Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи У грудні 2025 року [PERSON] звернулася до суду із позовом про визнання права власності на домоволодіння, що розташоване у [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , яке вона успадкувала після смерті матері [PERSON] . Свої вимоги мотивує тим, що вона є спадкоємцем за заповітом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . На день смерті матері їй належав житловий будинок у [ADDRESS] , який остання успадкувала після смерті [INFO] своєї матері [PERSON] . Позивач спадщину після смерті матері прийняла, однак нотаріус через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на житловий будинок, відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину. Представник позивача - адвокат Соловей О.В. подав заяву про розгляд справи без його та позивача участі, позов підтримав (арк. спр.34). Від відповідача Новоушицької селищної ради надійшла заява про розгляд справи без участі представника та визнання позову (арк.спр.36). Процесуальні дії у справі 03 грудня 2025 року відкрито провадження у справі, задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. 16 грудня 2025 року оголошено перерву в підготовчому засіданні у зв`язку із витребуванням доказів. 15 січня 2026 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті. Фактичні обставини справи, встановлені судом [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження, свідоцтво про укладення шлюбу (арк. спр.11). 05 березня 1997 року [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого заповіла все майно, де б воно не було, і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті, і на що вона матиме за законом право [PERSON] , про що свідчить заповіт (арк. спр. 61 на звороті). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (арк.спр.10). На день смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала у належному їй домоволодінні в [ADDRESS] . Разом з нею на день смерті згідно з даними погосподарського обліку за 1996-2000 роки проживали: [PERSON] дочка, [PERSON] зять, [PERSON] внучка (вибула), про що свідчать довідка №825 видана 02 грудня 2025 року Новоушицькою селищною радою (арк. спр. 22 на звороті). Інформація про реєстрацію права власності спадкодавця [PERSON] на нерухоме майно - житловий будинок садибного типу в [ADDRESS] , у КП «Новоушицьке БТІ» відсутня (арк. спр. 19). Загальна вартість нерухомого майна в [ADDRESS] становить 109 774,00 гривень (арк. спр. 18 на звороті). До складу домоволодіння входять: житловий будинок 1957 року забудови, веранда 1970 року забудови, літня кухня з підвалом, веранда 1976 року забудови, господарська будівля 1980 року забудови, сарай 1978 року забудови, сарай 1960 року забудови, сарай 1968 року забудови. Вказана обставина також підтверджується даними технічного паспорта (арк.спр.16-17). Даними довідки №309 від 12 серпня 2024 року підтверджується, що в управління та розпорядження спадковим майном після смерті [PERSON] вступила [PERSON] , оскільки обробляла земельну ділянку та проводила ремонт будинку по [ADDRESS] (арк. спр.15 на звороті). Даними спадкової справи №197-01підтверджується, що спадкова справа після смерті [PERSON] заведена за заявою [PERSON] , якій 26 лютого 2001 року видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на сертифікат на земельну частку (пай). Інші спадкоємці, які б прийняли спадщину відсутні (арк. спр. 59-63). Позивач [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] , що встановлено рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 липня 2025 року (арк. спр.12-14, 15). 22 листопада 2011 року [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого заповіла все майно, де б воно не було, і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті, і на що вона матиме за законом право [PERSON] , [INFO] , тобто позивачу, про що свідчить заповіт (арк. спр. 9). [INFO] померла [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть (арк. спр.8 на звороті). На день смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала одна в [ADDRESS] , що підтверджується довідкою №308,300 від 12 серпня 2024 року (арк. спр. 20 на звороті, 21). Даними спадкової справи №196/2023підтверджується, що спадкова справа після смерті [PERSON] заведена за заявою позивача [PERSON] про прийняття спадщини. Позивачу, як дочці спадкодавця [PERSON] , видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку. Інші спадкоємці відсутні (арк. спр. 39-51). Позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] після смерті [PERSON] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на майно, що підтверджується постановою нотаріуса від 01 грудня 2025 року (арк. спр. 20). З огляду на викладене виник спір про право на спадкове майно та за вказаних обставин позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в іншому (позасудовому) порядку. Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Цивільні відносини по даній справі виникли як до набрання чинності Цивільним кодексом України, а саме щодо спадщини яка відкрилась після смерті [INFO] [PERSON] , так і після набрання чинності ЦК України - щодо спадщини, яка відкрилась після смерті [INFO] [PERSON] , тому застосуванню підлягають як норми ЦК УРСР від 18 липня 1963 року № 1540-VI та норми ЦК України 16 січня 2003 року № 435-IV, який набрав чинності з 01 січня 2004 року. Відповідно до частини першої, другої статті 524, частини першої статті 529, стаття 534, статті 549 ЦК УРСР 1963р. спадкоємство здійснюється за законом і заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла до інших осіб. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч.1 ст. 1220, ст. 1216 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ст.ст. 1217, 1223 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті ( ст. 1218 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини ( ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). З огляду на наведені вище норми права, суду при розгляді справ про визнання права власності на спадкове майно належить встановити: факт смерті спадкодавця, коло спадкоємців, наявність (відсутність) заповіту, факт прийняття спадщини, наявність спадкового майна. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі на житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку. Водночас застосуванню підлягає законодавство, що регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків. На підтвердження права власності спадкодавця [PERSON] на спірний будинок позивач надала суду довідку Новоушицької селищної ради від 12 серпня 2024 року, видану на підставі записів погосподарських книг, які велися на підставі Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5. Саме записи у погосподарських книгах визнавались як акти органів влади (публічні акти), що підтверджують право приватної власності, на підставі яких органи БТІ здійснювали державну реєстрацію права власності. Таким чином право власності спадкодавця [PERSON] на будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] підтверджене належними доказами та відповідачем не заперечується, а тому домоволодіння увійшло до складу спадщини, яку фактично прийняла дочка спадкодавця [PERSON] в порядку статті 549 ЦК УРСР, як спадкоємець за заповітом, оскільки фактично вступила в управління та розпорядження спадковим майном та їй було видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26 лютого 2001 року. Водночас позивач [PERSON] прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] в порядку статті 1269 ЦК України, як спадкоємець за заповітом, оскільки у визначений законом строк подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Зміна адреси спадкового домоволодіння, зокрема з [ADDRESS] , на [ADDRESS] , пов`язана із прийняттям 17 липня 2020 року Верховною радою України постанови «Про утворення та ліквідацію районів», а також проведенням у країні процесу декомунізації. Зазначені факти є загальновідомими та доказуванню, в силу вимог частини третьої статті 82 ЦПК України, не підлягають. Обраний позивачем спосіб захисту права - визнання права власності є ефективним, право позивача підлягає захисту, оскільки іншого порядку визнання права власності в даному випадку не існує, тому позов необхідно задовольнити. Оскільки відсутні інші спадкоємці, які прийняли спадщину, Новоушицька селищна рада, на території якої знаходиться спадкове майно, є належним відповідачем у справі. Розподіл судових витрат Розподіляючи судові витрати у виді судового збору, суд керується частиною дев`ятою статті 141 та статтею 2 ЦПК України та враховує, що у даному випадку спір виник не внаслідок винних дій відповідача, який проти позову не заперечував, будь - яких дій, які б порушували право позивача на оформлення спадщини не вчиняв. Натомість саме бездіяльність спадкодавця щодо не проведення державної реєстрації права власності в установленому законом порядку на спадкове майно є підставою для виникнення спору. Тому,

Outcome: approved