Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину та дружину . В позові вказує, що 28.01.2020 року зареєструвала шлюб з [PERSON] у Чернівецькому міському відділі міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану, актова запис № 103. В шлюбі народилася двоє дітей - син [PERSON] [INFO] та син [PERSON] [INFO] , які проживають з нею та знаходяться на її утриманню, 01.05.2025 року шлюб по ініціативі чоловіка був розірваний Вижницьким районним судом і з цього часу вони стали чужими одне до одного та не цікавимося як хто проживає. Відповідач забув про спільних дітей про їх існування, хоча в свідоцтві про народження в графі батько, вказаний саме він. В добровільному порядку відповідач допомоги не надає на утримання дітей, а вона знаходжуся в декретній відпустці і їі одній тяжко утримувати дітей. В зв`язку з подіями в Україні вивезла дітей за її межі, так як піклуюся за їх здоров`я. Вона не працює, так як не має на це змоги, а їй допомагають батьки. Просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , місце реєстрації [ADDRESS] на користь [PERSON] [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , місце проживання [ADDRESS] аліменти на утримання неповнолітніх дітей - сина [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно до досягнення дітьми повноліття, із відповідною індексацією починаючи з починаючи з 18 грудня 2025 року. Стягувати з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , місце реєстрації [ADDRESS] на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , місце проживання [ADDRESS] на її утримання в розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця починаючи з 18 грудня 2025 року до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. Позивач в адресованій суду позов підтримала в повному обсязі , просила його задовольнити та розглядати справу у її відсутність. Щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належно повідомлений про місце, день та годину слухання справи, через веб сайт «Судова влада» . Причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення до суду не надходило. Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. Судом встановлено, що 28.01.2020 року зареєстрували шлюб з [PERSON] у Чернівецькому міському відділі міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану, актова запис № 103. В шлюбі народилася двоє дітей - син [PERSON] [INFO] та син [PERSON] [INFO] ,, батьком яким є відповідач, що підтверджується копією свідоцтв про їх народження. 01.05.2025 року шлюб між сторонами розірваний Вижницьким районним судом , що підтверджується копією рішення суду (справа №713/70725). Діти перебувають на утриманні позивача , що підтверджується довідкою № 02-18/1284 від 15 грудня 2025 року. Відповідач ухиляється від покладеного на нього у відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України обов`язку утримувати дітей. За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів, що врегульовано ч. 3 ст. 181 СК України. Відповідно до ст.183 та ст. 184 СК України, за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Згідно до ст. 191 ч. 1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При визначенні розміру аліментів, суд враховує те, що діти утримуються позивачем, відповідач, являється особою працездатного віку, інших осіб на його утриманні не має, тому необхідно позов задовольнити . Стосовно позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дружини, суд приходить до наступного. Положеннями статті 84 СК України передбачено право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини», а саме: ч. 1 - дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; ч. 2 - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; ч. 3 - якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; ч. 4 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; ч. 5 - аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; ч. 6 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання. Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. У зв`язку з доглядом за дитиною, якій менше трьох років, позивач не має змоги працювати і утримувати себе. Так, враховуючи надані позивачем докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, які підлягають задоволенню та вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дружини у розмірі 1/6 частини його доходу щомісячно до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] трьох років. Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відповідно до змісту ч. 2 цієї ж норми інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Позивачка відповідно до закону звільнена від сплати судового збору, тому з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. За таких обставин рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. На підставі викладеного,

Outcome: approved