Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

Черкаський обласний центр зайнятості через свого представника за посадою [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення коштів, виплачених як допомога по безробіттю в сумі 6 442,98 грн. В обґрунтування поданого позову зазначив, що до Чигиринської районної філії ОЦЗ 15.07.2021 звернувся за пошуком роботи [PERSON] , якому був наданий статус безробітного та призначена виплата допомоги по безробіттю з 15.07.2021. В подальшому виплата допомоги по безробіттю 25.02.2022 була припинена на підставі п. 12 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення» та пп. 2 п. 1 розділу V Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності, затвердженої наказом Мінекономіки України від 06.04.2020 № 624 у зв`язку з призовом на військову службу або альтернативну (невійськову) службу. Відповідно до обміну даних про особу з Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування отриманих від 14.06.2022 та даних ПОУ (ЄДРС) позивачем було встановлено, що [PERSON] в період перебування на обліку як безробітній перебував у трудових (цивільно-правових) відносинах з ТОВ «Юстмак» (код ЄДРПОУ: 44506826) з 07.02.2022, що призвело до незаконного отримання допомоги по безробіттю у період з 07.02.2022 до 24.02.2022 в сумі 6 442,98 грн. Чигиринська філія Черкаського обласного центру зайнятості видала наказ № 16 від 14.06.2022 «Про проведення перевірки достовірності даних безробітних» та направила лист до ТОВ «Юстмак» щодо підтвердження перебування у трудових (цивільно-правових) відносинах з [PERSON] , проте відповідь надана не була. У зв`язку із наявністю даних про особу з Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, отриманих від 14.06.2022, та даних ПОУ (ЄДРС) щодо перебування [PERSON] у трудових відносинах з ТОВ «Юстмак», Чигиринською філією Черкаського обласного центру зайнятості 08.11.2022 складений акт перевірки (звіряння даних) достовірності даних безробітних, розслідування страхових випадків та виданий наказ від 20.12.2022 № 76 «Про вжиття заходів з повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю [PERSON] ». Даний акт та наказ направлені за місцем проживання [PERSON] для ознайомлення. Натомість відповідач заперечує інформацію про зарплату (доходи) від ТОВ «Юстмак», що підтверджується його заявою від 17.11.2022, кошти повертати у добровільному порядку відмовляється. Наведені обставини стали підставою для звернення до суду, тому просить суд стягнути з [PERSON] на користь Черкаського обласного центру зайнятості кошти у сумі 6 442,98 грн та відшкодувати понесені позивачем судові витрати на сплату судового збору. Ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 23.01.2023 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, справа призначена до судового розгляду з повідомленням сторін. Ухвалою суду від 08.03.2023 провадження у справі зупинено відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК у зв`язку з перебуванням відповідача [PERSON] у складі Збройних Сил України. На підставі розпорядження керівника апарату Чигиринського районного суду Черкаської області № 116 від 09 грудня 2024 року у зв`язку зі звільненням судді [PERSON] у відставку проведений повторний автоматизований розподіл судової справи. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.12.2024 головуючим суддею у вказаній цивільній справі визначений суддя Попельнюх А. О. Ухвалою суду від 08.07.2025 провадження у справі поновлено, справа призначена до судового розгляду. Відповідач [PERSON] надав суду відзив на позов, у якому проти його задоволення заперечував. На обґрунтування наявних заперечень зазначив, що він не перебував у трудових відносинах у період часу з 07.02.2022 до 24.02.2022. Позивач приховав той факт, що спочатку був виданий наказ № 66 від 08.11.2022 про повернення [PERSON] коштів у сумі 6 442,98 грн, який згодом був скасований як незаконний згідно наказу № 75 від 20.12.2022. Згодом був винесений наказ № 76 від 20.12.2022 «Про вжиття заходів з повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю [PERSON] ». Також суду не надані докази перебування відповідача у трудових відносинах із ТОВ «Юстмак» та фактичного отримання від даного товариства грошових коштів. У свою чергу [PERSON] зазначив, що відомості про таке працевлаштування у його трудовій книжці відсутнє, згідно банківських виписок грошові кошти у рахунок виплати заробітної плати він не отримував. Тому просить суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. У судовому засіданні представниця Черкаського обласного центру зайнятості в порядку самопредставництва Горшкодер Н. Є. позов підтримала та просила суд його задовольнити. Суду додатково пояснила, що після виявлення відомостей про працевлаштування [PERSON] було прийнято рішення про необхідність повернення ним частини отриманої допомоги по безробіттю, проте він цього не зробив. Наявні докази підтверджують працевлаштування [PERSON] та отримання ним доходу. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти позову заперечував. Додатково суду пояснив, що він не був працевлаштований у ТОВ «Юстмак», заробітну плату там не отримував. Позивач не надав суду доказів на підтвердження заявлених позовних вимог, зокрема відсутні докази фактичного отримання ним заробітної плати від ТОВ «Юстмак». У свою чергу виписка з належного йому карткового рахунку спростовує факт отримання ним будь-яких коштів від ТОВ «Юстмак». На думку відповідача, його персональні дані могли використати без його відома. Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Згідно з пунктом 2 статті 1 Закону України «Про зайнятість населення» безробітною є особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи. Статтею 2 Закону України «Про зайнятість населення» визначено, що безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані у державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, готові та здатні приступити до підходящої роботи. Безробітними визнаються також інваліди, які не досягли пенсійного віку, не працюють та зареєстровані як такі, що шукають роботу. Відповідно до статті 4 Закону України «Про зайнятість населення» до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно. На підставі статті 43 Закону України «Про зайнятість населення» статусу безробітного може набути: особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. Статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування. Порядок реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, визначається Кабінетом Міністрів України. Згідно з пунктом 8 частини першої статті 45 Закону України «Про зайнятість населення» реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі встановлення факту подання особою недостовірних даних та документів, на підставі яких було прийнято рішення про надання їй статусу безробітного, призначення (виплати) матеріального забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг. На підставі частини другої статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до частини третьої статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Частиною 1 статті 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» Фонд має право стягувати відповідно до закону кошти Фонду, виплачені особам, зареєстрованим як безробітні, у вигляді матеріального забезпечення на випадок безробіття та витрачені на надання соціальних послуг безробітним у разі встановлення факту їх отримання на підставі недостовірних відомостей, поданих особою. Згідно з п. 6 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України від 13 лютого 2009 року № 60/62, постановою правління Пенсійного фонду України від 13 лютого 2009 року № 7-1, у разі встановлення центром зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. Якщо відомості про доходи особи, на підставі яких призначено матеріальне забезпечення, є недостовірними з вини роботодавця, центри зайнятості проводять перерахунок страхових виплат з дня їх призначення. Суми незаконно виплачених коштів повертаються роботодавцем. Виплата коштів, недоотриманих особою внаслідок зниження суми страхових виплат, здійснюється за рахунок коштів Фонду. Якщо відомості про доходи є недостовірними з вини особи, центри зайнятості припиняють відповідні виплати, а суми здійснених виплат з дня їх призначення повертаються особою відповідно до пункту 7 цього Порядку. Під час розгляду справи судом установлено, що [PERSON] 15.07.2021 звернувся до Чигиринської районної філії Черкаського обласного центру зайнятості для пошуку роботи, у зв`язку із чим на підставі ч. 1 ст. 43 ЗУ «Про зайнятість населення» йому був наданий статус безробітного. Своїм підписом у заяві про надання (поновлення) статусу безробітного [PERSON] особисто підтвердив, що ознайомлений із правами та обов`язками зареєстрованого безробітного та відповідальністю за подання недостовірних даних та документів, на підставі яких приймається рішення про надання статусу безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, що визначені Законами України «Про зайнятість населення» та «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». З наданої суду персональної картки № 236521071500009 установлено, що з 25.02.2022 реєстрація [PERSON] припинена на підставі абз. 3 пп. 1 п. 30 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності, затвердженого наказом Мінекономіки України від 06.04.2020 № 624 у зв`язку із призовом на військову службу або альтернативну (невійськову) службу. Актом перевірки (звіряння даних) достовірності даних безробітних, розслідування страхових випадків № 24 від 08.11.2022 установлено, що [PERSON] у період перебування на обліку перебував у трудових відносинах з ТОВ «Юстмак» з 07.02.2022, що впливає на виплату матеріального забезпечення. Наведені висновки позивача під час судового розгляду також підтверджені відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податку та військового збору за період лютий 2022 року вересень 2022 року, відповідно до яких у лютому 2022 року відповідач отримав дохід від ТОВ «Юстмак» у розмірі 5 200,00 грн, код та назва ознаки доходу: 101 заробітна плата, а також роздруківкою з бази даних Довідник ПОУ (ЄДРС), даними про особу з ДРЗДСС, реєстр персональних карток. Наведені докази у сукупності підтверджують посилання позивача на допущення [PERSON] порушення під час перебування на обліку як безробітного, що полягало у неповідомленні про працевлаштування та отримання у зв`язку із цим доходу. Заперечення відповідача у цій частині суд оцінює критично та не враховує під час ухвалення рішення, оскільки вони суперечать наявним у справі доказам. Зокрема, надання виписки з одного належного відповідачеві карткового рахунку не спростовує можливість наявності та використання [PERSON] інших карткових рахунків, про існування яких він суду не повідомив. У свою чергу надання відповідей з Національного банку України та Державної податкової служби не можуть доводити наявність у відповідача лише одного поточного рахунку, оскільки у наданих суду відповідях лише констатовано, що зазначені органи не можуть володіти такою інформацією. Також суд критично оцінює твердження [PERSON] , що відомості про його працевлаштування могли бути внесені до офіційних документів невідомими особами поза його волею, оскільки він з цього приводу до правоохоронних органів не звертався, що було ним визнано під час розгляду справи. У свою чергу наявність у нього певних джерел доходів, з яких сплачені податки, може впливати на визначення його страхового стажу, розміру сплачених страхових внесків та, відповідно, впливати на розмір призначених у майбутньому соціальних виплат, зокрема пенсії як особі із інвалідністю. Відповідно [PERSON] свої фактичними діями визнав належність йому зазначених доходів, отриманих від ТОВ «Юстмак», які нараховувалися протягом тривалого періоду часу. Під час розгляду справи суд ураховує, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). До основних засад цивільного судочинства законодавцем віднесено принцип змагальності сторін, реалізація якого відбувається шляхом надання сторонам рівних прав щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, покладення на сторони обов`язку довести обставини, які мають значення для справи і на які така сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, та ризиків настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням стороною процесуальних дій (ст. 12 ЦПК України). Притаманний цивільному процесу принцип диспозитивності передбачає розгляд справ судом не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст. 13 ЦПК України). У свою чергу обов`язок доказування і подання доказів, регламентований статтею 81 Цивільного процесуального кодексу України, покладає на сторони обов`язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень. Виключенням із загального правила можуть бути випадки, які регламентовані законодавцем у статті 82 цього Кодексу, та можуть слугувати підставами звільнення від доказування, зокрема визнання учасниками справи обставин справи, які зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Наказом № 76 від 20.12.2022 «Про вжиття заходів з повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) визначено вжити заходи щодо повернення коштів [PERSON] , виплачених йому як допомога по безробіттю за період з 07.02.2022 до 24.02.2022 в сумі 6 442,98 грн. Розмір виплаченої за цей період допомоги по безробіттю також підтверджений бухгалтерською довідкою про розрахунок коштів, які підлягають поверненню від 27.12.2022 за вих. № 11-16/3072. Ураховуючи наведене під час розгляду справи судом установлено, що під час перебування на обліку як безробітна особа відповідач [PERSON] отримував допомогу по безробіттю та допустив порушення покладених на нього обов`язків у частині інформування про працевлаштування, у зв`язку із чим за час такого працевлаштування за період перебування на обліку з 07.02.2022 до 24.02.2022 отримав допомогу по безробіттю у розмірі 6 442,98 грн. Оскільки протягом вказаного періоду часу він вже фактично не мав права на отримання цього виду виплат, наявні підстави для їх стягнення на користь позивача. Відповідно позов підлягає до задоволення. Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд керується положеннями статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, відповідно до якої у зв`язку із задоволенням позову усі понесені позивачем судові витрати, а саме сплачений ним судовий збір у розмірі 2 481,00 грн, підлягає стягненню з відповідача на користь Черкаського обласного центру зайнятості. На підставі викладеного,

Outcome: approved