Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС», в особі директора Романенка М.Е., звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» заборгованість за Кредитним договором №1332441273914 від 20.11.2023 року в загальній сумі 13899,60 грн., а також судовий збір по справі (позовна заява з додатками сформована і подана через систему «Електронний суд») та витрати на правничу допомогу. В обґрунтування позову вказує, що 20.11.2023 року між ТзОВ «Фінансова компанія «ВІВА КАПІТАЛ» та відповідачем був укладений кредитний договір №1332441273914, на підставі якого ТзОВ «Фінансова компанія «ВІВА КАПІТАЛ» перерахувало кредитні кошти на картковий рахунок відповідача в загальній сумі 4 000 грн. В подальшому, 22.07.2024 року між ТзОВ «Фінансова компанія «ВІВА КАПІТАЛ» та ТзОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» був укладений Договір факторингу №22072024, відповідно до якого ТзОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло право вимоги, в тому числі і до відповідача [PERSON] . Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №22072024 від 22.07.2024 року ТзОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло право грошової вимоги до відповідача в загальній сумі 13 899,60 грн., з яких: сума заборгованості за тілом кредиту 3 960 грн.; сума заборгованості за відсотками 9 939,60 грн. Оскільки відповідач не виконав своїх грошових зобов`язань з повернення кредитної заборгованості, то позивач звернувся до суду з даним позовом. Від відповідача заперечень проти позову не надходило. 07.01.2026 року судом відкрито провадження у справі з визначенням здійснення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Разом з тим, суд враховує, що в позовній заяві позивачем, в особі директора Романенка М.Е., викладено клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного провадження у відсутність представника позивача на підставі наявних у справі доказів та про заочний розгляд справи. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, шляхом надсилання судової повістки-повідомлення за зареєстрованим місцем проживання засобами поштового зв`язку відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК). Натомість судова повістка-повідомлення повернулась до суду без вручення відповідачу з причин відсутності останнього за вказаною адресою, що в контексті положень п. 3, 4 ч. 8 ст. 128, ч. 10 ст. 130 ЦПК суд вважає належним повідомленням. Крім того, додатково судом вживались заходи з повідомлення відповідача про дату, час та місце слухання справи шляхом надсилання судової повістки до електронної скриньки відповідача (документ доставлений 07.01.2026р. о 10:24:07) та шляхом розміщення оголошення про виклик в судове засідання на веб-сайті суду. Отже, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки, внаслідок чого на підставі ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК судом прийнято рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши надані учасниками справи докази, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 20.11.2023 року між ТзОВ «Фінансова компанія «ВІВА КАПІТАЛ» та [PERSON] був укладений договір про надання фінансового кредиту продукту «КРЕДИТНА ЛІНІЯ СТАРТ» /18-27/, за умовами якого кредитодавець зобов`язався надати позичальникові кредит в розмірі 4 000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом. Строк дії договору складає 120 днів, з 20.11.2023р. по 19.03.2024р. Дисконтна процентна ставка складає 0,25% від суми кредиту за кожен день користування кредитом і застосовується в межах строку надання кредиту, визначеного п. 1.3 договору, але не більше перших 20 днів користування кредитом, тобто з 01 по 20 день включно. Базова процентна ставка складає 2,5% від суми кредиту за кожен день користування кредитом і застосовується в межах строку надання кредиту, визначеного п. 1.3 договору, після 20 дня користування кредитом, починаючи з 21 дня користування включно кредитом, по день повернення кредиту. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору становить 14200 грн. В свою чергу відповідач (позичальник) зобов`язався повернути кредит 19.03.2024 року або достроково (п. 1.2, 1.3, 1.3.1, 1.4.1, 1.4.2, 1.7 договору). Відповідно до умов п. 1.3.1. Договору, відповідач зобов`язався здійснювати погашення кредиту відповідно до Графіку, що є додатком до кредитного договору. Строк дії Договору визначається з урахуванням того, що Договір набирає юридичної сили з дати укладення Сторонами та діє до дати, визначеної цим Договором, а в частині виконання Сторонами прийнятих зобов?язань - до їх повного виконання Позичальником, а саме: сплатою Кредитодавцю процентів за фактичний період користування кредитом, неустойки при наявності та поверненням суми Кредиту в порядку визначеному Договором. Продовження строку кредитування не передбачено (п.п. 1.8, 1.14 Договору). Процедура укладення та підписання даного договору встановлена Розділом 2 Договору та передбачає наступні дії: З метою отримання Кредиту Клієнт, самостійно ознайомлюється з Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту продукту «КРЕДИТНА ЛІНІЯ СТАРТ» ТзОВ «Фінансова компанія «ВІВА КАПІТАЛ», створює особистий кабінет, заповнює Заявку, вказуючи всі дані, визначені в Заявці як обов`язкові (п. 2.1). Клієнт у особистому кабінеті на сайті «dodam.com.ua» зобов`язаний вказати повні, точні та достовірні особисті дані, які необхідні Кредитодавцю для прийняття рішення про надання чи ненадання Кредиту, а також бажаний спосіб отримання Кредиту. Клієнт також зобов`язаний оновлювати ці дані в Особистому кабінеті не пізніше 3-х календарних днів з дня виникнення змін в таких даних (п. 2.2). З урахуванням вимог законодавства про захист персональних даних, під час заповнення особистого кабінету, проставляючи відповідну відмітку у спеціальному полі, Клієнт підтверджує, що ознайомлений з повідомленням про володільця персональних даних, склад та зміст зібраних персональних даних, права Клієнта, визначені законодавством про захист персональних даних, мету збору персональних даних та осіб, яким передаються персональні дані враховуючи також інформацію про транскордонну передачу персональних даних, про спосіб обробки персональних даних, а також про те, що Кредитодавець має право передавати персональні дані Клієнта, повністю або частково, третім особам без повідомлення про це Клієнта з метою належного виконання своїх обов`язків відповідно до норм чинного законодавства України (п. 2.3). За результатами заповнення особистого кабінету здійснюється одночасна перевірка дійсності та аутентифікація Платіжної картки Клієнта відповідно до стандартів відповідних платіжних систем (п. 2.4). На підставі даних, зазначених у особистому кабінеті, інформаційно-телекомунікаційна система Кредитодавця здійснює ідентифікацію Клієнта (п. 2.5). Кредитодавець має право також окремо запропонувати Клієнту, в тому числі засобами Інформаційно-телекомунікаційної системи, надати додаткову інформацію, документи та/або відомості необхідні для підтвердження повноти, точності та достовірності інформації, зазначеної в особистому кабінеті (п. 2.6) Кредитодавець в якості суб`єкта первинного фінансового моніторингу до укладення Електронного договору та встановлення ділових відносин здійснює всі необхідні дії, спрямовані на виконання вимог законодавства про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, в тому числі здійснює заходи належної перевірки Клієнта, в тому числі Клієнту може бути запропоновано здійснити верифікацію засобами, що використовуються Кредитодавцем. Відмова Клієнта від проходження верифікації чи не надання інформації та документів необхідних для проведення верифікації має наслідком відмову Кредитодавця від встановлення ділових відносин з Клієнтом та відмову від надання йому Кредиту (п. 2.7). Після заповнення особистого кабінету Клієнт заповнює заявку на отримання кредиту вказуючи при цьому суму грошових коштів, яку він бажає отримати одразу після укладення Електронного договору (п. 2.8). Рішення про надання чи відмову у наданні Кредиту приймається Кредитодавцем на підставі обробки персональних даних Клієнта, зазначених в особистому кабінеті, та будь- якої додаткової інформації, наданої Клієнтом, чи отриманої Кредитодавцем з інших джерел (п. 2.9). У випадку наявності факту попереднього отримання Клієнтом Кредиту від Кредитодавця та належного його погашення, Заявка на новий Кредит розглядається Кредитодавцем за скороченою процедурою, без необхідності введення тих даних, які не зазнали змін після отримання та виконання умов першого Кредиту, з дотриманням вимог законодавства про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення (п. 2.10). Кредитодавець у строк від однієї хвилини до трьох днів з дати отримання Заявки приймає рішення про надання чи ненадання Кредиту (п. 2.11). Сума кредиту визначається Кредитодавцем на основі оцінки фінансового стану та кредитоспроможності Клієнта за діючою на момент оцінки внутрішньою методикою прийняття кредитного рішення (п. 2.12). Обробка Інформаційно-телекомунікаційною системою Кредитодавця Заявки не є укладенням Електронного договору і не має наслідком обов`язок Кредитодавця надати Кредит Клієнту, а також не обмежує права Кредитодавця зменшити розмір чи термін надання Кредиту, вказані в Заявці (п. 2.13). Кредитодавець інформує Клієнта про прийняте рішення щодо видачі Кредиту за допомогою рухомого (мобільного) зв`язку, а також відповідним повідомленням в Особистому кабінеті (п. 2.15). Клієнт проходить додаткову ідентифікацію через додаток BANK ID (п. п. 2.14-2.17). У випадку схвалення Заявки на отримання Кредиту, Інформаційно- телекомунікаційна система Кредитодавця генерує індивідуальну частину Електронного договору, що є Офертою та містить усі істотні умови, про що інформує Клієнта в Особистому кабінеті (п. 2.18). Клієнт, ознайомившись з усіма істотними умовами Оферти, надає згоду шляхом направлення повідомлення Кредитодавцю, яке підписується відповідно до абзацу 2 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», а саме: шляхом введення у спеціальному полі під акцептом, який містить усі істотні умови Електронного договору. Одноразового ідентифікатора, який відповідає вимогам п. 3 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» та натиснення іконки «відправити/підписати». Вказана іконка може стати активною лише після введення Одноразового ідентифікатора. Зазначений ідентифікатор генерується Кредитодавцем в Інформаційно- телекомунікаційній системі та надсилається Клієнтам в СМС-повідомленні (п. 2.19). Після підпису Електронного повідомлення Клієнтом у спосіб, передбачений Договором, зазначене повідомлення надходить в Інформаційно-телекомунікаційну систему Кредитодавця та свідчить/повідомляє Кредитодавця про те, що Клієнт надав згоду (акцептував) на пропозицію (Оферту) Кредитодавця щодо укладання Електронного договору з Клієнтом. Після зазначених дій Електронний договір (Договір) між Кредитодавцем та Клієнтом (Позичальником) вважається укладеним і Кредитодавець здійснює дії, передбачені умовами укладеного Електронного договору щодо надання Кредиту (п. 2.20). Вчинення Клієнтом вказаних вище дій по зміні даних в ITC Кредитодавця та введення Одноразового ідентифікатора є проставленням Електронного підпису одноразовим ідентифікатором в Електронному Договорі його Сторонами, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» (п. 2.21). Після успішного акцепту клієнтом, Кредитодавець накладає Електронну цифрову печатку на Договір з позначкою часу і відправляє Клієнту на електронну пошту, вказану в Особистому кабінеті (п. 2.22). Кредит надається шляхом здійснення переказу коштів Кредитодавця в сумі 4 000 грн.на банківський рахнок Позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № [NUMBER] , емітованої банком України, що відбувається протягом трьох банківських днів з моменту укладення електронного договору (п. 2.23). Сторони підтверджують, що Електронний Договір та всі Додатки до нього мають таку саму юридичну силу для Сторін, як документи, складені на паперових носіях та скріплені власноручно підписами Сторін, тобто вчинені в простій письмові формі (п. 2.24). Згідно умов вищевказаного Договору, укладення ТзОВ «Фінансова компанія «ВІВА КАПІТАЛ» кредитного договору з Позичальником у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню ТзОВ «Фінансова компанія «ВІВА КАПІТАЛ» ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом Позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки. Укладений ТзОВ «Фінансова компанія «ВІВА КАПІТАЛ» з Позичальником договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі. Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору. Свої зобов`язання за вказаним договором про надання фінансового кредиту продукту «КРЕДИТНА ЛІНІЯ СТАРТ» №1332441273914 від 20.11.2023 року ТзОВ «Фінансова компанія «ВІВА КАПІТАЛ» виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу кредитні кошти у розмірі 4 000 грн., перерахувавши їх 20.11.2023 року на картковий рахунок відповідача № [NUMBER] , що стверджується довідкою ТзОВ «Фінансова компанія «Контрактовий Дім» від 24.12.2025 року № 28043-1327485726-24122025 /а.с. 28/. В свою чергу, відповідач взяті на себе зобов`язання за вищевказаним договором не виконав, оскільки у встановлені договором та графіком строки не сплачував проценти та не повернув суму кредиту, в зв`язку з чим його заборгованість перед ТзОВ «Фінансова компанія «ВІВА КАПІТАЛ» за договором про надання фінансового кредиту продукту «КРЕДИТНА ЛІНІЯ СТАРТ» №1332441273914 від 20.11.2023 року станом на 22.07.2024р. складала 13 899,60 грн., з яких: сума заборгованості за тілом кредиту 3 960 грн.; сума заборгованості за відсотками 9 939,6 грн., які нараховані за період з 20.11.2023р. по 18.03.2024р. включно, що підтверджується розрахунком заборгованості /а.с. 29-30/. Частини 1, 2 ст. 509 ЦК України визначають, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Стаття 629 ЦК України визначає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі, якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами, якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч. 6 цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Суд встановив, що відносини, які виникли між сторонами цього спору, є правовідносинами, пов`язаними з виконанням кредитного договору і договору факторингу, та регулюються главами 71, 73 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Разом з цим, згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1077 ЦК України). В судовому засіданні встановлено, що 22.07.2024 року між ТзОВ «Фінансова компанія «ВІВА КАПІТАЛ» та ТзОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» був укладений Договір факторингу №22072024, відповідно до умов якого «Фінансова компанія «ВІВА КАПІТАЛ» передало (відступило) ТзОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» за плату належні йому права вимоги, а ТзОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» прийняло належні ТзОВ «Фінансова компанія «ВІВА КАПІТАЛ» права вимоги до боржників, які вказані у Реєстрі боржників /а.с. 31-39/. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №22072024 від 22.07.2024 року ТзОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за Кредитним договором №1332441273914 від 20.11.2023 року на загальну суму 13899,60 грн., з яких: сума заборгованості за тілом кредиту 3 960 грн.; сума заборгованості за відсотками 9 939,6 грн. /а.с. 38/. Доказів того, що такий договір визнаний недійсним чи його дійсність оскаржується у судовому порядку, суду не надано. За таких підстав, суд доходить висновку, що відповідно до вимог чинного законодавства позивач ТзОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набув право грошової вимоги до [PERSON] за Договором №1332441273914 від 20.11.2023 року на загальну суму 13 899,60 грн. Стаття 525 ЦК України визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 527, ч. 1 ст. 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у строк (термін), встановлений у зобов`язанні. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Частини 1, 5 ст. 81 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно з ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Доказами, які можуть підтверджувати наявність кредитної заборгованості боржника перед банком та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з вказаними положеннями закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Наявні в матеріалах справи докази дають підстави вважати доведеними аргументи позивача, що відповідачем були отримані кредитні кошти на умовах та в порядку, що зазначені Договором про надання фінансового кредиту продукту «КРЕДИТНА ЛІНІЯ СТАРТ» №1332441273914 від 20.11.2023 року і він користувався такими коштами, однак не належним чином виконував свої зобов`язання за вказаним договором, внаслідок чого в нього виникла заборгованість в загальній сумі 13 899,60 грн., з яких: заборгованість за кредитом 3 960 грн.; заборгованість за відсотками 9939,60 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за Договором №1332441273914 від 20.11.2023 року, розмір якої на час розгляду справи не зменшився. При цьому, варто звернути увагу, що відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, внаслідок чого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Всупереч вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України відповідачем не надано суду будь-яких заперечень проти позовних вимог та не повідомлено про обставини, які б спростували правомірність заявлених позивачем вимог та встановлені судом обставини спірних правовідносин. Враховуючи ту обставину, що в порушення умов Договору про надання фінансового кредиту продукту «КРЕДИТНА ЛІНІЯ СТАРТ» №1332441273914 від 20.11.2023 року, відповідач, фактично отримані та використані ним кошти, у добровільному порядку не повернув, чим порушив права кредитора, а досудова вимога позивача про повернення кредитних коштів від 15.08.2025 року /а.с. 40/ залишена останнім без належного реагування, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, слід зазначити наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частина 1 ст. 141 ЦПК України визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, при зверненні до суду з даним позовом позивач сплатив судовий збір в розмірі 2 422 грн. 40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №17121349 від 17.12.2025 року /а.с. 49/. Відтак, з урахуванням вказаних норм закону та враховуючи, що позовні задоволено в повному обсязі, сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. Статтею 137 ЦПК України, передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатом розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з частиною 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. (частина 4, 5 статті 137 ЦПК України). Частиною 6 статті 137 ЦПК України визначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витратна оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Як зазначив Верховний Суд у постанові від 22.11.2019 року у справі № 902/347/18, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, обсягом та витраченим часом. Суд, враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19). На підтвердження понесених витрат на правову допомогу стороною позивача надано: копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ВА № 841; копію договору про надання правової допомоги № 42649746 від 01.01.2025 року, укладеного між ТзОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», в особі директора Романенка М. Е., та адвокатом Лівак І. М.; копію додаткової угоди №1332441273914 від 17.11.2025 року до Договору № 42649746 про надання правової допомоги від 01.01.2025 року; копію детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Лівак І.М. для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТзОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» щодо стягнення заборгованості; копію акту про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом відповідно до договору про надання правової допомоги №42649746 від 01.01.2025 року на суму 6 000 грн., згідно яких позивач отримав від Лівак І.М. (адвокат) наступні послуги: правовий аналіз обставин спірних правовідносин 1,5 год., вартість 2 250 грн.; складання позовної заяви 3год., вартість 3 000 грн.; формування додатків до позовної заяви (письмові докази) 1 год., вартість 750 грн. Всього надано послуг на загальну суму 6 000 грн. /а.с. 41-47/. Оцінюючи в сукупності надані докази, а також беручи до уваги, що відповідачем до суду не подавалося відповідного клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу та не доведено неспівмірність таких витрат, як це визначено частиною 5, 6 статті 137 ЦПК України, суд приходить до висновку про необхідність стягнення із відповідача на користь позивача понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000 грн. На підставі викладеного вище та,

Outcome: approved