Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

Представник позивача звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача відшкодування шкоди в порядку регресу, пов`язаних з регламентною виплатою у розмірі 71 481 грн. 49 коп., витрати пов`язані зі встановленням розміру збитків у сумі 2 800 грн. 00 коп., а також витрати зі сплати судового збору у сумі 2 422 грн. 40 коп. В обґрунтування позовних вимог вказано, що 11 вересня 2024 року, о 10 годині 20 хвилин, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Fiat», н/з [NUMBER] , рухаючись по просп. Степана Бандери у м. Києві, не був уважним, не вибрав безпечної швидкості руху та не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Ford», н/з [NUMBER] , що рухався попереду, який від удару зіткнувся з автомобілем «Skoda», н/з [NUMBER] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 15.10.2024 року відповідача було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Оскільки станом на дату скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, позивач здійснив регламентну виплату потерпілій особі у загальному розмірі 71 481 грн. 49 коп. З метою досудового врегулювання спору позивачем на адресу відповідача було направлено Претензію, однак така була залишена поза увагою. Ухвалою суду від 16.10.2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами та надано відповідачу 15-денний строк з дня отримання даної ухвали суду для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач належним чином повідомлявся про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, своїм правом не скористався - відзив на позовну заяву до суду не надав. За встановлених обставин суд уважає за можливе вирішити справу за наявними у ній матеріалами, що відповідає положенням ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Так, постановою Оболонського районного суду м. Києва від 15.10.2024 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні ДТП за участю керованого ним автомобіля «Fiat», н/з [NUMBER] , та автомобіля «Ford», н/з [NUMBER] , яка відбулась 11 вересня 2024 року та на відповідача накладено адміністративне стягнення, передбачене ст. 124 КУпАП. Станом на 11 вересня 2024 року цивільно-правова відповідальність власника/водія транспортного засобу «Fiat», н/з [NUMBER] ,забезпечена не була, поліс внутрішнього страхування відсутній. 20 квітня 2025 року [PERSON] , як власник транспортного засобу «Ford», н/з [NUMBER] ,звернулась до позивача із заявою про відшкодування оціненої шкоди заподіяної в результаті ДТП. Згідно Звіту про оцінку вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу №944_24_MTS від 24.11.2024 року, наданого суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Агенція «Експертиза та оцінка» вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Ford», н/з [NUMBER] , складає 103 200 грн. 78 коп., при цьому оціночна вартість відновлювального ремонту даного автомобіля з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників становить 77 171 грн. 79 коп. Відповідно до платіжної інструкції №13816 від 06.05.2025 року, позивачем за послуги суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «Агенція «Експертиза та оцінка» сплачено 2 800 грн. 00 коп. На підставі Наказу №3.1/15221 від 15.05.2025 року, [PERSON] позивачем було виплачено шкоду, заподіяну в результаті ДТП, у загальному розмірі 71 481 грн. 49 коп., що також підтверджується платіжною інструкцією №15144 від 15.05.2025 року на суму 71 481 грн. 49 коп. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ч. 3 та ч. 4 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон), страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Частиною 1 ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Згідно ст. 993 ЦК України, положення якої також відповідають ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно положень п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння, зокрема транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Разом з тим, відповідно до п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Так, дослідженими письмовими доказами встановлено винуватість [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого на момент ДТП не була застрахована, у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, в результаті якого було пошкоджено автомобіль ««Ford», н/з [NUMBER] , а також підтверджено відшкодування позивачем [PERSON] заподіяної шкоди. Отже, враховуючи викладене, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими, підтвердженими достатніми та допустимими доказами, відтак такими, що підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved