Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-10 00:00:00

26.11.2025 ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (далі ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС») в особі представника Огоновської Ю. С. через систему «Електронний суд» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 17.07.2024 між позивачем та відповідачкою за допомогою Веб-сайту «creditkasa.com.ua» було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1422-4410, згідно з яким відповідачка отримала кредит у сумі 14 000,00 грн, зі строком кредитування 365 днів, базовим періодом 15 днів, комісією за видачу кредиту 15,00 % від суми кредиту, зі сплатою зниженої відсоткової ставки - 1,5 % за день, стандартної відсоткової ставки 1,50 % за день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення договору, та стандартної відсоткової ставки 1,18 % за день користування кредитом, яка застосовується у період зі 181 календарного дня дії договору до закінчення строку його дії. Однак, відповідачка умови договору виконувала неналежним чином, внаслідок чого в неї утворилась заборгованість за кредитним договором, яка станом на 13.10.2025 становить 84 462,00 грн, яка складається з: 14 000,00 грн прострочена заборгованість за кредитом; 68 362,00 грн сума заборгованості за нарахованими відсотками; 2 100,00 грн сума заборгованості за комісією за видачу кредиту. Також зазначив, що позивачем було прийняте рішення про застосування до відповідачки програми лояльності, а саме часткового списання заборгованості відповідачці за нарахованими процентами та комісією у сумі 14 462,00 грн. З урахуванням викладеного, просив стягнути з відповідачки суму заборгованості у загальному розмірі 70 000,00 грн та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422,40 грн. Судом проведено такі процесуальні дії у цій справі. Ухвалою судді від 01.12.2025 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі, призначено розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи в судове засідання, встановлено строки для подання заяв по суті справи. Копію ухвали від 01.12.2025 разом з позовною заявою з доданими до неї документами було направлено відповідачці рекомендованим листом із повідомленням за адресою її зареєстрованого місця проживання, однак конверт повернувся на адресу суду з відміткою від 13.01.2026 «адресат відсутній за вказаною адресою». 10.12.2025 від представника відповідачки надійшло клопотання про відкладення судового розгляду, з метою ознайомлення з матеріалами справи. 16.12.2025 представник позивачки ознайомився із матеріалами справи, про що поставив свій підпис на заяві про ознайомлення з матеріалами справи. Відзив на позов відповідач та його представник не подали. Також, учасники справи не звертались до суду із заявами про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін. За таких обставин, суд вважав за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у судове засідання на підставі наявних у справі доказів на підставі статті 279 ЦПК України. 09.02.2026 судом завершено розгляд справи та суд перейшов до стадії ухвалення рішення, оголосивши перерву для виготовлення його повного тексту до 11.02.2026. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне. 17.07.2024 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та відповідачкою в електронному вигляді було укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1422-4410, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит в сумі 14 000,00 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом (а.с. 18-24). Договір підписаний відповідачкою в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитора шляхом введення одноразового ідентифікатора. Також, 17.07.2024 відповідачка ознайомилась із правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) продукту «CreditKasa» та додатком № 2 до договору про відкриття кредитної лінії № 1422-4410, про що поставила свій підпис шляхом застосування електронного підпису з одноразовим ідентифікатором (а.с. 19-23). Того ж дня, в системі «LiqPay», АТ КБ «ПРИВАТБАНК» було здійснено переказ грошових коштів у розмірі 14 000,00 грн за кредитним договором № 1422-4410, що підтверджується квитанцією № 2490459006 від 17.07.2024 (а.с. 25) та довідкою про перерахування суми кредиту № 1422-4410 від 17.07.2024 [PERSON] , виданою ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (а.с. 26). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідно до пп. 6, 7, 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-комунікаційних систем. Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до чч. 3, 4, 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» фінансова послуга надається на підставі договору, який укладається, змінюється, припиняється, виконання зобов`язань за яким забезпечується відповідно до вимог цивільного законодавства України з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом та спеціальними законами. Договір про надання фінансової послуги (крім договору, предметом якого є послуга з торгівлі валютними цінностями або виконання платіжної операції, якщо зобов`язання за відповідними правочинами повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення) укладається виключно в письмовій формі з дотриманням вимог Цивільного кодексу України, встановлених до письмової форми правочину: 1) у паперовій формі; або 2) у формі електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг"; або 3) у порядку, передбаченому законодавством України про електронну комерцію. У разі недотримання письмової форми договору про надання фінансової послуги, якщо така форма договору передбачена цією частиною, такий договір є нікчемним. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію»). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. На підставі викладеного законодавство України надає можливість укласти кредитний договір відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію» з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Укладений між позивачем та відповідачкою 17.07.2024 кредитний договір № 1422-4410 не суперечить Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» та не визнаний на час розгляду справи недійсним. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). На порушення норм закону та умов договору відповідачка свої зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, кредит та проценти за користування кредитом у визначений договором строк не повернула, внаслідок чого станом на 13.10.2025 утворилась заборгованість за кредитним договором № 1422-4410 від 17.07.2024 у загальному розмірі 84 462,00 грн, яка складається з: 14 000,00 грн прострочена заборгованість за кредитом; 68 362,00 грн сума заборгованості за нарахованими відсотками; 2 100,00 грн сума заборгованості за комісією за видачу кредиту, що підтверджується розрахунками заборгованості (а.с. 27-32). Проте, позивач у позовній заяві зазначив, що ним було прийняте рішення про застосування до позичальника програми лояльності, а саме часткового списання заборгованості відповідачці за нарахованими процентами та комісією у сумі 14 462,00 грн. Тому сума заборгованості за кредитним договором № 1422-4410 від 17.07.2024 становить 70 000,00 грн, яка складається з: 14 000,00 грн прострочена заборгованість за кредитом; 56 000,00 грн сума заборгованості за нарахованими відсотками. Відповідачкою зазначений розрахунок на засадах змагальності не спростований. За таких обставин, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог, з огляду на що суд задовольняє позов в повному обсязі. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені у розмірі 2 422,40 грн. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved