Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

До Пересипського районного суду м. Одеси надійшов позов [PERSON] в інтересах якого діє адвокат Обертович Дмитро Миколайович до [PERSON] , треті особи - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Міністерства юстиції України та [PERSON] про визнання батьківства. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що [PERSON] з 2017 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який у 2021 році виїхав за межі України та з того часу зв`язок з ним відсутній. З березня 2021 року Позивач та [PERSON] проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу. [INFO] у них народився син, однак оскільки на момент народження дитини мати перебувала у процесі розлучення з відповідачем у судовому порядку та у них були різні прізвища, провести держану реєстрацію народження без спільної присутності матері та особи, яка записана батьком, або наявності його нотаріально посвідченої згоди, неможливо. У зв`язку з відсутністю відповідача на території України та неможливістю встановлення з ним будь-якого зв`язку державна реєстрація сина була здійснення лише після отримання відповідного розпорядження від Пересипської районної адміністрації. Після чого було складено відповідний актовий запис та видано свідоцтво про народження, при цьому батьком записаний Відповідач. Представник позивача зазначає, що саме позивач є біологічним батьком дитини, що підтверджується висновком молекулярно-генетичного дослідження, за результатами якого ймовірність його батьківства становить 99,99999%. На підставі викладеного представник позивача просить: визнати [PERSON] батьком [PERSON] , внести зміни до актового запису про народження дитини, виключити відомості про [PERSON] , змінити прізвище та по батькові дитини. Після надходження цивільної справи, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст.ст. 14, 33 ЦПК України. Ухвалою Пересипського районного суду м. Одеси від 14.10.2025 року у справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 14.01.2026 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат Обертович Д.М. позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, суду пояснив, що доказами, а саме висновком генетично-молекулярного дослідження доведене батьківство позивача по відношенню до дитини, а відтак позов підлягає задоволенню. Відповідач: [PERSON] до суду не з`явився про час та місце слухання справи неодноразово повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом направлення судової повістки за місцем реєстрації, на адресу суду повернулись поштові накладні з відміткою працівника поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою». Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору - [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву в якій просила позовні вимоги задовольнити. Представник третьої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі, а також просила в разі задоволення позовних вимог позивача в рішенні суду зазначати про виключення інформації з актового запису про народження та всі відомості про батька, а саме: «прізвище», «ім`я» «по батькові» та «дату народження». Заслухавши пояснення представника позивача, який наполягав на задоволенні позовних вимог, дослідивши матеріали справи та докази надані на підтвердження позовних вимог, встановивши факти і відповідні їм правовідносин, суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Звертаючись до суду з даним позовом, представник позивача зазначив, що позивач є біологічним батьком дитини, а відтак з метою підтвердження/встановлення батьківства є потреба у зверненні до суду з даним позовом. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно із ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 10.10.2017 року 10 жовтня 2017 року [PERSON] зареєструвала шлюб з громадянином Хашимітського Королівства [PERSON] , про що 10.10.2017 року складено відповідний актовий запис № 2874. Згідно позовних вимог, позивач зазначив, що згідно відповіді Державної прикордонної служби України за вих. № 19-27368/18/24 від 18 квітня 2024 року відповідач 24 червня 2021 року виїхав за межі України на пункті пропуску Одеси та з цього час з ним відсутній будь-який зв`язок. За твердженням позивача, останній з березня 2021 року почав проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] . [INFO] у них народилась дитина чоловічої статі про що КНП «Пологовий будинок №5» ОМР було видано довідку № 1646 від 25.12.2023 р. Також за фактом народження дитини було складено медичний висновок № С24В-Т562-4КАА-С34Н від 25.12.2023 року. На момент народження дитини [PERSON] фактично ще перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , оскільки на цей час існувало рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 27.11.2023 р. у справі 523/17157/23, яке набрало законної сили 28.12.2023 р. Після звернення з відповідною заявою про проведення державної реєстрації сина відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Міністерства юстиції України (надалі - Відділ) було відмовлено в державній реєстрації народження сина, оскільки з моменту розірвання шлюбу ( [INFO] - дата набрання законної сили рішення) до моменту народження дитини ( [INFO] ) не пройшло 10 місяців та немає спільної заяви колишнього подружжя про невизнання колишнього чоловіка батьком дитини, а також заяви матері та батька дитини про визнання батьківства. При цьому зареєструвати народження дитини у порядку статті 133 неможливо, оскільки батьки дитини мають різні прізвища, у зв`язку з чим необхідна письмова згода обох батьків про присвоєння дитині прізвища батька чи матері або подвійного прізвища. З метою проведення державної реєстрації сина у найкоротший термін, [PERSON] звернулась до Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради з заявою про надання згоди на державну реєстрацію дитини в органах ДРАЦС. 30 січня 2025 року Пересипською районною адміністрацією Одеської міської ради було надано розпорядження № 67р, яким було надано дозвіл [PERSON] на здійснення державної реєстрації народження дитини. 08 квітня 2025 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Міністерства юстиції України було складено відповідний актовий запис № 7 про народження [PERSON] , який народився [INFO] та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Батьком дитини зазначено відповідача. Згідно позовних вимог, позивач зазначив, що перебуваючи в зареєстрованому шлюбі, [PERSON] та відповідач у справі шлюбних відносин не підтримували, перебували в процесі розлучення, відповідач вже тривалий час знаходився за межами України та не підтримував зв`язок, при цьому Позивач та [PERSON] з березня 2021 року проживають однією сім`єю, а тому син, який народився [INFO] , є рідним сином позивача. Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. У відповідності до ч. 1 ст. 128 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Згідно із ч. 3 ст.128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Статтею 129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Згідно із п. 6, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»(надалі Постанова), особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Відповідно до статей 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини (п. 6 Постанови). Відповідно до ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Підставою для висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути результат судово-генетичної експертизи. Судово-медичні експертизи і дослідження з використанням ДНК-аналізу проводяться відповідно до Правил проведення судово-медичних експертиз у відділеннях судово-медичної імунології бюро судово-медичної експертизи і виконуються лікарями та судово-медичними експертами-імунологами. При проведенні експертних досліджень керуються Методичними рекомендаціями «Використання ДНК аналізу у судово-медичних експертизах речових доказів та експертизах спірного батьківства (материнства, підміни дітей), розробленими фахівцями Національної бюро судово-медичної експертизи МОЗ України». Згідно із п. 3 Методичних рекомендацій батьківство вважається доведеним, якщо його ймовірність складає не менше 99,99%. Судом встановлено, що згідно висновку молекулярно-генетичного експертного дослідження для подання до суду № 59093 від 28.07.2025 року ймовірність того, що [PERSON] , [INFO] , є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , в рамках проведеного дослідження, складає 99,99999%. Таким чином біологічне батьківство позивача [PERSON] стосовно [PERSON] доведено лабораторним шляхом. Верховний суд у постановах від 23.10.2019, справа № 382/2559/15-ц, та від 19.09.2018 справа № 761/10732/16-ц, дійшов висновку про те, що тест ДНК (судово-медична (молекулярно-генетична експертиза) станом на сьогоднішній день є єдиним методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини (точність позитивного результату ДНК-аналізу (тобто підтвердження батьківства) складає 99,999999 %). Доказова цінність такого тесту переважає будь-який інший доказ на підтвердження або оспорення кровного споріднення та має вирішальне значення у вирішенні спору даної категорії справ. Отже, суд вважає повністю доведеним той факт, що позивач є біологічним батьком [PERSON] . Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 125 СК України однією з підстав для визначення походження дитини від батька є рішення суду. Відповідно до п.п.20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану є підставою для внесення таких змін. За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Таким чином, оцінюючи надані сторонами докази, враховуючи висновок експерта, суд приходить до висновку про те, що позивач є біологічним батьком [PERSON] , а отже позов [PERSON] про визнання батьківства є обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню. Враховуючи, що позивачем не ставиться питання про стягнення судових витрат з позивача, тому суд не застосовує ст. 141 ЦПК України, на те стягує судовий збір з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved