Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося в суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами, Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 02.12.2023 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та відповідачем було укладено кредитний договір №02164-12/2023 про надання фінансового кредиту, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредитні кошти у розмірі 5000 грн. Договір було укладено в електронній формі шляхом підписання електронним підписом відповідача. Товариство свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі та надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк, визначений умовами договору. Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість за договором. 28.05.2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Стар Файненс Груп» укладено Договір факторингу №28052024, відповідно до умов якого ТОВ «Стар Файненс Груп» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги від відповідача за кредитним договором №02164-12/2023 від 02.12.2023 року. Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу позивач набув право вимоги до відповідача за вищевказаним договором на загальну суму 20875 грн, з яких: 5000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 15875 грн сума заборгованості за відсотками. Крім того, 19.11.2023 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та відповідачем було укладено кредитний договір №25913-11/2023 про надання фінансового кредиту, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредитні кошти у розмірі 3000 грн. Договір було укладено в електронній формі шляхом підписання електронним підписом відповідача. Товариство свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі та надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк, визначений умовами договору. Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість. 29.04.2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №29042024, відповідно до якого позивач набув право вимоги до відповідача. Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу позивач набув право вимоги до відповідача за кредитним договором №25913-11/2023 від 19.11.2023 року на загальну суму 15225 грн, з яких: 3000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 12225 грн сума заборгованості за відсотками. Оскільки відповідач у добровільному порядку заборгованість за вищевказаними договорами не погасив, то просив позов задовольнити, стягнути з відповідача 36100 грн заборгованості та понесені судові витрати. Представник позивача на розгляд справи не з`явилася, у поданій заяві просила проводити розгляд справи у її відсутності, позов підтримала у повному обсязі, не заперечила щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку, про причину неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. У зв`язку з цим судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 02.12.2023 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту №02164-12/2023. Договір було укладено в електронній формі шляхом підписання електронним підписом відповідача. Відповідно до умов договору позикодавець надав відповідачу фінансовий кредит в розмірі 5000 грн на наступних умовах: дата надання кредиту 02.12.2023 року; строк 360 днів (дата погашення кредиту 25.11.2024 року); денна % ставка 2,50 % (фіксована); пеня 0,2% від суми заборгованості за кожен день прострочення. Товариство свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі та надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк, визначений умовами договору. Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість за договором. 28.05.2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Стар Файненс Груп» укладено Договір факторингу №28052024, у відповідності до умов якого ТОВ «Стар Файненс Груп» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги від відповідача за кредитним договором №02164-12/2023 від 02.12.2023 року. Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу позивач набув право вимоги до відповідача за вищевказаним договором на загальну суму 20875 грн, з яких: 5000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 15875 грн сума заборгованості за відсотками. 19.11.2023 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту №25913-11/2023. Договір було укладено в електронній формі шляхом підписання електронним підписом відповідача. Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець надав відповідачу фінансовий кредит в розмірі 3000 грн на наступних умовах: сума кредиту 3000 грн; на строк 360; днів; дата надання кредиту 19.11.2023 року; дата погашення кредиту 12.11.2024 року; % ставка 2,50 % в день; пеня 0,2% від суми заборгованості за кожен день прострочення. Товариство свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі та надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк, визначений умовами договорів. Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість. 29.04.2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №29042024, відповідно до якого позивач набув право вимоги до відповідача. Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу позивач набув право вимоги до відповідача за кредитним договором №25913-11/2023 від 19.11.2023 року на загальну суму 15225 грн, з яких: 3000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 12225 грн сума заборгованості за відсотками. Згідно з наданими позивачем розрахунками заборгованості внаслідок невиконання відповідачем взятих за договорами зобов`язань утворилася заборгованість в розмірі 36100 грн., з яких: - за кредитним договором №02164-12/2023 від 02.12.2023 року на загальну суму 20875 грн, з яких: 5000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 15875 грн сума заборгованості за відсотками. - за кредитним договором №25913-11/2023 від 19.11.2023 року у розмірі 15225 грн, з яких: 3000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 12225 грн сума заборгованості за відсотками. Відповідно до ч. 2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Так, відповідно до ст. 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст.1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з п.1 ст.205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Пунктом 3 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" встановлено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно з положеннями пунктів 12-13 ст. 11 цього ж Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Відповідно до ч.3 ст. 100 ЦПК України учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копія, посвідчених у порядку, передбаченому законом. Згідно з п. 1 ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію", якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Статтею 527 ЦК України передбачено зобов`язання боржника виконати свій обов`язок, а кредитора - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту, а також право кожної із сторін у зобов`язанні вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Як слідує зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частини першої статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з вимогами ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Відповідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. В силу ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України). Виходячи з вищевказаних норм закону, умов кредитного договору, зважаючи на порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань, суд вважає що позов підлягає задоволенню: з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість станом 23.07.2025 року в розмірі 36100 грн: за кредитним договором №02164-12/2023 від 02.12.2023 року на загальну суму 20875 грн, з яких: 5000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 15875 грн сума заборгованості за відсотками; за кредитним договором №25913-11/2023 від 19.11.2023 року у розмірі 15225 грн, з яких: 3000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 12225 грн сума заборгованості за відсотками. Судові витрати відповідно до вимог ст.141 ЦПК України слід покласти на відповідача. На підставі наведеного, ст.11, 141, 205, 512, 514, 610, 612, 625, 1046, 1047, 1048, 1049, 1050, 1077, 1078 ЦК України,

Outcome: approved