Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-10 00:00:00

10 грудня 2025 року представник позивача [PERSON] адвокат Озіян Анастасія Сергіївна звернулася в суд із позовною заявою, поданою через систему "електронний суд" до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що з 02 березня 2001 року позивач перебуває в шлюбі з відповідачем [PERSON] , який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 190. Від даного шлюбу у сторін народились діти: донька [PERSON] , [INFO] , яка станом на дату звернення до суду із позовною заявою досягла повноліття та малолітній син [PERSON] , [INFO] . Вказує, що сімейне життя між сторонами не склалося, підставами для розірвання шлюбу зазначає різні погляди на життя, нерозуміння один одного.Збереження шлюбу на даний час є недоцільним та буде суперечити їх інтересам. Оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, шлюб існує формально. На підставі викладеного просить шлюб, укладений між позивачем та відповідачем розірвати та стягнути з відповідача судові витрати у справі. Ухвалою судді від 19 грудня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Від позивача [PERSON] та її представника [PERSON] надійшли заява, у яких просять розгляд справи проводити за відсутності сторони позивача, позивач позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. 12 січня 2026 року від відповідача [PERSON] надійшла заява, в якій він просить розгляд справи проводити за його відсутності. Щодо розірвання шлюбу не заперечує. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Суд установив, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 02 березня 2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 190., що підтверджується оригіналом свідоцтва про одруження, наявного в матеріалах справи. Також з матеріалів справи встановлено, що сторони є батьками неповнолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями свідоцтв про народження. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 105 ч. 3 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, в родині позивача та відповідача втрачена основа сім`ї, почуття довіри, поваги та любові один до одного, а тому суд не може примусити сторони до збереження подружніх відносин, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки та може бути припинено внаслідок волевиявлення як одного так і обох з подружжя шляхом його розірвання.Причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, зваженими та обміркованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, які склалися в даній сім`ї, та їх об`єктивну недоступність для оточуючих, та з врахуванням вимог ст.ст. 24, 55, 56 СК України, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Ст. 113 СК України визначено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Пунктом 2 ч. 3 ст. 115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Крім того, відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору в розмірі 1 211,00 грн.

Outcome: approved