Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-05 00:00:00

Представник АТ «Акцент-Банк», Шкапенко О.В., звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 15 квітня 2024 року, яка, станом на 08 листопада 2025 року, становить 18261,15 грн та складається із заборгованості за кредитом (тілом кредиту) в сумі 13213,39 грн та заборгованості за процентами в сумі 4597,76 грн, пеня - 450,00 грн посилаючись на те, що у добровільному порядку погасити борг відповідач відмовляється, чим порушує майнові права позивача. Крім того, просить стягнути з позивача судові витрати у розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування позову зазначено, що [PERSON] звернулася до АТ «А-Банк» щодо отримання банківських послуг та підписала Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк». 15.04.2024, будучи клієнтом Банку, відповідач підписала заяву щодо встановлення кредитного ліміту, ні підставі якої відповідачу відкрито поточний рахунок. Встановлено на нього кредитний ліміт та видано платіжну картку. Відповідачу надано кредит зі сплатою процентів у розмірі 40.80 щорічно на суму залишку заборгованості за кредитом. Банк свій обов`язок виконав повністю. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що відображено у розрахунку заборгованості за договором, внаслідок чого станом на 08.11.2025 виникла заборгованість на загальну суму 18261,15 грн та складається із заборгованості за кредитом в сумі 13213,39 грн та заборгованості за процентами в сумі 4597,76 грн., пеня - 450 грн. Ухвалою суду від 08 грудня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Щодо ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання не прибув, хоча був належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, відзив на позов не подав, а тому суд постановив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи, дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доводам сторін в сукупності з наданими письмовими доказами, оцінивши докази у справі, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 15.04.2024 між АТ «Акцент-Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку. У заяві зазначено, що відповідач до укладання цієї угоди ознайомився із актуальними Умовами та правилами надання банківських послуг АТ «А-Банк» (в тому числі правами та обов`язками), Тарифами, Паспортом споживчого кредиту, та до укладення цієї угоди йому надано повна інформація про банківські послуги. Погодився, що анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, становлять договір про надання банківських послуг, умови якого йому зрозумілі та не потребують додаткових тлумачень. Як вбачається із довідки за картами АТ «А-Банк», відповідачу відкрито рахунок № [NUMBER] та видано картки № [NUMBER] строком дії до грудня місяця 2031 року, № [NUMBER] строком дії до грудня місяця 2031 року. Згідно довідки за лімітами АТ «А-Банк» [PERSON] 15.04.2024 надано кредитний ліміт в розмірі 13300,00 грн. Факт отримання кредитних коштів, відкриття та користування картковим рахунком, користування кредитною карткою, підтверджується випискою по картці за період з 15.04.2024 по 08.11.2025, яка є первинним бухгалтерським документом відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік» та належними доказом щодо заборгованості за кредитним договором. Із вказаної виписки вбачається, що відповідач користувався відкритим йому рахунком № [NUMBER] та регулярно використовував кошти для зняття готівки, оплати товарів і послуг, а також користувалася кредитними коштами у межах суми кредитного ліміту. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] за кредитним договором від 15.04.2024 станом на 08.11.2025 складає 18261,15 грн, та складається із заборгованості за кредитом в сумі 13213,39 грн та заборгованості за процентами в сумі 4597,76 грн., пеня - 450 грн. Спірні правовідносини регулюються гл.71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, відповідно до ст.ст. 527, 530 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок у встановлений договором строк. Згідно зі ст. 1049 ЦК України, положення якої застосовуються до відносин за кредитним договором, позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцеві кредит у строк та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ст. 1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; кредитний договір укладається у письмовій формі. Встановлено, що [PERSON] неналежним чином виконувала свої зобов`язання за договором позики. Тому у неї виникла заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 18261,15 грн. Ці обставини підтверджуються письмовими розрахунками заборгованості. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Встановлені фактичні обставини справи на підставі поданих доказів, які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, свідчать про те, що позичальник [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконала, допустила прострочення виконання зобов`язання протягом дії кредитного договору, унаслідок чого виникла заборгованість. Наслідки порушення грошового зобов`язання боржником визначені статтями 1050, 625 ЦК України, які передбачають відповідальність боржника та зобов`язують його сплатити суму боргу кредитору За загальним правилом (ч. 1 ст. 13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках і, відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Виходячи з вищенаведеного, суд встановив, що заявлені позивачем вимоги підтверджуються відповідним розрахунком і підлягають до задоволення. Однак з приводу вимог позивача про стягнення з відповідача на свою користь пені в розмірі 450,00 грн, суд зазначає наступне. 24 лютого 2022 року Законом України «Про правовий режим воєнного стану в Україні» введено режим воєнного стану, який було неодноразово продовжено, та який триває станом на день ухвалення рішення. Відповідно до п. 18 Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Кредитний договір укладено пі дчас дії воєнного стану, та воєнний стан триває станом на день ухвалення рішення, отже на правовідносини, які склались між сторонами поширюється дія п. 18 Прикінцевих та перехідних положення ЦК України. Таким чином, нарахування неустойки за вказаним договором є незаконним та підлягає списанню кредитодавцем, тому в частині вимог щодо стягнення неустойки (штрафу) суд вважає відмовити. У прохальній частині позовної заяви представник позивача також просить суд стягнути з відповідача на позивача судові витрати зі сплати судового збору. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати, понесені позивачем у зв`язку з подачею даного позову, пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи суму задоволення позову, що становить 97,53% від заявлених позивачем вимог, з відповідача на користь позивача слід стягнути 2362,56 грн (2422,40 грн х 97,53%) в рахунок відшкодування судового збору. На підставі ст.ст. 512, 514, 526, 530, 549, 610 - 612, 629, 1048, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: partial