Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 12 листопада 2003 року Чернівською сільською радою Мостиського району Львівської області, актовий запис № 8. Вимоги в основному, мотивує тим, що подружнє життя з відповідачем спочатку тривало більш менш злагоджено, вони вели спільне господарство, виховували дітей, однак з 2020 року їх відносини стали погіршуватись, між ними часто виникали сварки та скандали, вона втратила до відповідача почуття поваги і любові, як наслідок з 2021 року, після виїзду чоловіка закордон, разом спільно не проживають, стосунків як подружжя не підтримують та не ведуть спільного господарства. Вважає, що примирення між ними неможливе, просила позов задовольнити. Позивачка [PERSON] у заяві від 19 листопада 2025 року просила про розгляд справи без її участі, позов підтримала, щодо заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був завчасно належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду відповідно до вимог статті 128 ЦПК України, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, відзиву на позовну заяву від нього не надходило. На сайті «Судова влада України»: Городоцький районний суд Львівської області у розділі «Громадянам», в якому є список справ призначених до розгляду, було розміщено інформацію про час та дату усіх судових засідань у цій справі. З огляду на те, що [PERSON] був обізнаний про наявність в Городоцькому районному суді Львівської області справи за позовом [PERSON] до нього про розірвання шлюбу, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, за відсутності заперечень позивачки, що відповідає вимогам статті 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, з`ясувавши її дійсні обставини, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до положень частини другої статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Із змісту позовної заяви, із свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] , копій свідоцтв про народження Серія [NUMBER] та Серія [NUMBER] убачається, що сторони 12 листопада 2003 року зареєстрували шлюб у Чернівській сільській раді Мостиського району Львівської області, актовий запис № 8, у шлюбі мають дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Із матеріалів справи убачається, що сторони припинили шлюбні стосунки, втратили один до одного почуття любові, примирення між ними неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому, згідно статті 112 Сімейного кодексу України, є всі підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, які знайшли своє підтвердження у процесі розгляду справи, причиною розірвання шлюбу є відсутність бажання у сторін будувати у подальшому сімейні відносини, внаслідок чого вони не підтримують подружніх відносин. Згідно статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Враховуючи наведене, а також інші фактичні взаємини подружжя [PERSON] , з огляду на те, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач обгрунтованих заперечень суду не надав, суд приходить до переконання, що шлюб між ними є формальним і розриває такий. Згідно статті 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивачки 1 211 гривень 20 копійок судового збору.

Outcome: approved