Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

[PERSON] (далі - [PERSON] , позивач, позивачка) 14.08.2025 звернулася в суд із позовом до Великобичківської селищної ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивачка свої вимоги обґрунтовує таким. Батьку позивачки, [PERSON] , [INFO] , на праві приватної власності в цілій частині належав житловий будинок [ADDRESS] . [PERSON] помер [INFO] у віці 46 років під час виконання бойових завдань із захисту Батьківщини, після смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно, в тому числі на вказаний житловий будинок. Після отримання свідоцтва про смерть батька у січні 2025 року позивачка звернулася до Рахівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак, у видачі такого свідоцтва, державним нотаріусом їй було відмовлено, оскільки у свідоцтві про її народження відомості про батька записані на підставі ч. 1 ст. 135 СК України, було запропоновано звернутися до суду із заявою про встановлення родинних відносин. У подальшому, 24.02.2025 [PERSON] звернулася із відповідною заявою до Рахівського районного суду Закарпатської області, у якій просила в порядку окремого провадження встановити факт родинних зв`язків, а саме, що [PERSON] , який помер [INFO] , є її батьком, однак, ухвалою судді від 26.02.2025 відмовлено у відкритті провадження. Тоді, 21.03.2025 [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою в порядку загального позовного провадження до [PERSON] та Великобичківської селищної ради про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини даних про батька, рішенням від 19.06.2025 по справі №305/914/25 позов задоволено, визнано [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в с. Даченське Покровського району Донецької області, батьком [PERSON] , [INFO] , ІПН: [NUMBER] , мешканки [ADDRESS] , та внесено зміни до актового запису про її народження, 22.07.2025 вказане рішення набрало законної сили. Після набрання рішенням суду законної сили [PERSON] звернулася до Рахівського відділу ДРАЦС з метою внесення змін до актового запису про народження, 29.07.2025 їй видано нове свідоцтво, після чого 11.08.2025 вона звернулася до Рахівської ДНК із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, проте, у видачі такого свідоцтва відмовлено у зв`язку з відсутністю факту прийняття спадщини. Оскільки, [PERSON] не може у повному обсязі реалізувати свої права як спадкоємець за законом, а саме отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті свого батька [PERSON] , тому змушена звернутися до суду з позовною заявою для визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини. Вважає, що вказані причини пропуску встановленого строку для прийняття спадщини є поважними, просить визначити додатковий строк тривалістю в 3 місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Ухвалою судді від 19.08.2025 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 22.09.2025, у зв`язку із неявкою учасників відкладено на 28.10.2025, коли залучено третіх осіб, витребувано докази та відкладено на 02.12.2025. 02.12.2025 судом закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 13.01.2026, коли досліджено письмові докази та допитано свідків, відкладено на 09.02.2026 для підготовки до судових дебатів. У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась, за клопотанням її представника, проведено розгляд без її участі. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав, наведених у позовній заяві, просив позов задовольнити. Від представника відповідача - Великобичківської селищної ради надійшли заяви про визнання позовних вимог та проведення судових засідань без участі представника селищної ради. Третя особа [PERSON] (мати позивачки) у судовому засіданні ствердила, що проживала нетривалий час із загиблим [PERSON] у цивільному шлюбі, він визнавав позивачку своєю дочкою, не заперечила проти задоволення позову. Третя особа [PERSON] (рідний брат [PERSON] та відповідно дядько позивачки) у судовому засіданні не заперечив проти задоволення позову, пояснив, що у його покійного брата [PERSON] була одна дочка - заявниця. Допитана як свідок у судовому засіданні [PERSON] пояснила, що брат її чоловіка [PERSON] загинув на війні, позивачка є його єдиною донькою, всі хочуть, щоб вона прийняла спадщину, померлий у шлюбі не перебував, інших дітей не мав, із заявами про спадщину ніхто з родичів не звертався. Суд дослідив матеріали справи, оцінив їх у сукупності та взаємозв`язку і встановив такі обставини. [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в с. Даченське Покровського району Донецької області (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 16.12.2024, видане Рахівським відділом ДРАЦС у Рахівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції). Факт смерті [PERSON] також підтверджено лікарським свідоцтвом про смерть № 870/2024 від 13.12.2024 та сповіщеннями сім`ї на ім`я [PERSON] від [INFO] за № 8763 від 11.12.2024 та від військової частини [NUMBER] за № 23948 від 11.12.2024. У власності [PERSON] перебувало нерухоме майно - житловий будинок в [ADDRESS] , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Батьками [PERSON] є [PERSON] , який помер [INFO] , та [PERSON] , яка померла [INFO] , що стверджується свідоцтвами про смерть серії [NUMBER] від 04.11.2008 та серії [NUMBER] від 29.04.2014. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження за № 00049558974 від 19.02.2025, батьками [PERSON] , яка народилась [INFO] в с. Водиця Рахівського район Закарпатської області, є [PERSON] та [PERSON] , при цьому відомості про батька дитини записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері). У повторно виданому 29.07.2025 свідоцтві про народження [PERSON] серії [NUMBER] вже зазначено, що її батьком є [PERSON] . Батьківство [PERSON] стосовно [PERSON] визнано рішенням Рахівського районного суду від 19.06.2025, яке набрало законної сили 22.07.2025, у справі № 305/914/25 (позовна заява подана 21.03.2025). Після набрання вказаним рішенням суду законної сили та отримання нового свідоцтва про народження [PERSON] 11.08.2025 звернулася до Рахівської ДНК із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті свого батька [PERSON] , однак, у видачі такого свідоцтва, державним нотаріусом було відмовлено у зв`язку з відсутністю факту прийняття спадщини, про що видано відповідну письмову постанову № 14 від 11.08.2025. У спадковому реєстрі наявний запис про заведену спадкову справу стосовно померлого [PERSON] лише за зверненням від 11.08.2025, номер 250/2025. З витребуваних судом у органах ДРАЦС відомостей вбачається, що актових записів про шлюб та про народження інших дітей, окрім [PERSON] , стосовно [PERSON] не виявлено. До встановлених обставин справи суд застосував такі норми права. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Статтями 1261, 1262 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки; у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Частиною 1 статті 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, а часом відкриття спадщини є день смерті особи (ч. 2 ст. 1220 ЦК України). Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З урахуванням обставин справи та застосованих норм права суд дійшов таких висновків. Позивачка [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті свого батька [PERSON] . Враховуючи, що батьківство [PERSON] встановлено судовим рішенням та не оспорюється, суд детально не аналізує доводи позовної заяви в цій частині. Інші спадкоємці першої черги за [PERSON] відсутні, оскільки останній у шлюбі не перебував, інших дітей не мав, [PERSON] є його єдиною дитиною, а його батьки померли. Спадкоємець другої черги за законом, рідний брат померлого [PERSON] - [PERSON] під час розгляду справи визнав, що [PERSON] є єдиною рідною дочкою його брата, із заявами про прийняття спадщини не звертався. Як визначено законодавством, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу, або уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування - заяву про прийняття спадщини. Спадкодавець [PERSON] помер [INFO] , того ж дня відкрилася спадщина, а визначений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини закінчився 10.06.2025. Протягом визначеного строку, тобто до 10.06.2025, позивачка до державного нотаріуса або до органу місцевого самоврядування заяви про прийняття спадщини не подала, натомість подала таку заяву 11.08.2025, при цьому вона спільно із [PERSON] не проживала та фактично таку спадщину також не прийняла. Як причини несвоєчасного подання заяви про прийняття спадщини у позові зазначено відсутність на той час для цього правових підстав, тобто підтвердження факту батьківства. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є такі, що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть застосовуватися, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду із позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. За конкретних фактичних обставин кожної справи пропуск строку для прийняття спадщини суд має оцінювати з урахуванням тривалості такого пропуску та загальних засад цивільного законодавства, як-от розумність, добросовісність та справедливість. Головною ознакою поважних причин такого пропуску є те, що вони унеможливлюють своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, першорядно, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. До такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у справі № 686/5757/23 (постанова від 26.06.2024), судова практика з цих питань є сталою та незмінною. Важливим під час вирішення питання про надання особі додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини також є факт прийняття спадщини іншими спадкоємцями за законом, оскільки в такому разі може відбутися втручання у право власності інших осіб, порушення принципу правової визначеності стосовно особи, яка добросовісно реалізувала власні цивільні права. Наведене зумовлює потребу в дотриманні принципу «пропорційності» втручання у права спадкоємців, які прийняли спадщину. У матеріалах справи відсутні відомості про прийняття спадщини іншими спадкоємцями, що заперечили у суді і треті особи. За таких обставин, враховуючи, що позивачка набула юридичних підстав для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини лише після набрання законної сили судовим рішенням про визнання спадкодавця її батьком, тобто з 22.07.2025 та отримання уточненого свідоцтва про народження [INFO] , вживала активних заходів щодо реалізації свого права на спадщину, а заяву подала 11.08.2025, тобто пропустила строк для її подання незначно, суд вважає, що такий строк пропущено з поважних причин, тому позовні вимоги є доведеними та позов підлягає до задоволення. Щодо судових витрат. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позивачка клопотала про залишення судових витрат за нею, суд не вирішує питання про повернення їй сплаченого судового збору у розмірі 1 211,20 грн.

Outcome: approved