Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

Правові позиції сторін Представник ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» Усенко М.І. через систему «Електронний суд» звернувся до Яворівського районного суду Львівської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 32514,60 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач покликається на те, що 26.09.2023 між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №1020946. Відповідно до даного договору, відповідачу надано кредит у розмірі 4700,00 грн. на умовах визначених кредитним договором, а споживач зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу кошти в обсязі та у строк, визначений умовами кредитного договору. В свою чергу відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого станом на дату подання заяви у нього виникла заборгованість в розмірі 32514,60 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту 4700,00 грн; заборгованості за процентами 27814,60 грн. 21.06.2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу №21062024, у відповідності до умов якого ТОВ «Селфі Кредит» передало (відступило) ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» прийняло належні ТОВ «Селфі Кредит» права вимоги до боржників, включно до [PERSON] за кредитним договором №1020946 від 26.09.2023. У зв`язку із наведеним, просить позов задовольнити Відповідач відзиву на позовну заяву не подав. Заяви, клопотання учасників справи. Представник позивача в судове засідання не прибув, однак в позовній заяві просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, які вручались особисто відповідачу, в судове засідання повторно не з`явився. Відповідно до п.4 ч.8 ст. 128 КПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідач [PERSON] про причини неявки в судові засідання не повідомив, відзиву на позов не подав. Процесуальні дії в справі Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 24.09.2025 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження на 06.11.2025. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 06.11.2025, у зв`язку із неявкою відповідача, розгляд справи відкладено. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 11.12.2025 клопотання представника позивача задоволено, витребувано з АТ «Універсал Банк» письмові докази, які становлять банківську таємницю. Згідно з ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Згідно з ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 09.02.2026, є дата складення повного судового рішення 12.02.2026. Фактичні обставини справи, встановлені судом 26.09.2023 між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] укладено договір №1020946. Відповідно до п.1.1 договору, даний договір укладено за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується Споживачу через Веб-сайт, Електронна ідентифікація Споживача здійснюється при вході Споживача в Особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Проо електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону Споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення Пароля входу до Особистого кабінету. При цьому, Споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Веб-сайту/ІТС Товариства. Згідно з п.1.3 договору, сума кредиту (загальний розмір) складає 4700,00 грн. Тип кредиту кредит. Відповідно до п.1.4 договору, строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Згідно з п.1.5.1 договору, стандартна процентна ставка становить 2.2% в день та застосовується у межах строку кредиту, Відповідно до п.1.6 договору, мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби. Згідно з п. 1.7 договору, орієнтовна загальна процентна ставка на дату укладення Договору становить: за стандартною процентною ставкою, за весь строк користування кредитом становить - 47541,10 % річних; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 25087,16 % річних. Згідно з п. 1.8 договору, орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає: за стандартною процентною ставкою, за весь строк користування кредитом - 41924,00 грн.; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 10838,30 грн. Відповідно до п.2.1 договору, кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживача, включаючи використання платіжної картки № [NUMBER] . Згідно п.2.2 договору, сума кредиту (його частини) перераховуються Товариством протягом двох календарних днів з моменту укладення цього Договору. Дата надання кредиту 26.09.2023 або 27.09.2023. Відповідно до копії паспорта споживчого кредиту сторони погодили всі умови споживчого кредиту до укладення договору про споживчий кредит. Паспорт споживчого кредиту підписаний [PERSON] 26.09.2023 електронним підписом одноразовм ідентифікатором. Згідно з довідкою про перерахування суми кредиту № 20250325 від 25.03.2025, позивач перерахував кошти на рахунки відповідача у розмірі 4700,00 грн. Дані обставини також підтверджуються інформацією АТ «Універсал Банк», відповідно до якої, платіж від 26.09.2023 у розмірі 4700,00 грн був зарахований на рахунок, що емітований до картки № [NUMBER] , виданої на ім`я [PERSON] . Також судом встановлено, що 21.06.2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу №21062024, у відповідності до умов якого ТОВ «Селфі Кредит» передало (відступило) ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» прийняло належні ТОВ «Селфі Кредит» права вимоги до боржників, включно до [PERSON] за кредитним договором №1020946 від 26.09.2023 Згідно з п. 1.1. договору факторингу, фактор набуває Права Вимоги від клієнта та сплачує Клієнту за відступлення Прав Вимог Фінансування у сумі, що дорівнює ціні Договору у порядку та у строки встановленні цим Договором, а клієнт відступає Факторові права грошової вимоги до Боржника за Кредитними договорами. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №21062024 від 21.06.2024, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 32514,60 грн., з яких: 4700,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 27814,60 грн. сума заборгованості за відсотками. Таким чином, відповідно до розрахунку заборгованості, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за кредитним договором №1020946 в розмірі 32514,60 грн., з яких: 4700,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 27814,60 грн. сума заборгованості за відсотками. Мотиви та оцінка суду Згідно з частиною 1 статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі частини 1 статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. В силу положень частини 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема із договорів. Частиною 1 статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Положеннями частини 1 статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1 статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з приписами статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Статтею 205 ЦК України передбачено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з частиною першою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля його сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, у якому містяться елементи різних договорів ( змішаний договір ). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до норм статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції визначає Закон України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015 року. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується у порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у визначеному статтею 12 цього Закону порядку, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Цією статтею зазначеного Закону установлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ (частина сьома, дванадцята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частинами 1 та 2 статті 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ст.ст.526, 530, 610 ЦК України та ч.1 ст.612 ЦК України, зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Судом встановлено, що 26.09.2023 між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] за допомогою Веб-сайту було укладено Договір про надання споживчого кредиту №1020946, який підписано позичальником електронним підписом з одноразовим ідентифікатором. Кредитний договір був укладений в електронному вигляді, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Сторонами було погоджено процентну ставку, яку має сплатити позичальник у межах строку кредитування за користування кредитними коштами (ст.1048 ЦК України). Первісний кредитор належним чином виконало свої зобов`язання за кредитним договором №1020946 від 26.09.2023, надавши відповідачу кредитні кошти на загальну суму 4700,00 грн. Натомість, відповідач [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, в результаті чого утворилась заборгованість. З огляду на викладене, суд вважає, що позивачем доведено факт виникнення зобов`язальних правовідносин між сторонами, зокрема, шляхом укладання договору кредиту. Первісний кредитор належним чином виконало свої обов`язки по наданню кредиту, а відповідач отримав кредитні кошти, але належним чином не виконував свої обов`язки за договором. Даних про належне виконання відповідачем умов кредитного договору, суду не надано. За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, відповідачем не спростовані, а тому підлягають до задоволення в повному обсязі. Розподіл судових витрат між сторонами: Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суду сплачено 2422,40 судового збору. У зв`язку із задоволенням позовних вимог, понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати, а саме: судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16, постанові Верховного Суду від 02.07.2019 року у справі № 810/795/18 зазначено про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені в установленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved