Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

представник позивача [PERSON] адвокат Станько М.С. засобами поштового зв`язку подав до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області позовну заяву до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача 53 639,57 грн. заборгованості. Ухвалою судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 27.08.2025 провадження у справі, визначено, що розгляд справи проводитиметься в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та визначено дату судового засідання. Рішенням Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 19.01.2026 позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено. Представник позивача [PERSON] - адвокат Станько М.М. подав клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі. В поданому клопотанні представник позивачки просить суд вирішити питання про відшкодування судових витрат в розмірі 30 000 грн. До вище вказаного клопотання стороною долучені відповідні докази на обґрунтування розміру понесених судових витрат. Представником відповідача [PERSON] адвокатом Білик Р.О. подано заперечення на клопотання про стягнення з відповідача в користь позивача витрат на професійну правову допомогу, в яких просила у задоволенні клопотання відмовити. Обґрунтовуючи його тим, що її довіритель [PERSON] вважає дані витрати не співмірними та не розумними, не обґрунтованими, оскільки складність справи та обсяг виконаних робіт адвокатом є безпідставно завищеними. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, однак його представник - адвокат Станько М.М. подав заяву, у якій просив розгляд справи здійснювати без їх участі, подане клопотання просив задоволити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду у судове засідання не з`явився, причини неявки суд не повідомив. Водночас, судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини та перевіривши їх доказами, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що 06.01.2026 між позивачем [PERSON] та адвокатом Станьком М.М. було укладено договір №2/25 про надання правової допомоги. На підставі вище вказаного договору про надання правової допомоги виданий ордер серії ВС № 1360188 про надання правової допомоги [PERSON] адвокатом Станьком М.М.. Відповідно до Акту приймання-передачі наданих послуг від 20.01.2026 до Договору про надання правової допомоги № 2/25 від 06.01.2025 адвокат Мар`ян Станько надав, а [PERSON] прийняв послуги згідно Договору по справі №446/1956/25: опрацювання матеріалів, надання усних консультацій з правових питань щодо можливості стягнення заборгованості на підставі розписки від 18.04.2024 та розписки від 20.06.2025; підготовка, формування, відправлення вимоги щодо погашення заборгованості та скасування доручення №1 від 16.07.2025; підготовка, формування, відправлення вимоги про оплату коштів №1 від 04.08.2025; підготовка, формування, відправлення позовної заяви про стягнення грошових коштів; представництво інтересів в суді під час розгляду справи на судових засіданнях: 07.10.2025, 13.01.2026. Загальна кількість наданих послуг згідно акту приймання-передачі послуг від 20.01.2026 до Договору складає 7,5 години/суд. засідань на загальну суму 30 000 грн. Своїми підписами сторони затвердили вище вказаний акт приймання - передачі виконаних робіт за договором надання правничої допомоги від 20.01.2026. Представник позивача - адвокат Станько М.М. просить суд стягнути з відповідача [PERSON] фактично понесені судові витрати на правову допомогу на користь позивача в розмірі 30 000 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат в частині витрат на правничу допомогу суд виходив з наступних норм та мотивів. Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно ч. 4 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Відповідно до позиції Верховного Суду, що висвітлена у постановах КЦС ВС від 09.06.2020 по справі №466/9758/16-ц та від 15.04.2020 у по справі №199/3939/18-ц, аналізовані витрати сторони судового процесу мають бути документально підтверджені та доведені. Судом встановлено, що адвокат Станько М.М. виготовляв юридичні документи у судовій справі та брав участь в судових засіданнях по справі в режимі відеоконференції. Судом відзначається, що розмір витрат має бути співмірними зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому, аналізуючи розмір гонорару адвоката на дотримання вимог співмірності, суд, з урахуванням складності справи, ціни позову, обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), враховуючи, що адвокатом фактично було надано правову допомогу, складено позовну заяву та зібрано необхідні документи, суд вважає, що розмір гонорару в 30 000 грн. є не обґрунтованим та завищеним. Так справа відноситься до категорії не складних справ, розгляд проводився в спрощеному провадженні, спір який виник між сторонами у справі відноситься до категорії спорів, які виникають у зв`язку із стягненням заборгованості за порушення грошового зобов`язання; матеріали справи не містять великої кількості документів на дослідження, збирання б яких адвокат витратив значний час. Даний спір є незначної складності, у спорах такого характеру судова практика є сталою, великої кількості законів та підзаконних актів, які підлягають застосуванню, спірні правовідносини не передбачають.

Outcome: approved