Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

У червні 2024 року позивач звернувся в суд із позовом, по якому просить зменшити розмір аліментів, утримуваних з нього за рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05.04.2024 року на користь [PERSON] на утримання доньки, [PERSON] , [INFO] та сина, [PERSON] , [INFO] , з 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно та відкликати виконавчий лист за № 404/1000/21 (2/404/320/21). В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що до травня 2021 року він перебував у шлюбі з відповідачкою. Від даного шлюбу у них народилися двоє дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05.04.2021 року шлюб розірвано. За рішення Кіровського районного суду від 05.04.2021 року позивач сплачує аліменти [PERSON] на утримання дітей та дружини до виповнення сином трирічного віку, аліменти на утримання доньки [PERSON] [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно починаючи стягнення з дня звернення з позовом до суду, тобто з 10 лютого 2021 року і до повноліття дітей. З часу винесення рішення суду від 05.04.2021року склад його сім`ї збільшився. Має на утриманні малолітню дитину [PERSON] , [INFO] та дружину [PERSON] , яка не працює, перебуває в декретній відпустці до виповнення донькою трирічного віку. Відповідно вважає, що його матеріальний стан змінився, що підтверджується довідкою № 64 від 15 січня 2026 року виданою комунальним некомерційним підприємством «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф у Кіровоградській області Кіровоградської обласної ради» про заробітну плату надану представником позивача адвокатом Савченко Я.В., будь яких інших джерел доходів немає. Ухвалою судді Фортечного районного суду міста Кропивницького від 09 вересня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін на 28.10.2024 року. У зв`язку з набранням чинності 25.04.2025 Закону України від 26.02.2025 № 4273-ІХ «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» найменування Кіровського районного суду міста Кіровограда змінено на Фортечний районний суд міста Кропивницького. В судове засідання позивач та його представник не з`явились, представник позивача через канцелярію суду, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась, через канцелярію суду, подала пояснення, в яких просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд дійшов наступних висновків. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом ( ст. 81 ЦПК України). Судом встановлено, що позивач є батьком неповнолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтв про народження. Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05.04.2021 року задоволено позов [PERSON] до позивача про стягнення аліментів на утримання дітей та дружини до виповнення сином трирічного віку. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно починаючи стягнення з дня звернення з позовом до суду, тобто з 10 лютого 2021 року і до повноліття дітей. Позивач [PERSON] є батьком малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Дружина відповідача [PERSON] не працює, та перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осі-платників про джерела та суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору від 01.05.2025 року. Відповідач з травня 2025 року звільнений з лав Збройних Сил України, наразі працює у комунальному некомерційному підприємстві «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф у Кіровоградській області Кіровоградської обласної ради», що підтверджується довідкою про заробітну плату № 64 від 15 січня 2026 року. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набрала чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України). Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Крім того, згідно ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При цьому, підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Як вбачається із матеріалів справи позивач [PERSON] , 14.01.2023 року уклав шлюб з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , актовий запис № 13. В цьому шлюбі [INFO] народилася донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] . Розмір відрахувань із заробітку (доходу) [PERSON] на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] за рішенням суду становить 50 відсотків. Зміна сімейного стану позивача є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. Позивачем належними та допустимими доказами підтверджено зміну його майнового стану, у тому числі, у зв`язку із народженням дитини від іншого шлюбу. Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки змінився матеріальний та сімейний стан позивача після ухвалення рішення суду про стягнення аліментів, зменшення розміру аліментів є підстави для зменшення розміру аліментів з 1/3 частки на 1/4 частку. У зв`язку з пред`явленням нового виконавчого листа, попередній виконавчий лист підлягає відкликанню. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Пронін проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року). В порядку ст. 141 ЦПК України, стягнути із з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.

Outcome: approved