Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

І. Виклад позиції сторін. позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми страхового відшкодування. Позовні вимоги мотивує тим, що 11 грудня 2024 року, о 12 год. 10 хв., у с. Нижня Апша, по вул. Центральній, Тячівського району Закарпатської області, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Mersedes», державний реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] , та автомобіля «Renault», державний реєстраційний номер [NUMBER] , який належить ТзОВ «Даліс Аутомотів Груп». Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. На момент ДТП, між позивачем та ТзОВ ТзОВ «Даліс Аутомотів Груп», було укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, згідно з яким позивач прийняв на себе зобов`язання відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної страхувальнику «Renault», державний реєстраційний номер [NUMBER] . Позивач, відповідно до умов договору добровільного страхування наземних транспортних засобів виплатив страхове відшкодування у розмірі 26 285 грн. 00 коп. Постановою Тячівського районного суду Закарпатської області від 02 січня 2025 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Відповідач, будучи винуватцем ДТП, не уклав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Просить стягнути з [PERSON] на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 26 285 грн. 00 коп. та 3 028 грн. 00 коп. сплаченого судового збору. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Тячівського районного суду від 31 грудня 2025 року дану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене та те, що сторони в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що на момент скоєння ДТП між ПАТ «Страхова компанія «УСГ» та ТзОВ «Даліс Аутомотів Груп» діяв генеральний договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0301-24-00133 від 13 травня 2024 року, згідно з яким ПАТ «СК «УСГ» прийняло на себе зобов`язання по відшкодуванню матеріальної шкоди, заподіяної автомобілю «Renault», державний реєстраційний номер [NUMBER] . З метою отримання страхового відшкодування, згідно договору страхування до ПАТ «Страхова компанія «УСГ», 13 грудня 2024 року, із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування звернулася уповноважена особа ТзОВ «Даліс Аутомотів Груп». Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] власником автомобіля «Renault», державний реєстраційний номер [NUMBER] , є ТзОВ «Даліс Аутомотів Груп». Із постанови Тячівського районного суду Закарпатської області від 02 січня 2025 року відомо, що [PERSON] , 11 грудня 2024 року о 12 год. 10 хв. в с. Нижня Апша по вул. Центральній, Тячівського району, Закарпатської області, Україна, керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz E280», державний номерний знак [NUMBER] , рухаючись на нерегульованому перехресті, виїжджаючи із другорядної дороги на головну, не надав перевагу в русі транспортному засобу марки «Рено Експрес», державний номерний знак [NUMBER] , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого транспортним засобам спричинено механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 16.11, п. 2.3 «б» Правил дорожнього руху, тавчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. 00 коп. Відповідно до акту огляду пошкодженого транспортного засобу (дефектна відомість), автомобіль «Renault», державний реєстраційний номер [NUMBER] , має значні пошкодження. Згідно рахунку «ФФ237163 ТОВ «Форвард Автоцентр», покупцем товарів, а саме: ковпака колеса, накладної боковини задньої лівої, боковини задньої лівої - рихтовка/фарбування, та фарбувальних матеріалів, на загальну суму 26 285 грн. 00 коп., є ТзОВ «Даліс Аутомотів Груп». Розрахунок та виплата страхового відшкодування проводилися на основі страхового акту № ЗСКА-16775 від 14 січня 2025 року та розрахунку суми страхового відшкодування від 14 січня 2025 року. Відповідно до копії платіжної інструкції №51598 від 15 січня 2025 року, ПАТ «Страхова компанія «УСГ» виплатило ТОВ «Форвард Автоцентр» 26 285 грн. 00 коп. страхового відшкодування згідно договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0301-24-00133 від 13 травня 2024 року, страхового акту ЗСКА-16775 від 14 січня 2025 року. Цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] , згідно даних перевірки чинності полісу на ТЗ № [NUMBER] , застрахована не була. V. Оцінка Суду. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Цивільно-правова відповідальність за заподіяну шкоду, завдану внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, настає у разі наявності вини особи в цьому, незалежно від того, чи є в діях цієї особи склад адміністративного проступку чи злочину. Нормами ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який спрямований на забезпечення здійснення виплати за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілих осіб під час використання наземних транспортних засобів в Україні. Відповідно до преамбули Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції чинній на момент заподіяння шкоди) цей Закон регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції чинній на момент заподіяння шкоди) встановлено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до п. 21.1. ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції чинній на момент заподіяння шкоди) з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. Всупереч вищеназваних вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції чинній на момент заподіяння шкоди) цивільно-правова відповідальність відповідача на момент настання дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована. Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції чинній на момент заподіяння шкоди) визначено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Частиною шостою статті 82 ЦПК України встановлено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Отже, виплативши потерпілій стороні страхове відшкодування, до страхової компанії перейшло, право вимоги до винної особи відповідача. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі "Ващенко проти України" (Заява № 26864/03) від 26.06.2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Нормами статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відтак, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого майнового відшкодування в розмірі 26 285 грн. 00 коп. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 1, та ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь позивача понесені ним судові витрати - судовий збір в розмірі 3 028 грн. 00 коп.

Outcome: approved