Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, згідно якої прохає суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором позики № 1367646 від 20.04.2021 року у розмірі 8655,25 грн, а також стягнути судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4500,00 грн. В обґрунтуванні своїх позовних вимог позивач зазначив, що 20.04.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір позики № 1367646 згідно умов якого позикодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, строком на 30 днів, надати позичальнику грошові кошти (позику) у сумі 2570,00 грн шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язався повернути позикодавцю таку ж суму коштів у день закінчення строку позики, або достроково та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики 1,99 % в день яка нараховується за кожен день користування позикою. Відповідач належним чином зобов`язання щодо повернення основних сум боргу за Договором позики та заборгованості за процентами не виконав, що призвело до утворення у останнього заборгованості у сумі 8 655,25 грн. де зокрема: 2 570,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 6 085,25 грн. сума заборгованості за відсотками. В подальшому 26.10.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» уклали Договір факторингу № 2610 від 26.10.2021 року за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики № 1367646 від 20.04.2021 року, що укладений між TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] . 03.04.2023 року ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «Фінпром Маркет» уклали Договір факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 року за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики № 1367646 від 20.04.2021 року, що укладений між TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] . Таким чином TOB «Фінпром Маркет» наділено правом грошової вимоги до відповідача. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконав ні перед позикодавцем/первісним кредитором, ні перед позивачем/фактором ТОВ «Фінпром Маркет», що набуло право вимоги за договором позики №1367646 на підставі договору факторингу та розмір заборгованості відповідача становить 8655,25грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 2570,00грн.; заборгованість за відсотками 6085,25 грн. На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача заборгованість та понесені судові витрати. Одночасно позивачем подано клопотання про витребування доказів, де позивач прохає витребувати в АТ «Універсал Банк» наступні документи/інформацію: - інформацію щодо належності [PERSON] (ідентифікаційний номер: [NUMBER] ) карткового рахунку № [NUMBER] ; - виписку по картковому рахунку № [NUMBER] , відкритому в АТ «Універсал Банк», [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , за період з 20.04.2021 року по 23.04.2021 року. 25.11.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Витребувано у АТ «Універсал Банк» наступні документи/інформацію: - інформацію щодо належності [PERSON] (ідентифікаційний номер: [NUMBER] ) карткового рахунку № [NUMBER] ; виписку по картковому рахунку № [NUMBER] , відкритому в АТ «Універсал Банк», [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , за період з 20.04.2021 року по 23.04.2021 року. В судове засідання позивач ТОВ «Фінпром Маркет» свого представника не направив, у позовній заяві прохав розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, правом на подання відзиву не скористався. Враховуючи, що відповідач, який був належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи, повторно не з`явився в судове засідання без повідомлення причини своєї неявки та з урахуванням клопотання представника позивача, суд вирішив на підставі ст. 247, 280 ЦПК України, провести судовий розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини, дослідивши та проаналізувавши представлені докази в їх сукупності, встановив наступне. Згідно із ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом встановлено, що 20.04.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 1367646, згідно умов якого позикодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, строком на 30 днів, надати позичальнику грошові кошти (позику) у сумі 2570,00 грн, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язався повернути позикодавцю таку ж суму коштів або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики 1,99 % яка нараховується за кожен день користування позикою. Згідно п. 4.2. Договору позичальник до моменту підписання цього договору вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику у тому числі на умовах фінансового кредиту що розміщені на сайті позикодавця, їх зміст суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, а також зазначена в Правилах процедура і наслідки оформлення позичальником продовження строку користування позикою. Договір був підписаний електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора. [PERSON] був ознайомлений з умовами кредитування, що підтверджується його електронним підписом на Договорі. Кошти у сумі 2570,00 грн. були перераховані позикодавцем на рахунок [PERSON] № [NUMBER] , що вказаний останнім у Договорі, що підтверджується копією платіжної інструкції №81ef1e16-1aff 4f70-9970-f40ab1d04489 від 20.04.2021 року, довідкою ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» №29/09/25-10615 від 29.09.2025 року про видачу позики [PERSON] за договором № 1367646 за номером платежу №81ef1e16-1aff 4f70-9970-f40ab1d04489, довідкою від 29.09.2025 року ТОВ «Фінансової Компанії «Фінекспрес» № КД-000054533/ТНПП про прийняття платіжної інструкції наданої ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відповідно до умов договору про переказ коштів №23-01-18/5 від 23.01.2018 року укладеного між Компанією та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та завершення платіжної операції щодо перерахування 20.04.2021 року 2570,00 грн. [PERSON] ЕПЗ № [NUMBER] , а також випискою АТ КБ «Приват Банк» про рух коштів по картці № [NUMBER] належній [PERSON] за період з 20.04.2021 року по 23.04.2021 року, наданої на виконання ухвали суду про витребування доказів, з якої вбачається факт надходження 20.04.2021 року грошових коштів у сумі 2570 грн. Згідно п.5 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа (ч.1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»). Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. В силу ст. 12 цього Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Частиною 1 ст. 1050 ЦК України визначено, що в разі, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до вимог статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В силу ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 610 ЦК України, порушення зобов`язання є й невиконання або виконання, порушення умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та розмір процентів, встановлений договором. Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконанням ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно матеріалів справи 26.10.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Управління активами» було укладено Договір факторингу №2610, відповідно до умов якого TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «ФК «Управління активами» право вимоги до позичальників в тому числі за Договором позики № 1367646 від 20.04.2021 року, що укладений між TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] При цьому, згідно реєстру прав вимог №2 до договору факторингу №2610, відступлено право вимоги за договором позики № 1367646 від 20.04.2021 року до [PERSON] в розмірі заборгованості 8655,25 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 2570,00грн.; заборгованість за відсотками 6085,25 грн. В подальшому Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Управління активами» відступило право вимоги до позичальників Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» відповідно Договору факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 року, в тому числі і за Договором позики № 1367646 від 20.04.2021 року, що укладений між TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] . При цьому, згідно реєстру боржників до Договору факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 року, відступлено право вимоги за договором позики № 1367646 від 20.04.2021 року до [PERSON] в розмірі заборгованості 8655,25 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 2570,00 грн.; заборгованість за відсотками - 6085,25 грн. Наявні матеріали справи містять докази на підтвердження того, що за зазначеними Договорами Факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) фактор передав грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, як це передбачено договорами, а тому суду доведено, що клієнт відступив факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Таким чином, враховуючи викладене, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем, відповідно до умов Договору позики № 1367646 від 20.04.2021 року, що укладений між первісним кредитором TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] . Відповідач свої зобов`язання за договором не виконав ні перед позикодавцем/первісним кредитором, ні перед позивачем/фактором ТОВ «Фінпром Маркет», що набуло право вимоги за договором позики №1367646 на підставі договору факторингу та розмір заборгованості відповідача становить 8655,25грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 2570,00грн.; заборгованість за відсотками 6085,25 грн. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] підписав кредитний договір, погодився з усіма викладеними у договорі умовами та взяв на себе зобов`язання належного виконання цих умов, отримав кошти за кредитним договором, доказів протилежного до суду не подано. Належних та допустимих доказів на спростування наявності заборгованості та її розміру до суду відповідачем також не подано. Відзиву на позовну заяву не надходило. Суд визнає, що невиконанням умов договору порушені права нового кредитора у зобов`язанні, тому позивач має право вимагати повернення позичальником основного боргу (позики) за тілом кредиту - 2570,00грн. та заборгованість за відсотками 6085,25 грн. Таким чином, суд задовольняє вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 8655,25грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 2570,00грн.; заборгованість за відсотками 6085,25 грн. Згідно п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України, ухвалюючи рішення суд, зокрема вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача у разі відмови в позові на позивача. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають до задоволення тож з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 2422,40 грн. Відповідно до п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України, до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Частина 8 ст. 141 ЦПК України визначає, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Звертаючись з позовом позивач долучив договір про надання правової допомоги №25-08/25/ФП від 25.08.2025 року укладеного між ТОВ «Фінпром Маркет» та адвокатом Ткаченко Юлія Олегівна, Витяг з Акту №2-ФП приймання передачі наданої правничої допомоги за договором №25-08/25/ФП від 01.10.2025 року, платіжна інструкція кредитового переказу від 15.10.2025 року. Заяви про зменшення розміру витрат на правничу допомогу від відповідача не надходило. Суд, досліджуючи надані докази щодо розміру та фактичного здійснення вказаних витрат на професійну правничу допомогу у сумі 4500 грн, з урахуванням встановлених та доведених обставин, вважає їх обґрунтованими і пропорційними до предмета спору, а також доведеними виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, відповідність принципам справедливості, пропорційності та верховенства права. Тож, враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вимога позивача щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу підлягає до задоволення, а саме у розмірі 4500 грн.

Outcome: approved