., житловою площею 31,2 кв.м., після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Визнано за [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину нежитлової будівлі за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 1023,90 кв.м., після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Визнано за [PERSON] , ( [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину земельної ділянки, що розташована за адресою: [ADDRESS] (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №878393 від 02.12.2008 року, зареєстрований за № 251101/010825100309, кадастровий номер 4425110100:14:003:0016, площею 0,7594 га) після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Визнано за [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину нежитлової будівлі, комплекс торгівельних павільйонів за адресою площа Базарна, будинок б/н, в місті Старобільську Луганської області, загальною площею 602,9 кв.м., після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Визнано за [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину нежитлового приміщення комплекс за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 860,80 кв.м., після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . ( а.с. 12-17 ) 10 грудня 2018 року між [PERSON] , яка діяла від імені та в інтересах [PERSON] , [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю «Лада» було укладено договір купівлі-продажу нежитлової будівлі та земельної ділянки. Предметом договору виступало нерухоме майно - нежитлова будівля та земельна ділянка за адресою [ADDRESS] , яка належала на праві спільної часткової власності по 1/2 частки [PERSON] та [PERSON] . Згідно п. 6 Договору, продаж зазначеного нерухомого майна за домовленістю сторін вчинено за загальну суму 380748 (триста вісімдесят тисяч сімсот сорок вісім) гривень 67 копійок, з яких продаж нежитлової будівлі вчинено за суму 339 748 (триста тридцять дев`ять тисяч сімсот сорок вісім) гривень 67 копійок, а продаж земельної ділянки вчинено за суму 41 000 (сорок одна тисяча) гривень 00 копійок, які «покупець» сплатив «Продавцям» у безготівковій формі на рахунки у банківських установах (у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» №5168755902667951 - [PERSON] ; у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» № [NUMBER] - [PERSON] ) пропорційно їх часткам у праві власності, до підписання цього договору. Підписання цього договору буде свідчити, шо його умови повністю відповідають нашим, «Продавців» та «Покупця» намірам і волевиявленню та про одержання нами. «Продавцями», повного розрахунку за продані нежитлову будівлю та земельну ділянку, і відсутність матеріальних претензій до «Покупця». Сторони свідчать, що вони обізнані стосовно рівня ринкових цін на аналогічне нерухоме майно; за їх розсудом визначена у цьому договорі вартість саме цього нерухомого майна є справедливою і відповідає його дійсній вартості. ( а.с. 18-20) Отже, відповідно до договору купівлі-продажу нежитлової будівлі та земельної ділянки від 10.12.2018 за вирахуванням податків та зборів позивач [PERSON] отримав 178 000 грн. Після укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна, 10.12.2018 було зараховано на картку/рахунок [NUMBER] ( [NUMBER] ) кошти у розмірі 178 000 грн. та вказано призначення платежу: Безготівкове зарахування. Коментар до платежу: TOV LADA Dlya popovnennya kartki [NUMBER] ,otrimuvach SCHerbakov Mikita Sergiyovich. IPN [NUMBER] ,za zemlyu, nezhitl.budivlyu po Dog.№3994. ( а.с. 21) У подальшому, 12.12.2018 [PERSON] , було оформлено договір SAMDNWFD0072161143700 від 12.12.2018, вклад «Джуніор», з відкриттям особового рахунку № [NUMBER] . За вказаним договором рахунок відкривався у доларах США. ( а.с. 22) Позивач зазначає, що в подальшому його мати, відповідач [PERSON] для переведення 178000 грн. з рахунок [NUMBER] ( [NUMBER] ) на рахунок [NUMBER] (№ [NUMBER] ), який було відкрито на підставі договору SAMDNWFD0072161143700 від 12.12.2018, та яка діяла в інтересах [PERSON] була вимушена зняти готівкові кошти в гривнях, перевести їх у долари США та тільки потім покласти на новий рахунок саме в доларах США. Як вбачається з виписки про рух коштів по картці/рахунку [NUMBER] ( [NUMBER] ) на ім`я [PERSON] 10.12.2018 було зараховано 178 000,00 грн. З даної картки було зняття готівки 22.01.2019 в сумі 44 398,00 грн., 19.02.2019 в сумі 47 960,00 грн., 05.03.2019 в сумі 30 689,55 грн. ( а.с. 26) Згідно виписки по картці/рахунку [NUMBER] і додатковим рахункам договору SAMDNWFD0072161143700 від 12.12.2018 за період 11.12.2018-27.08.2025 [PERSON] поповнено депозит, а саме: 12.12.2018 відкрито депозит на суму 1 760,00 доларів США; 22.01.2019 поповнення депозиту на суму 1 580 доларів США; 19.02.2019 поповнення депозиту на суму 1 760 доларів США; 05.03.2019 поповнення депозиту на суму 1 143,00 доларів США. ( а.с. 27) Даючи оцінку зазначеному, суд вважає доведеним факт переходу коштів, які належать позивачу [PERSON] від продажу нерухомого майна отриманого в порядку спадкування, з одного рахунку (у гривні) на інший рахунок (у доларах США). Відповідно до пункту 1.1. договору SAMDNWFD0072161143700 від 12.12.2018, вклад «Джуніор», починаючи з дати 12.12.2024 всі права на розпорядження сумую вкладу і нарахованими процентами за даним вкладом переходять від Вас ( [PERSON] ) до [PERSON] , дата народження [INFO] ІПН [NUMBER] . ( а.с. 22) Таким чином, по досягненню [PERSON] повноліття до нього переходять усі права на кошти, які знаходяться на рахунку відкритому за договором SAMDNWFD0072161143700 від 12.12.2018. Як зазначає [PERSON] в своїй позовній заяві, після досягнення повноліття та дати 12.12.2024 він звернувся до банківської установи з проханням видати йому кошти, які знаходяться на банківському рахунку відкритому за договором SAMDNWFD0072161143700 від 12.12.2018. Своєю відповіддю від 06.02.2025 №20.1.0.0.0/7- 250108/29186 АТ КБ «ПриватБанк» пославшись на інструкцію про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг затвердженої постановою Правління Національного банку України від 29.07.2022р за №163 вказав, що у разі надходження до Банку документу від виконавця про арешт коштів боржника, Банк зобов`язаний його виконати. Арештовані кошти забороняється використовувати до надходження платіжної інструкції стягувача або до отримання документів про зняття арешту з коштів. У зв`язку з встановленим раніше арештом на рахунки [PERSON] , розпорядження вкладу не перейшло до [PERSON] ( а.с. 59) Аналогічна відповідь АТ КБ «Приватбанк» від 16.01.2025 №20.1.0.0.0/7- 241219/2367 була надана і [PERSON] ( а.с. 60) Отже, позивач [PERSON] , у зв`язку з накладанням державним виконавцем арешту на кошти, які знаходяться на банківському рахунку відкритому за договором SAMDNWFD0072161143700 від 12.12.2018, позбавлений можливості отримати їх. Як вбачається з матеріалів справи, 09.10.2017 начальником відділу Старобільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Стогнієвою Оленою Володимирівною, було відкрито виконавче провадження №52888020 щодо стягнення коштів з боржника [PERSON] за виконавчим листом від 05.09.2016 №1 кп/642/74/14 на користь [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] . Місце проживання: [ADDRESS] ) матеріальної шкоди у розмірі 9324,50 грн. та моральної шкоди у розмірі 700 000 грн. ( а.с. 28) У подальшому виконавче провадження №52888020 було передано зі Старобільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області до Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області та потім з Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Так, 28.05.2019 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Пікулою Вікторією Юріївною було прийнято постанову, якою прийнято виконавче провадження № 52888020. ( а.с. 29) 16.04.2020 постановою по виконавчому провадженню №52888020 державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Щедріної Валерії Романівни про арешт коштів боржника було накладено арешт в рамках зведеного виконавчого провадження №59155667 на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника [PERSON] , крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику. ( а.с. 30) З постановою по виконавчому провадженню №52888020 державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Щедріної Валерії Романівни про арешт коштів боржника від 18.05.2020 вбачається, що арешт було накладено в рамках зведеного виконавчого провадження №59155667 на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника [PERSON] , крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику. ( а.с. 31 ) 04.06.2020 постановою по виконавчому провадженню №52888020 державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Щедріної Валерії Романівни про арешт коштів боржника накладено арешт в рамках зведеного виконавчого провадження №59155667 на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника [PERSON] , крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику. ( а.с. 32) Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ждановою Оленою Віталіївною про повернення виконавчого документа стягувачу від 06.04.2023 було повернуто виконавчий лист №1кп/642/74/14, який було видано 05.09.2016 Ленінським районним судом м. Харкова про стягнення матеріальної та моральної шкоди. ( а.с. 33) З Інформації про виконавче провадження 52888020, яке значиться як завершене, вбачається рух по даному виконавчому провадженню, який зазначений у рішенні вище. ( а.с. 34-37) Крім того, судом було встановлено, що 09.10.2017 начальником відділу Старобільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Стогнієвою Оленою Володимирівною, було відкрито виконавче провадження №52888317 щодо стягнення коштів з боржника [PERSON] за виконавчим листом від 26.08.2016 №642/7283/13 на користь [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] . Місце проживання: [ADDRESS] ) моральної шкоди у розмірі 500000 грн. ( а.с. 38) У подальшому виконавче провадження №52888317 було передано зі Старобільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області до Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області та потім з Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Так, 28.05.2019 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Пікулою Вікторією Юріївною було прийнято постанову, якою прийнято виконавче провадження № 52888317. ( а.с. 39) Постановою по виконавчому провадженню №52888317 головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Ждановою Оленою Віталіївною про арешт коштів боржника від 06.03.2023 було накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника [PERSON] , крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику. ( а.с. 40) 06.04.2023 державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, якою було повернуто виконавчий лист №642/7283/13, який було видано 26.08.2016 Ленінським районним судом м. Харкова про стягнення моральної шкоди. ( а.с. 41) Повна інформація про виконавче провадження 52888317, а саме рух зазначених виконавчих проваджень - їх відкриття, об`єднання до зведеного виконавчого провадження, передача з одного відділу державної виконавчої служби до іншого відділу державної виконавчої служби, виведення зі зведеного виконавчого провадження, накладення арешту та повернення виконавчих документів стягувачам, окрім долучених копій відповідних постанов викладена у роздрукованій інформації про виконавче провадження від 09.09.2025. ( а.с. 42-45) Отже, виконавчі документи на підставі, яких було відкриті виконавче провадження №52888020 та №52888317 були повернуті стягувачам, але при цьому арешт накладений на кошти не було скасовано. У зв`язку із не скасованими арештами [PERSON] в особі свого представника звернулася до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою від 02.09.2025 про скасування арешту з коштів у виконавчих провадженнях №52888020 та №52888317. ( а.с. 46-49) Відповіддю Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління від 04.09.2025 №18222 було відмовлено у скасуванні арешту та зазначено наступне, а саме, що на примусовому виконанні у відділі перебувало зведене виконавче провадження №59155667 боржником у якому була [PERSON] , та до його складу входили виконавчі провадження №52888020 та №52888317. В межах зведеного виконавчого провадження державним виконавцем було винесені постанови про арешт коштів боржника від 16.04.2020, 18.05.2020, 04.06.2020 та 06.03.2023, та вони були направлені до банківських установ. Вказано, що виконавчі провадження №52888020 та №52888317 були завершені та винесені постанови про повернення виконавчого документа стягувачу згідно п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з тим, що у боржника відсутнє майно на яке може бути звернено стягнення. Оскільки, виконавчі документи були повернуті стягувачам на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» підстави для скасування арешту відсутні. А також, зазначено, що у заяві від 02.09.2025 піднімається питання про скасування коштів, які не належать боржнику по виконавчому провадженню та відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. ( а.с. 50-51) 22.09.2025 [PERSON] звернувся до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою, в якій прохав скасувати арешт з рахунку [NUMBER] ( [NUMBER] ) і додатковим рахункам у АТ КБ «ПриватБанк», який відкритий [PERSON] в інтересах малолітнього (малолітній на час відкриття рахунку [INFO] ) [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер: [NUMBER] на підставі договору SAMDNWFD0072161143700 від 12.12.2018. (а.с. 53-56) Відповіддю від 24.09.2025 №19562 відділ примусового виконання рішень повідомив, що відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Також зазначено, що підстав для скасування арешту з коштів не має та арешт може бути знятий в судовому порядку. (а.с. 57-58) Статтю 59 Закону України Про виконавче провадження, в якій зазначено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Право на ефективний судовий захист закріплено також у статті 2 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів. Вказані норми визначають об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. У справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес); нормативно-правовий акт № 18-рп/2004 від 01 грудня 2004 року визначено поняття «охоронюваний законом інтерес», що вживається у частині першій статті 4 ЦПК України та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «права», яке треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально правовим засадам. Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у статті 16 ЦК України. Статтею 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Способи захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст.ст. 55, 124 Конституції України, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 16 ЦК України, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту у спосіб передбачений законом, зокрема ст. 16 ЦК України або у спосіб, не передбачений законом, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року в справі № 372/51/16-ц (провадження № 14-511цс18) зроблено висновок, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Відповідно до ст. 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Статтею 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Згідно ст. 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно до ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно із ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду №372/2904/17-ц від 15 травня 2019 року, яка відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України є обов`язковою для суду. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк або іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). В позовах про звільнення майна з-під арешту позивач має довести наявність юридичних фактів, з якими закон пов`язує право власності на арештоване майно чи право володіння ним на підставі закону чи договору з власником; факт порушення його права. Відповідно до ч. ч . 1, 2, 3 ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. При цьому суд враховує, що право власності належить до основоположних прав людини, втілення яких у життя становить підвалини справедливого суспільного ладу. Захист зазначеного права гарантовано статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), згідно з якою кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, і ніхто не може бути позбавлений власного майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Суд, даючи оцінку обставинам, які були встановлені судом та доказам, які були надані позивачем на підтвердження заявлених позовних вимог, приходить до висновку, що позивачем [PERSON] було доведено, що кошти, які перебувають на UА173052990000026306765343550 ( [NUMBER] ) належать не боржникові по виконавчому провадженню, а йому адже кошти були отримані від продажу нерухомого майна, яке він успадкував після смерті батька. Отже боржник за виконавчими провадженнями [PERSON] не має жодного відношення до цих коштів та вона лише відкрила на ім`я [PERSON] , який на той час був неповнолітнім, банківський рахунок. Таким чином є всі законні підстави, які передбачені ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» для визнання за позивачем права власності на зазначені кошти та скасування арешту з коштів, які знаходяться на рахунку арешту. Долю судових витрат вирішити в порядку вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved