Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-05 00:00:00

Позивач 03.11.2025 звернувся до Білопільського районного суду Сумської області з позовом [PERSON] про стягнення коштів в порядку регресу у розмірі 38 434,31 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що30.12.2024 о 07:35 год по трасі М05 Київ-Одеса 405 км. сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля Hyundai, номерний знак [NUMBER] , яким керувала [PERSON] та автомобілем марки Mercedes, номерний знак [NUMBER] , який належить [PERSON] . Постановою Іванівського районного суду Одеської області від 24.03.2025 по справі №494/45/25 [PERSON] визнано винною у вчинені ДТП. Позивач сплатив на користь власника автомобіля Mercedes, страхове відшкодування у розмірі 38 434,31 грн. Ухвалою Білопільського районного суду Сумської області від 02.12.2025 справу передано за підсудністю до Приморського районного суду м.Одеси. Справа 24.12.2025 надійшла до Приморського районного суду м. Одеси та 25.12.2025 була передана судді Бондарю В.Я. Згідно листа Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради Маріна М.С. як [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 26.12.2025 провадження у справі відкрите, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 03.02.2026. Учасники справи у судове засідання призначене на 03.02.2026 не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду повідомлялися належним чином. Представник позивача Сечко С.В. 28.01.2026 звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи за відсутності представника позивача. Відповідно до ч.6 ст.128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно до п.п.6, 7 ч.2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Ухвала суду про відкриття провадження у даній справі розмішена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Приморського районного суду м. Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення та загальновідомою. Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача, який повідомлений про дату, час і місце судового засідання у встановленому законом порядку, та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, відсутністю заперечень з боку позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів у заочному порядку. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Повне судове рішення виготовлене 06 лютого 2026 року. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню, на підставі наступного. Судом встановлено, що між 03 квітня 2024 року Приватним акціонерним товариством «Страхова група «ТАС» та [PERSON] укладено договір комплексного страхування. 30.12.2024 о 07:35 год. по трасі М05 Київ-Одеса 405 км., водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Хюндай» д.н.з. [NUMBER] не дотрималась безпечної дистанції та скоїла зіткнення з автомобілем «Мерседес» д.н.з. [NUMBER] , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів. Постановою Іванівського районного суду Одеської області від 24 березня 2025 року у справі №496/45/25 [PERSON] визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення та накладено на неї стягнення у розмірі 850 грн. Відповідно до ч. ч. 4 6 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. [PERSON] 13.01.2025 звернувся до ПрАТ «СГ «ТАС» з заявою про виплату страхового відшкодування На підставі розрахунку, страхового акту №01041/51/925 від 13.01.2025, ПрАТ «СГ «ТАС» виплатило [PERSON] як власнику автомобіля «Мерседес» д.н.з. [NUMBER] , страхове відшкодування у розмірі 38 434,31 грн. Частиною 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату). У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (абз.1 п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Відповідно до частини 1 статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до підпункту «г» підпункту 38.1.1. п. 38.1 ст. 38 Закону (тут і надалі в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин), страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху. Згідно із п.2.3 «а» Правил дорожнього руху, водій перед виїздом зобов`язаний перевірити та забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу. Відповідно до п. 22.2 Правил дорожнього руху, водій перед початком руху зобов`язаний перевірити надійність розташування і кріплення вантажу, а під час руху контролювати це, щоб запобігти його падінню, волочінню, травмуванню супроводжуючих осіб чи створенню перешкод для руху. Отже, дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача та була безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху. ПрАТ «СГ «ТАС» здійснила розрахунок відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля та виплатила [PERSON] страхове відшкодування. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача виплачену суму страхового відшкодування страховою компанією як з винної особи, відповідає обставинам справи та вимогам законодавства. Відповідно положень статі 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі задоволення позову на відповідача. Відтак, оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позову у даній справі, сплачений позивачем судовий збір при звернені до суду з позовом у сумі 3 028 гривень (платіжна інструкція №53328 від 10.09.2025), підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved