Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-10 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Позивач ТОВ «Ук Стар Сервіс» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 21 листопада 2023 року по 30 червня 2025 року у розмірі 34399,86 грн., що складається з: основної суми у розмірі 29052,03 грн., 3% річних у розмірі 1016,00 грн., інфляційні витрати у розмірі 4331,83 грн. та судовий збір в сумі 3028,00 грн. В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що ТОВ «Ук Стар Сервіс» здійснює обслуговування будинків №1-14 по об`єкту за адресою «Будівництво індивідуальної котеджної забудови та головного селекційно-технологічного центру по конярству та кінному спорту по вул. Богатирській на півдні від затоки Верблюд, урочище Оболонь у Оболонському районі м. Києва на підставі Наказу ПрАТ «ХОЛДІНГОВА КОМПАНІЯ «КИЇВМІСЬКБУД» № 00043/0/8-21 від 06 вересня 2021 року. Розпорядженням Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації за № 500 від 28 жовтня 2021 року об`єктам нерухомого майна - житловим будинкам №1-№14 присвоєно поштові адреси. Відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] та отримує комунальні послуги за вказаною адресою, проте свої зобов`язання по оплаті отриманих послуг не виконує, у зв`язку з чим за період з 21 листопада 2023 року по 30 червня 2025 року утворилась заборгованість в розмірі 29052,03 грн. В добровільному порядку відповідач не сплачує заборгованість, ТОВ «УК Стар Сервіс» звернулось до суду за захистом права, яке вважає порушеним, та просить стягнути заборгованість за надані послуги у розмірі 34399,86 грн., що складається з: основної суми у розмірі 29052,03 грн., 3% річних у розмірі 1016,00 грн., інфляційні витрати у розмірі 4331,83 грн. та судовий збір в сумі 3028,00 грн. Рух справи На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 листопада 2025 року головуючим суддею по цій справі визначено Шролик І.С. Ухвалою суду від 17 листопада 2025 року по справі відкрито спрощене позовне провадження, перше судове засідання по справі призначено на 12 січня 2026 року. За клопотанням представника відповідача розгляд справи відкладено до 11 лютого 2026 року. У судове засідання 11 лютого 2026 року представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. 11 лютого 2026 року представник позивача подала клопотання про розгляд справи без її участі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Наполягала на задоволенні заявлених вимог. Відповідач та її представник в судові засідання, призначені на 12 січня та 11 лютого 2026 року не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, шляхом надіслання судової повістки та копії ухвали за місцем проживання: [ADDRESS] . Конверт повернувся на адресу суду з відміткою: «адресат відсутній». Вперше відповідач отримала ухвалу суду про відкриття провадження й судову повістку 25 листопада 2025 року, що доводиться зворотнім поштовим сповіщенням (а.с.20). 26 листопада 2025 року від представника відповідача надійшла клопотання про залучення до участі у справі й надання доступу до матеріалів електронної справи. За заявою представник відповідача 27 листопада 2025 року Зуєв М.В. долучений до учасників справи, йому наданий доступ до матеріалів електронної справи. 22 грудня 2025 року представник відповідача вдруге надійшла заява про дистанційне ознайомлення із матеріалами справи та надання електронної копії матеріалів. На повторний запит адвокату Зуєву М.В. надано відповідь про те, що він був долучений як учасник до справи, йому наданий доступ до всіх матеріалів, що містяться в електронному вигляді. Окрім того, роз`яснено право знайомитися із матеріалами справи в приміщенні суду. 07 січня 2026 року представник відповідача звернувся із клопотанням про надання додатково строку для подання відзиву на позовну заяву, через не ознайомлення із матеріалами справи. Відзив до суду не надходив. 12 січня 2026 року розгляд справи відкладено. 09 лютого 2026 року представник відповідача вдруге надіслав клопотання про надання додаткового строку для подання відзиву на позовну заяву. Відзив до суду не надходив. 09 лютого 2026 року від представника позивача надійшла заява до якої долучено докази надіслання та отримання відповідачем [PERSON] матеріалів позовної заяви з додатками 10 листопада 2025 року, які надсилались їй з описом вкладення, що доводиться треком відправки та наявним підписом на ньому. Клопоче відмовити представнику відповідача Зуєву М.В. в задоволенні клопотання. Як досліджено з інформаційної довідки з АСДС (автоматизованої системи документообігу суду) 26 листопада 2025 року представник відповідача долучений до учасників справи. Позовна заява подана представником позивача 07 листопада 2025 року через підсистему «Електронний суд» разом із усіма додатками, які до неї долучені й міститься в Електронному Суді. З 28 листопада 2025 року представник відповідача Зуєв М.В. отримав судову кореспонденцію. Інформацію про рух справи й мав доступ, як користувач ЕС до всіх матеріалів, які знаходяться в матеріалах електронної справи. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Частина 1 ст.15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. За змістом п.1 ст. 6, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року №475/97-ВР, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. Рішенням Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Учасник процесу зобов`язаний добросовісно користуватись своїми процесуальними правами (частина третя статті 27 ЦПК України). Натомість, сторона відповідача будучи обізнаною про порушення щодо неї провадження, отримавши позовну заяву з додатками 10 листопада 2025 року у встановлений судом строку відзив до суду не подала, двічі в судове засідання не з`явилась, доказів поважності неявки суду не надала. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України в разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін у справі за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечувала проти заочного розгляду справи. В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до висновку, що позов ТОВ «Ук Стар Сервіс» підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст.15 та ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Фактичні обставини справи Судом встановлено, що розпорядженням Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації № 500 від 28 жовтня 2021 року об`єктам нерухомого майна - житловим будинкам у складі скоригованого проекту будівництва індивідуальної котеджної забудови та головного селекційно-технологічного центру по конярству та кінному спорту по вул. Богатирській на північ від затоки Верблюд, урочище Оболонь у Оболонському районі м. Києва присвоєно поштові адреси, зокрема, будівельній адресі: [ADDRESS] , на північ від затоки Верблюд, 2 присвоєно поштову адресу: м. Київ, вул. Редьчинська, 7. Наказом ПрАТ «ХОЛДІНГОВА КОМПАНІЯ «КИЇВМІСЬКБУД» №00043/0/8-21 від 06 вересня 2021 року передано в управління та обслуговування ТОВ «Ук Стар Сервіс» будинки №1-14 по об`єкту за адресою «Будівництво індивідуальної котеджної забудови та головного селекційно-технологічного центру по конярству та кінному спорту по вул. Богатирській на півдні від затоки Верблюд, урочище Оболонь у Оболонському районі м. Києва». Відповідачу [PERSON] на праві приватної власності з 12 червня 2023 року належать квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 2329012 від 11 лютого 2026 року. Відповідно досліджених матеріалів ТОВ «Ук Стар Сервіс» були укладені договори з підрядними організаціями, а саме: - з ТОВ «ТОПЛІННЯ» договір № 5744 про надання послуг з технічного обслуговування та ремонту системи контролю та обмеження доступу (СКД) від 01 червня 2024 року; - з ТОВ «Гарантус» договір № 2007/22-1 про надання послуг з охорони об`єкту від 20 липня 2022 року; - з ТОВ «ТРИ ААА ГРУП» договір № 20/08-2024 Ф про надання послуг з охорони від 28 серпня 2024 року; - з ТОВ «Еко-Грінко» договір № 01082023/10 від 01 серпня 2023 року про надання послуг по вивезенню та знешкодженню твердих побутових відходів. З наданої позивачем довідки, станом на 31 березня 2025 року заборгованість відповідача [PERSON] по особовому рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] за послуги з утримання будинку та прибудинкової території, охорону, холодне водопостачання, компенсаційні витрати запланованого додаткового обладнання, відшкодування технічного нагляду (перевипробовування), обслуговування газових внутрішньо-будинкових мереж(крім лічильника) та обслуговування системи СКД складає 29052,03 грн. Згідно з наданим ТОВ «УК Стар Сервіс» розрахунком заборгованості відповідача [PERSON] заборгованість перед позивачем за період з 21 листопада 2023 року по 31 березня 2025 року складає: заборгованість за надані послуги у розмірі 29052,03 грн.; 3% річних у розмірі 1016,00 грн., інфляційні втрати у розмірі 4331,83 грн. Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення Спір між сторонами виник з приводу здійснення відповідачем, як власницею квартири [ADDRESS] , оплати за надані позивачем послуги з утримання будинку, прибудинкової території. Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦПК України власність зобов`язує. Відповідно до ст. 322 ЦК України на власника покладено обов`язок утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальними послугами визначається результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать:1) житлові послуги - послуги з управління багатоквартирним будинком; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами. Згідно зі ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг. У статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» зазначено, що індивідуальний споживач зобов`язаний: 1) укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; 5) оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Водночас, управитель багатоквартирного будинку має право: вести претензійно-позовну роботу у разі виникнення заборгованості за надані послуги в порядку і строки, встановлені законом та/або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно із ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відповідач є споживачем житлово-комунальних послуг і відповідно до п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків», затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572 із наступними змінами та доповненнями, зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої особи (кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають із підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Відповідно до цієї статті підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини; цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Отже, позивач і відповідач є сторонами у зобов`язанні, а згідно із статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього та, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Зважаючи на наявні в матеріалах справи докази, довідку про розмір заборгованості, суд вважає, що відомості, які вони містять, відповідають дійсним обставинам справи. Доказів повної або часткової сплати вказаної заборгованості відповідачем суду не надано. У зв`язку з тим, що відповідачем не надано до суду заперечень проти позову, доказів в підтвердження того, що ним належним чином сплачувались щомісячні внески, розрахунок заборгованості відповідачем не спростовано, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 31 березня 2025 заборгованість відповідача, як власницею квартири [ADDRESS] перед ТОВ «Ук Стар Сервіс» за період з 21 листопада 2023 року по 31 березня 2025 року становить 34399,86 грн. яка складається з: заборгованості за надані послуги у розмірі 29052,03 грн.; 3% річних у розмірі 1016,00 грн., інфляційних втрат у розмірі 4331,83 грн. Враховуючи викладене, а також той факт, що відповідачем доводи позивача не спростовано та не надано належних та допустимих доказів щодо сплати ним заборгованості за послуги по утриманню багатоквартирного будинку та прибудинкової території, а відтак беручи до уваги не виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань, суд приходить до висновку про можливість стягнення з [PERSON] на користь позивача вказаної заборгованості. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом перевірено наданий позивачем розрахунок заборгованості, який стороною відповідача не спростований, суд вважає вірним, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 3 % річних за прострочення строку виконання грошового зобов`язання - 1016,00 грн., інфляційні втрати - 4331,83 грн., нараховані на суму боргу, яка утворилася у період з 21 листопада 2023 року по 31 березня 2025 року в розмірі 29052,03 грн. Суд розглядає справи в межах заявлених вимог. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем не спростовано належними засобами доказування наявності заборгованості за спожиті послуги з утримання будинку та прибудинкової території. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за спожиті послуги з утримання будинку та прибудинкової території є обґрунтованими, доведеними та підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо стягнення судових витрат Відповідно до ст. 133 ПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно положень ч.ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що при зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір в розмірі 3028,00 грн відповідно до платіжної інструкції № 1160 від 05 листопада 2025 року. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved