Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

Відповідач позовні вимоги визнав, щодо їх задоволення не заперечував, просив розглянути справу у його відсутності. Позивач на задоволенні позову наполягав, просив про розгляд справи без його участі. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія свідоцтва про народження відповідача; копія свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] ; копія заповіту [PERSON] від 03.12.2020р., оформленого на ім`я [PERSON] ; копія довідки старости Новосільського старостинського округу Виконавчого комітету Ренійської міської ради Ізмаїльського району від 01.10.2025р. про склад сім`ї [PERSON] на день її смерті; копія свідоцтва від 17.11.2007р. про право власності на нерухоме майно; копія державного акту серії ЯК №489217 від 16.03.2012р. про право власності на земельну ділянку земельну ділянку площею 0,2500 га із кадастровим номером 5124182900:02:002:0167, розташовану по [ADDRESS] , виділену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); копія державного акту серії ЯК №489211 від 16.03.2012р. про право власності на земельну ділянку земельну ділянку площею 0,0490 га із кадастровим номером 5124182900:02:002:0166, розташовану по [ADDRESS] , виділену для ведення особистого селянського господарства; копія державного акту серії ЯБ №438740 від 07.03.2006р. про право власності на земельну ділянку земельні ділянки загальною площею 4,53 га із кадастровими номерами 5124182900:01:005:0965, 5124182900:01:002:0396, розташовані на території Новосільської сільської ради Ренійського (нині Ізмаїльського) району Одеської області, виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; копія технічного паспорту на житловий будинок із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований по [ADDRESS] ; копії витягів від 30.10.2025р. із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок; копія звіту про проведення незалежної оцінки вартості житлового будинку та присадибної земельної ділянки від 27.10.2025р.; копія свідоцтва про народження позивача; копія постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.08.2025р.; відповідь завідувачки Ренійської держнотконтори від 19.01.2026р.; копія заяви [PERSON] від 07.11.2022р. про прийняття спадщини за заповітом; копія інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 16.11.2022р. (свідоцтво про право на спадщину не видавалось); копія інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 16.11.2022р. (заповіти/спадкові договори); копія Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 16.11.2022р. (дата заведення спадкової справи 16.11.2022р.); Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру від 15.01.2026р. (дата заведення спадкової справи 16.11.2022р.). Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач є онуком [PERSON] , відповідач є сином нині померлої. Окрім того, позивач був призначений спадкоємцем майна за заповітом [PERSON] від 03.12.2020р. За життя [PERSON] належало наступне майно: -житловий будинок із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований по [ADDRESS] , - на підставі свідоцтва від 17.11.2007р. про право власності на нерухоме майно; -земельна ділянка площею 0,2500 га із кадастровим номером 5124182900:02:002:0167, розташована по [ADDRESS] , виділена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), - згідно державного акту серії ЯК №489217 від 16.03.2012р. про право власності на земельну ділянку; -земельна ділянка площею 0,0490 га із кадастровим номером 5124182900:02:002:0166, розташована по [ADDRESS] , виділена для ведення особистого селянського господарства, - згідно державного акту серії ЯК №489211 від 16.03.2012р. про право власності на земельну ділянку; -земельні ділянки загальною площею 4,53 га із кадастровими номерами 5124182900:01:005:0965, 5124182900:01:002:0396, розташовані на території Новосільської сільської ради Ренійського (нині Ізмаїльського) району Одеської області, виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, - згідно державного акту серії ЯБ №438740 від 07.03.2006р. про право власності на земельну ділянку. За життя [PERSON] розпорядилась належним їй майном, 03.12.2020р. склала заповіт на ім`я свого онука [PERSON] , [INFO] померла. Після її смерті відкрилась спадщина на вищезазначене майно. Спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] був позивач. У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про її прийняття за заповітом. Про це свідчить його заява про прийняття спадщини від 07.11.2022р. Відповідач не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, він її не прийняв, на неї не претендує. Незважаючи на своєчасне звернення позивача за прийняттям спадщини, оформити її неможливо у зв`язку із тим, що в нього відсутні оригінали правовстановлюючих документів на об`єкти спадкового майна. Відповідач (син спадкодавця) спадщину не прийняв, будь-яких заперечень щодо позовних вимог не мав, на спадщину не претендує, позовні вимоги визнав в повному обсязі. У нинішній час, при зверненні позивача до нотаріуса для отримання свідоцтв про право на спадщину, йому в цьому було відмовлено з причин відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на вищевказані житловий будинок та земельні ділянки, про що 20.08.2025р. нотаріусом було винесено відповідну постанову. Необхідні нотаріусу оригінали документів (щодо житлового будинку, земельних ділянок ) позивач надати не може у зв`язку із втратою їх спадкодавцем. Згідно п. 7 глави 7 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Міністерством юстиції України 22.02.2012р. №296/5, у справах нотаріуса залишаються копії (фотокопії) правовстановлюючого документу на право власності на земельну ділянку при посвідченні договору купівлі-продажу, міни, дарування, пожертви, довічного утримання (догляду), ренти, спадкового договору, а також при видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку. На оригіналі правовстановлюючого документу нотаріусом проставляється відповідна відмітка про перехід права власності на спадковий (або інший) об`єкт до набувача чи спадкоємця. Отже, після смерті бабусі позивача це питання вже неможливо вирішити, за визнанням права власності на житловий будинок та земельні ділянки, як на об`єкти спадщини, може звернутися тільки спадкоємець. Таким чином, позивач прийняв спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, що залишилася після померлої [PERSON] і вважає, що має всі законні підстави для визнання за ним права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, відповідач на неї не претендує, спадщину не прийняв. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки його доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України). Згідно із ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно поживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Як було встановлено судом, позивач у справі є спадкоємцем за заповітом. У передбачений законом строк для прийняття спадщини позивач звернувся до нотаріальної контори із відповідною заявою. Як зазначив позивач, після смерті бабусі у нього були відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкові об`єкти нерухомого майна. В даний час оформити своє право на спадщину та отримати відповідні свідоцтва позивач не має можливості. Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивач прийняв спадщину юридично, оскільки його воля, як спадкоємця за заповітом, була виражена у його діях по подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріуса, а також по фактичному управлінню та володінню спадковим майном (зберігання копій документів на будинок, землю, розпорядження щодо їх цільового використовування тощо). Таким чином, позивач прийняв спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, оскільки своєчасно подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини та не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд вважає, що позивач є суб`єктом набуття права власності на спадкове майно з підстав прийняття спадщини за заповітом в порядку ч.1 ст. 1269 ЦК України. З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити його вимоги щодо визнання за ним права власності на спадкове майно.

Outcome: approved