Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог [PERSON] звернувся до суду із указаною заявою, у якій просить суд визнати недієздатною [PERSON] , [INFO] ; встановити опіку над нею та призначити [PERSON] , [INFO] її опікуном. Заяву обґрунтовано тим, що заявник є братом [PERSON] , [INFO] , яка страждає на психічне захворювання, є інвалідом з дитинства, має другу групу інвалідності, перебуває на обліку у лікаря психіатра. Внаслідок стійкого хронічного психічного розладу [PERSON] не здатна себе обслуговувати, не усвідомлює значення своїх дій, тому потребує постійного стороннього нагляду та догляду. Заявник має можливість здійснювати догляд та лікування сестри. Указані обставини стали підставою звернення до суду. ІІ. Процедура та позиції сторін Ухвалою суду від 08.07.2024 відкрито окреме провадження у справі та призначено до розгляду в судовому засіданні. Ухвалою суду від 26.07.2024 клопотання заявника задоволено, призначено судово-психіатричну експертизу. Провадження по справі на час проведення експертизи зупинено. 19.08.2025 на адресу суду надійшов висновок судово-психіатричного експерта № 347-2025 від 05.08.2025. Ухвалою суду від 16.09.2025 провадження у справі поновлено. У судовому засідання заявник вимоги заяви підтримав та просив її задовольнити. Пояснив, що з 2000 окремо проживає від батьків. Мати у 2000 поїхала в Італію. Батько живе у Києві. У сестри відбувся дебют шизофренії. За час хвороби сестри батько один раз навідував її у лікарні. Він займається її доглядом. Додатково повідомив, що перебуває на військовому обліку, але повістки ще не отримував. Представник [PERSON] - адвокат Пашковська Н.В. проти задоволення заяви не заперечувала, підтримала її вимоги. Представник заінтересованої особи - [PERSON] підтримала висновок, наданий органом опіки і піклування. Додатково вказала, що мати відмовилась бути опікуном, проживає закордоном. Відомо, що є батько, однак не знає де він. Фіксування судового процесу здійснювалося за допомогою звукозаписувального технічного пристрою на підставі ст. 247 ЦПК України. ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню За правилами ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 1 ч. 2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. Заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги (ч. 3 ст. 296 ЦПК України). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється ЦПК України. За правилами ч. 1 ст. 298 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Відповідно до норм ч. 1 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Опіка (піклування) є особливою формою державної турботи про неповнолітніх дітей, що залишились без піклування батьків, та повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів. Порядок встановлення опіки над особою, яка визнана судом недієздатною, виконання опікуном своїх обов`язків та звільнення від повноважень опікуна визначений гл. 6 ЦК України та Правилами опіки та піклування, затвердженими наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26.06.1999 № 34/166/131/88 (далі - Правила). Згідно зі ст. 55 ЦК України та п. 1.2 Правил, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Статтею 58 ЦК України визначено коло осіб над якими встановлюється опіка, зокрема у ній зазначено, що опіка встановлюється над фізичними особами, які визнані недієздатними. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ч. ч. 2, 3, 4 ст. 63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун та піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження, оцінка та мотиви суду Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є братом та сестрою, що підтверджується: копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , експертними висновками Українського бюро лінгвістичних експертиз № 056/1020-m-3 від 21.06.2024 та № 056/1522-n/3 від 31.10.2025. [PERSON] має другу групу інвалідності, що підтверджується копією довідки до акта огляду МСЕК серія 12 ААГ № 407567; копією лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розгляду № 147 від 12.06.2024; індивідуальною програмою реабілітації інваліда № 2192 від 17.07.2023 Житомирського обласного центру медико-соціальної експертизи. Згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 347-2025 від 05.08.2025, [PERSON] , [INFO] страждає на стійкий, хронічний психічний розлад - параноїдну шизофренію, безперервний тип перебігу, виражений апато-дисоціативний тип дефекту, галюцинаційно-параноїдний синдром (F20.00 МКХ-10). [PERSON] не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Участь [PERSON] в судовому засіданні недоцільна; не здатна надавати пояснення по суті справи. Отже, оскільки висновком судово-психіатричної експертизи підтверджено, що [PERSON] , [INFO] , за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними, суд убачає достатньо підстав для задоволення заяви та визнання її недієздатною. Судом також встановлено, що заявник звернувся до органу опіки та піклування виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області із заявою про можливість виконання обов`язків опікуна над сестрою [PERSON] , [INFO] . Зі змісту подання органу опіки та піклування виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області від 17.11.2025 за № 02.2-06/1851 встановлено, що орган опіки та піклування вважає за доцільне призначити [PERSON] опікуном над [PERSON] . Також судом враховано, що мати [PERSON] , [INFO] постійно проживає в Італії, що підтверджується зведеною довідкою про місце проживання та склад сім`ї, виданою службовцем РАЦС мініципалітету Трієста Баттістел Лука (переклад з італійської мови на українську; підпис перекладача засвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Короткевич О.Г.; зареєстровано в реєстрі за № 733). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 31.05.2005, що підтверджено сівідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] . [PERSON] подала заяву 20.10.2025, у якій остання відмовляється бути опікуном над донькою [PERSON] , та не заперечує, щоб нею опікувався її син [PERSON] . Згідно з витягом з Інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості», заявник на території України станом на 08.02.2026 до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи не погашеної судимості не має, в розшуку не перебуває Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, сформованих 08.02.2026 заявник має дохід. При вирішенні питання щодо призначення опікуна, суд враховує наступне. Як зазначено Верховним Судом у постанові від 07.04.2022 року у справі №712/10043/20, при призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна. Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26.05.1999 року № 34/166/131/88. Призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно вимог Цивільного процесуального кодексу України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка (постанова Верховного Суду від 07.04.2022 року у справі № 712/10043/20). Таке подання не є рішенням за процесуальним статусом та має для суду лише рекомендаційний характер, і при постановленні судом рішення по справі не має пріоритетного значення, та може бути врахований на розсуд суду. Відповідно до ст.15 Сімейного Кодексу України сімейні обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути перекладені на іншу особу. Якщо особа визнана недієздатною, її сімейний обов`язок особистого немайнового характеру припиняється у зв`язку з неможливістю його виконання. Майновий обов`язок недієздатної особи за її рахунок виконує опікун. Якщо в результаті психічного розладу, тяжкої хвороби або іншої поважної причини особа не може виконувати сімейного обов`язку, вона не вважається такою, що ухиляється від його виконання. Невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування наслідків, встановлених цим Кодексом або домовленістю (договором) сторін. Під час розгляду справи судом встановлено, що особа, яка визнається недієздатною, крім заявника, та матері, яка відмовилась бути опікуном, має батька. Судом не встановлено будь-яких перешкод для виконання ним опікунських обов`язків. Зокрема, його проживання зі слів заявника у м. Києві, не є перешкодою для виконання обов`язку щодо опіки над хворою донькою. Поданий органом опіки і піклування виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області висновок про доцільність призначення заявника опікуном сестри не містить належної мотивації: чому саме його необхідно призначити опікуном, а не іншу особу, наприклад: батька. Окрім того, слід наголосити, що умови існування в державі можуть визначати домінування суспільного інтересу над приватним, що характерно для сучасної України, яка перебуває зараз в стані війни. Згідно із ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації надається опікунам осіб, визнаних судом недієздатними. Отже, саме орган опіки та піклування на підставі звернення особи чоловічої статі призовного віку із заявою про призначення її опікуном недієздатної особи, враховуючи введений у державі воєнний стан та закріплений ст. 65 Конституції України обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, повинен з`ясувати необхідність такого, уникаючи можливих зловживань у цьому напрямку та належним чином мотивувати свій висновок про можливість призначення особи опікуном недієздатної особи та, перш за все, необхідність такого. При цьому, конституційний обов`язок оборони незалежності та територіальної цілісності України має перевагу над бажанням заявника бути опікуном недієздатної особи за обставин існування в останньої інших членів сім`ї, які також можуть бути опікунами. Разом з тим, згідно з ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин, проаналізувавши матеріали справи, вимоги законодавства, відсутні підстави для задоволення заяви в частині призначення заявника опікуном над недієздатною сестрою, а подання органу опіки та піклування щодо можливості призначення його опікуном винесено передчасно, без повного дослідження всіх обставин щодо цього, та ґрунтується виключно на даних отриманих від заявника. Враховуючи наведене, у задоволенні заяви в частині призначення заявника опікуном необхідно було відмовити, встановити опіку над недієздатною, та тимчасово, до вирішення питання про призначення опікуна над недієздатною, покласти обов`язки опікуна на орган опіки і піклування виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області. За таких обставин суд доходить висновку про часткове задоволення заяви. V. Розподіл судових витрат Згідно ч. 2 ст. 299 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною, відносяться на рахунок держави.

Outcome: partial