Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-10 00:00:00

Представник позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» Кудіна А.В. звернулася до суду засобами поштового зв`язку з указаним позовом, отриманим судом 06.01.2026 та просила стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість за кредитним договором від 31.03.2017 № С03.217.72883 у загальному розмірі 10914,60 грн, а також понесені судові витрати. В обґрунтування пред`явлених вимог указав, що 31.03.2017 між [PERSON] та акціонерним товариством «Ідея банк» (далі по тексту АТ «Ідея банк») укладено кредитний договір № С03.217.72883. Між АТ «Ідея банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» 02.12.2020 укладено договір факторингу № 12/89, за умовами якого за плату позивач отримав права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах прав вимоги, зокрема до відповідача за договором № С03.217.72883 у загальному розмірі 10914,60 грн, із яких 5100,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 5814,60 грн заборгованість за відсотками. Із моменту отримання позивачем права вимоги, відповідачу не нараховувалися жодні штрафні санкції, однак відповідач не здійснює платежів для погашення існуючої заборгованості, продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань, чим порушує законні права та інтереси ТОВ «ФК «ЄАПБ». Ухвалою судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 09.01.2026 позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представником позивача в тексті позовної заяви зазначено про розгляд справи за його відсутності, у разі неявки відповідача, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, за зареєстрованим місцем проживання, однак до суду не з`явилася, про причини неявки не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не надала. Відзиву не подано. Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження за правилами глави 10 розділу ІІІ ЦПК України. Зі згоди представника позивача, яка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити заочне рішення, на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам у сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що між [PERSON] та АТ «Ідея банк» 31.03.2017 укладено угоду № С03.217.72883 про відкриття відновлювальної кредитної лінії та обслуговування кредитної картки, яка разом з умовами договору комплексного банківського обслуговування, складають кредитний договір. За умовами договору банк відкриває відповідачу поточний рахунок, на якій встановлено відновлювальна кредитна лінія в розмірі 5100,00 грн. Максимальний ліміт кредитної лінії становить 200000,00 грн, процентна ставка за користування коштами 48% річних. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Як визначено ст. 610 ЦК України, порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За приписами ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, у даному випадку відповідно до умов договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається, за винятком випадків, передбачених законом. Із огляду на викладене, суд дійшов висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав та обов`язків сторін, на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з повернення отриманих кредитних коштів, якому відповідає право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) вимагати їх повернення. Як слідує з виписки по особовому рахунку та довідки-розрахунку, [PERSON] користувалася кредитним коштами, при цьому належним чином умови договору не виконувала, у зв`язку з чим, станом на 02.12.2020 у неї утворилася заборгованість за основним боргом у розмірі 5100,00 грн, за нарахованими та несплаченими відсотками у розмірі 5814,60 грн. Між АТ «Ідея банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» 02.12.2020 укладено договір факторингу № 12/89, за яким АТ «Ідея банк» за плату відступив право вимоги до боржників, зазначених у відповідних реєстрах боржників. Відповідно до витягу реєстрів боржників № 1, що є додатком № 1 до договору-факторингу від 0212.2020 № 12/89, право вимоги за кредитним договором № С03.217.72883, укладеним із [PERSON] , перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Загальна сума заборгованості складає 10914,60 грн, із яких: 5100,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 5814,60 грн заборгованість за відсотками. Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора в зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора в зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. За змістом ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином, згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). Таким чином, оскільки відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання з повернення кредитних коштів та сплатити процентів у строки передбачені договорами, унаслідок чого у неї виникла заборгованість перед позивачем, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно зі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача 3028,00 грн, у рахунок відшкодування судового збору (а.с.31).

Outcome: approved