Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-05 00:00:00

У липні 2025 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП), в якому просила стягнути на свою користь матеріальну шкоду в розмірі 38 129,35 грн та моральну шкоду - 10 000,00 грн, також стягнути судові витрати. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 19.12.2024 в [ADDRESS] з вини водія [PERSON] сталася ДТП за участю транспортних засобів «Mazda СХ-5», державний номерний знак (далі - д.н.з.) [NUMBER] , яким керувала [PERSON] , та «Kia Stonic» д.н.з. [NUMBER] . В результаті ДТП транспортні засобі отримали механічні пошкодження. Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 10.02.2025 у справі № 752/861/25 водія [PERSON] у ДТП визнано винною. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідачки, як винуватця ДТП, була застрахована в ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», якою позивачу було відшкодовано 64 305,74 грн матеріального збитку. Позивачка зазначає, що для встановлення матеріального збитку, який завдано пошкодженням автомобіля «Kia Stonic», д.н.з. [NUMBER] , вона звернулась до суб`єкта оціночної діяльності, яким складено звіт № 25/03050 від 30.03.2025, відповідно до якого вартість матеріального збитку склала 121 411,93 грн. Також за зверненням позивача ТОВ «Укравто Голосіївський» здійснило відновлювальний ремонт автомобіля «Kia Stonic», д.н.з. [NUMBER] , вартість послуг склала 97 435,09 грн. Вказується, що вартість матеріального збитку - є сума, витрачена на відновлювальний ремонт автомобіля. Різниця між вартістю відновлювального ремонту та страховою виплатою становить 33 129,35 грн, за складання звіту сплачено 5 000,00 грн, а всього відшкодуванню підлягає 38 129,35 грн. Позивач стверджує, що йому було спричинено моральну шкоду, яка виразилась у моральних стражданнях, пов`язаних з неможливістю користуватись вказаним транспортним засобом з моменту ДТП до закінчення ремонту транспортного засобу, страху потрапити в ДТП, який з`явився після ДТП. Моральні страждання у зв`язку з пошкодженням нового транспортного засобу, моральні страждання, пов`язані з необхідністю доводити свою невинуватість та винуватість відповідача. У позові повідомляється про попередній (орієнтовний) розрахунок витрат на правничу допомогу. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 04.08.2025 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки (а.с.69,70). Відповідачка [PERSON] 08.09.2025 ознайомлювалась з матеріалами справи, отримала копію ухвали про відкриття провадження (а.с.72,73). Представником відповідачки [PERSON] - адвокатом Герасимчук І.Ю. (ордер а.с.89) в системі «Електронний суд» 29.09.2025 подано відзив на позовну заяву (а.с.74-87). У відзиві зазначається, що позивачкою на підтвердження стягнення матеріальної шкоди надано звіт суб`єкта оціночної діяльності, акт щодо вартості наданих послуг ТОВ «Укравто Голосіївський» з проведення ремонтних робіт автомобіля, що склало 97 435,09 грн. ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» було відшкодовано страхове відшкодування в сумі 64 305,74 грн та перераховано 26.05.2025 на рахунок позивачки. Відповідно до полісу ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» ліміт страхового відшкодування становить 160 000,00 грн. Разом з тим, сума витрат, пов`язаних з ремонтом позивачки, не перевищує ліміт страхової суми. Позивачка повинна була звернутися з вимогою до відповідачки про відшкодування матеріальної шкоди тільки у разі якщо сума відшкодування перевищувала ліміт страхової суми. Вказується, що належним відповідачем у справі є страховик ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп». Не погоджуючись з доводами позивачки щодо стягнення моральної шкоди, повідомляє, що у позовній заяві не наведено жодного доказу, в тому і числі документального підтвердження розміру заявленої суми моральної шкоди. У відзиві на позовну заяву вказується також про попередній (орієнтовний) розмір судових витрат, пов`язаних із розглядом справи. Суд, на підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 10.02.2025 (справа № 752/861/25) встановлено, що [PERSON] 19.12.2024 о 12:25, керуючи транспортним засобом «Mazda СХ-5», д.н.з. [NUMBER] , в м.Києві по просп. Голосіївському, 105, не була уважна, не вибрала безпечної швидкості руху, не дотрималась безпечної дистанції та здійснила зіткнення з транспортним засобом «Kia Stonic» д.н.з. [NUMBER] , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, чим порушила вимоги п.п. 2.3 б), 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України. Судом водія [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, накладено штраф у розмірі 850,00 грн. (а.с.16,17). У відповідності з частини четвертої, шостої статті 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Отже, позивач звільнена від доказування підстав для звернення до суду із вказаним позовом, оскільки має право на отримання відшкодування, як потерпіла особа, та наявність вини в діях [PERSON] у настанні дорожньо-транспортної пригоди в даному випадку встановлена і не підлягає доказуванню. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Mazda СХ-5», д.н.з. [NUMBER] , була застрахована відповідно до полісу № 223762948 у ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (а.с.13). Власником транспортного засобу «Kia Stonic», д.н.з. [NUMBER] , є [PERSON] відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] (а.с.104). Позивачка [PERSON] 21.05.2025 звернулась із заявою до страховика ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про виплату страхового відшкодування (а.с.14). ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» 26.05.2025 здійснило виплату страхового відшкодування [PERSON] відповідно до страхового акта № 240001226208 від 26.05.2025 в сумі 64 305,74 грн шляхом зарахування коштів на банківську картку (а.с.15). Не погоджуючись із розрахованою сумою страхового відшкодування, відповідно до Договору № 25/03050 від 19.03.2025 [PERSON] замовила проведення експертної оцінки у суб`єкта оціночної діяльності - ФОП [PERSON] , який має відповідні повноваження, а саме: свідоцтво про в Державному реєстрі оцінювачів від 26.07.2006 № 4785; кваліфікаційне свідоцтво оцінювача № 4408 від 17.06.2006; сертифікат суб`єкта оціночної діяльності № 213/2022 від 27.05.2022; посвідчення про підвищення кваліфікації оцінювача МФ № 13309-ПК від 02.11.2023 (а.с.20,51,52). За звітом від 30.03.2025 № 25/03050 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ «Kia Stonic», д.н.з. [NUMBER] , матеріальний збиток становить 121 411,93 грн, варіть відновлювального ремонту - 108 232,45 грн (а.с.21 - 49). За складання звіту № 25/03050, відповідно до рахунку-фактури № 25/03050 від 24.03.2025 позивачкою сплачено 5 000,00 грн, що підтверджено квитанцією до платіжної інструкції на переказ коштів № 81 від 24.03.2025 (а.с.18,19). Також позивачка вказує, що для здійснення відновлювального ремонту автомобіля «Kia Stonic», д.н.з. [NUMBER] , вона зверталась до ТОВ «Укравто Голосіївський». Відповідно до акта наданих послуг № ЗН-2074089 від 30.06.2025 вартість робіт ТОВ «Укравто Голосіївський» з ремонту пошкодженого автомобіля «Kia Stonic», д.н.з. [NUMBER] , разом з ПДВ становила 97 435,09 грн, які позивач сплатила двома платежами 26.05.2025 та 30.06.2025 (а.с.54-59). Водночас, стороною відповідачки надано доказ щодо проведення на замовлення ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», яке є страховиком з обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу, визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Kia Stonic» д.н.з. [NUMBER] . Зокрема, відповідно до звіту № 46759 від 07.03.2025 (дата оцінки - 19.12.2024) про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу «Kia Stonic» д.н.з. [NUMBER] , вартість матеріального збитку з врахуванням ПДВ становить 77 040,89 грн, без ПДВ - 67 555,74 грн (а.с. 96-98). Звіт на замовлення страховика проведено ФОП [PERSON] , який має відповідні повноваження, а саме: свідоцтво про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів від 13.03.2009 № 7358; кваліфікаційне свідоцтво оцінювача від 14.02.2009 № 6735; сертифікат суб`єкта оціночної діяльності № 141/2024 від 19.03.2023; посвідчення про підвищення кваліфікації оцінювача МФ № 815-ПК від 08.11.2023 (а.с.98-100). Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування до справи № 240001226208 від 23.05.2025 на підставі звіту № 46759 від 07.03.2025, сума страхового відшкодування (з вирахуванням франшизи у розмірі 3 200,00 грн) склала 64 355,74 грн (а.с. 110). У відповідності до вимогст. 1166 ЦК України: шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Положеннями п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон), визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно ст. 29 Закону, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до ст. 34.2., 34.3.Закону, протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Згідно ст. 36.2 Закону, страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. Обґрунтовуючи позовні вимоги, [PERSON] вказувала, що сума, виплачена страховою компанією не покриває дійсні витрати на ремонт автомобіля, та з відповідача підлягає стягненню різниця між фактично витраченою сумою на відновлювальний ремонт автомобіля та виплаченою сумою страхового відшкодування. Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Як встановлено, стороною позивачки на підтвердження визначення вартості матеріального збитку, надано виготовлений на її замовлення звіт № 25/03050 від 30.03.2025 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ «Kia Stonic», д.н.з. [NUMBER] . Водночас, виплата страхового відшкодування у розмірі 64 305,74 грн була проведена ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на підставі замовленого вказаною страховою компанією звіту № 46759 від 07.03.2025 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу «Kia Stonic» д.н.з. [NUMBER] . Зокрема, як вбачається з матеріалів справи, а саме з протоколу технічного огляду № 63028 від 02.01.2025 транспортного засобу «Kia Stonic» д.н.з. [NUMBER] , огляд пошкодженого транспортного засобу позивача здійснювався за участю позивача [PERSON] , яка цей протокол підписала без заперечень та застережень. Пробіг транспортного засобу зафіксовано з параметрами - 52174 км (а.с.103). На підставі даного акту огляду, за дорученням ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», оцінювачем ФОП [PERSON] складено зазначений звіт № 46759 від 07.03.2025. Даний звіт не визнавався жодним органом таким, що складений з порушеннями нормативних актів щодо оцінки майна, в судовому порядку не скасований. Його обґрунтування у суду не викликає сумніву. Зазначений звіт виконано у відповідності до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, яка затверджена спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003. Вимоги Методики є обов`язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин. Разом з тим, не погоджуючись із розрахованою сумою страхового відшкодування, позивач [PERSON] замовила проведення автотоварознавчого дослідження, за результатами якого ФОП [PERSON] було складено звіт № 25/03050 від 30.03.2025 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ «Kia Stonic», д.н.з. [NUMBER] . З дослідженого звіту ФОП [PERSON] № 25/03050 від 30.03.2025 вбачається: дата оцінки - 19.12.2024, дата огляду - 24.03.2025, дата складання звіту - 30.03.2025, фактичний пробіг транспортного засобу - [NUMBER] км (а.с.21-23). Зокрема, як вбачається з акту огляду № 25/03050 транспортного засобу «Kia Stonic», д.н.з. [NUMBER] , огляд автомобіля проводився оцінювачем [PERSON] 24.03.2025 (дата ДТП - 19.12.2024) у присутності позивачки [PERSON] . Пробіг транспортного засобу вказано - 54451 км, протокол підписано [PERSON] без зауважень та заперечень (а.с.31). Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що, розраховуючи розмір матеріального збитку, оцінювач [PERSON] виходив з характеристики транспортного засобу «Kia Stonic», д.н.з. [NUMBER] , не на дату заподіяння збитків (19.12.2024), а на дату технічного огляду автомобіля відповідно до акту технічного огляду - 24.03.2025. Отже, суд не приймає до уваги наданий стороною позивачки висновок оцінювача ФОП [PERSON] від 30.03.2025 року № 25/03050, оскільки на дату огляду транспортного засобу оцінювачем транспортного засобу «Kia Stonic» д.н.з. [NUMBER] , даним транспортним засобом активно користувались, про що свідчить значна розбіжність - більше 2000 км, між показаннями одометра (пробігу), які зафіксовані у наданому стороною відповідачки звіті № 46759 від 07.03.2025 (52174 км) та звіті № 25/03050 від 30.03.2025, наданим стороною позивачки (54451 км.). Така значна розбіжність показників пробігу дослідженого оцінювачами транспортного засобу також вбачається і з наданих сторонами протоколів огляду транспортного засобу «Kia Stonic», д.н.з. [NUMBER] : так дата огляду транспортного засобу ФОП [PERSON] здійснено 24.03.2025, та на цей час показника одометра перевищили 2 000 км від дати ДТП -19.12.2024 до дати огляду - 24.03.2025, що свідчить про активне користування транспортним засобом після ДТП. Відповідно оцінку завданих позивачу збитків здійснено ФОП [PERSON] не на дату ДТП (а.с.31,32,103). За таких обставин, висновок оцінювача ФОП [PERSON] від 30.03.2025 року № 25/03050 не може бути врахований судом як належний та допустимий доказ розміру завданої позивачу шкоди. За матеріалами справи, позивачка [PERSON] 12.05.2025 зверталась із заявою ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», в якій вона наполягала на врахуванні страховиком звіту № 25/03050 від 30.03.2025 та вказувала, що не погоджується з виплаченою сумою страхового відшкодування (а.с.14). На дане звернення ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» листом № 240001226208-1 від 26.05.2025 повідомило, що звіт № 25/03050 від 30.03.2025, складний ФОП [PERSON] , не приймається, оскільки потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди у разі, якщо у визначений строк (10 робочих днів) представник страховика не з`явився, що становлено п.34.3 ст.34 Законом України № 1961 (а.с.111). З урахуванням того, що огляд пошкодженого автомобіля було проведено представником страховика у вставлений строк за участю позивача, на підставі якого страховиком складено звіт про визначення вартості матеріального збитку, підстав для врахування звіту № 25/03050 від 30.03.2025, складеного на замовлення позивача, суд не вбачає. Згідно із ч.ч. 2,5 ст.1187 Цивільного Кодексу (далі - ЦК) України шкода, завдана джерелом, підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до чистини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За змістом п. 1 ч.2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. За загальним правилом та з огляду на положення статті 1192 ЦК України розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ч.1 ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страхове відшкодування). Позивач зазначає, що з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром затрат на відновлювальний ремонт в сумі 97 435,09 грн та виплаченим розміром страхового відшкодування у розмірі 64 305,74 грн, що, з врахуванням вартості проведеного дослідження у розмірі 5 000,00 грн, становить 38 129,35 грн. Враховуючи, що стороною позивача надані належні докази щодо фактично понесених збитків, що перевищують розмір виплаченого позивачу страхового відшкодування, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача 33 129,35 грн, що є різницею між вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу в сумі 97 435,09 грн та виплаченим страховим відшкодуванням у розмірі 64 305,74 грн . Разом з тим, не підлягають задоволенню вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 5 000,00 грн витрат, понесених на складання звіту № 25/03050 від 30.03.2025 ФОП [PERSON] з огляду на те, що судом такий звіт не прийнято до уваги як належний та допустимий доказ розміру завданої позивачу шкоди. Окрім того, надаючи до суду звіт № 25/03050 від 30.03.2025 з визначення вартості матеріального збитку, позивач в основу своїх вимог щодо розміру відшкодування покладала не вказаний звіт, а акт наданих послуг № ЗН-2074089 від 19.06.2025 ТОВ «Укравто Голосіївський» та його рахунки на загальну суму 97 435,09 грн. Позивачем заявлено також вимоги про відшкодування відповідачем моральної шкоди у розмірі 10 000,00 грн. Відповідно до положень статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов`язковому доведенню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. За статтею 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. При визначенні розміру моральної шкоди слід зазначити, що відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості». Враховуючи факт пошкодження транспортного засобу позивачки, вимушені зміни звичного стану життя у зв`язку з пошкодженням та відсутністю автомобіля, необхідність витрат додаткового часу та зусиль для відновлювального ремонту автомобіля, суд вважає за можливе стягнути з відповідача заподіяну позивачу моральну шкоду у розмірі 3 000,00 грн, виходячи з принципу розумності. При визначенні розміру відшкодування завданої моральної шкоди, суд також враховує, що стороною позивача не надано інформації та доказів щодо особи, яка безпосередньо керувала транспортним засобом під час скоєння ДТП. Суд також зазначає, що стягнення моральної шкоди не може бути способом додаткового отримання доходу. Відповідно до положень ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Враховуючи наведене, дослідивши обставини справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачкою сплачено судовий збір в сумі 1211,20 грн. (а.с.47), враховуючи часткове задоволення, що становить 75,07 % від заявлених позивачем вимог, суд присуджує стягнути з відповідачки судовий збір в сумі 909,25 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial