Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось в суд з позовом до [PERSON] в якому просить: 1. Стягнути з відповідача заборгованість за договором позики № 2146664 від 01.09.2024 року, який укладений між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] , в розмірі 22890 гривень, яка складається з: - заборгованості за позикою в розмірі 14000 гривень; - заборгованості за відсотками за користування позикою в розмірі 420 гривень; - заборгованості за відсотками за понадстрокове користування позикою в розмірі 7000 гривень; - заборгованості з комісії за надання позики в розмірі 1470 гривень. 2. Стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4967440 від 14.09.2024 року, який укладений між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] , в розмірі 37700 гривень, яка складається з: - заборгованості за кредитом в розмірі 10000 гривень; - заборгованості за відсотками за користування кредитом в розмірі 22700 гривень; - заборгованості за штрафами в розмірі 5000 гривень. 3. Стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 8342660 від 01.10.2024 року, який укладений між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] , в розмірі 23260 гривень, яка складається з: - заборгованості за кредитом в розмірі 7000 гривень; - заборгованості за відсотками за користування кредитом в розмірі 7210 гривень; - заборгованості за пенею та штрафами в розмірі 9050 гривень. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів», ТОВ «Лінеура Україна», ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] були укладені: договір позики № 2146664 від 01.09.2024 року, договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4967440 від 14.09.2024 року та договір про надання споживчого кредиту № 8342660 від 01.10.2024 року. За даними договорами [PERSON] отримала на певний строк в позику та кредит грошові кошти, які зобов?язувалась повернути у встановлений договорами строк, а також сплатити відсотки за їх використання, комісію та неустойку. Отримавши кошти, відповідач свої зобов?язання не виконувала. У зв?язку з чим утворилась заборгованість, яку вона повинна сплатити. Дану заборгованість вона повинна сплатити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», оскільки воно набуло право вимоги за вищевказаними договорами. Представник позивача в судове засідання не з?явився. В позовній заяві просить розглядати справу без його участі. Представник відповідача позов не визнала та пояснила, що позивач не надав доказів того, що саме відповідач своїм електронним підписом підписав договір позики № 2146664 від 01.09.2024 року, договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4967440 від 14.09.2024 року та договір про надання споживчого кредиту № 8342660 від 01.10.2024 року. Також позивач не надав доказів перерахування відповідачу коштів за вищевказаними договорами та не надав доказів того, що до нього перейшло право вимоги за договором позики та кредитними договорами. За договором позики № 2146664 від 01.09.2024 року відсотки нараховані поза межами строку кредитування, а стягнення комісії та неустойки суперечить законодавству. За таких обставин просить відмовити в задоволенні позову. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.09.2024 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладений договір позики № 2146664 (а.с. 10-14). Відповідно умов договору ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» зобов?язувалось надати відповідачеві позику у розмірі 14000 гривень строком на 15 днів, а відповідач зобов?язувався сплатити отриману позику та відсотки за користування позикою в розмірі 0,01% за кожен день користування позикою, які нараховуються з другого дня користування позикою, а за понадстрокове користування позикою в розмірі 5% за кожен день користування позикою. Також відповідач зобов?язувався сплатити комісію за надання позики, яка становить 1870 гривень 40 копійок, та пеню за понадстрокове користування позикою в розмірі 5% за кожен день користування. Позика надавалась шляхом перерахування коштів на рахунок відповідача з використанням реквізитів платіжної картки [NUMBER] . 14.09.2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладений договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4967440 (а.с. 30-45). Відповідно умов договору ТОВ «Лінеура Україна» зобов?язувалось надати відповідачеві кредит у розмірі 10000 гривень строком на 360 днів, а відповідач зобов?язувався сплатити кредит, відсотки за користування кредитом та штраф у розмірі 25% від суми невиконаного та/або неналежно виконаного зобов?язання. Відсотки за користування кредитом сплачуються згідно графіку кожні 20 днів користування кредитом. Договором передбачені такі відсоткові ставки: - стандартна відсоткова ставка в розмірі 1% за день користування кредитом, яка нараховується в межах строку кредитування; - знижена відсоткова ставка в розмірі 0,95% за кожен день користування кредитом, яка застосовується у разі, якщо позичальник до 03.10.2024 року сплатить кошти в сумі не менше суми першого платежу згідно графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту. Кредит надавався шляхом перерахування коштів на рахунок відповідача з використанням реквізитів платіжної картки [NUMBER] . 14.09.2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладений договір про надання споживчого кредиту № 8342660 (а.с. 63-75). Відповідно умов договору ТОВ «Авентус Україна» зобов?язувалось надати відповідачеві кредит у розмірі 5000 гривень строком на 364 дні, а відповідач зобов?язувався сплатити кредит, відсотки за користування кредитом та штраф у разі невиконаного та/або неналежно виконаного зобов?язання. Відсотки за користування кредитом сплачуються згідно графіку кожні 14 днів користування кредитом. Договором передбачені такі відсоткові ставки: - стандартна відсоткова ставка в розмірі 1% за день користування кредитом, яка нараховується в межах строку кредитування; - знижена відсоткова ставка в розмірі 0,95% за кожен день користування кредитом, яка застосовується у разі, якщо позичальник до 15.10.2024 року або протягом 3 календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі не менше суми першого платежу згідно графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту. Кредит надавався шляхом перерахування коштів на рахунок відповідача з використанням реквізитів платіжної картки [NUMBER] . 02.10.2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладена додаткова угода до договору про надання споживчого кредиту № 8342660 (а.с. 77-82). Даною угодою сторони договору збільшили суму кредиту на 2000 гривень. Так згідно з ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з статтю 2 Закону України «Про захист персональних даних» персональні дані - це відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути ідентифікована; суб`єкт персональних даних - фізична особа, стосовно якої відповідно до закону здійснюється обробка її персональних даних; згода суб`єкта персональних даних - будь-яке документоване, зокрема, письмове, добровільне волевиявлення фізичної особи щодо надання дозволу на обробку її персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки. Частиною п`ятою статті 6 Закону України «Про захист персональних даних» передбачено, що обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб`єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до частини шостої статті 6 Закону України «Про захист персональних даних» не допускається обробка даних про фізичну особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. У частині першій статті 11 Закону України «Про захист персональних даних» встановлено, що підставою виникнення права використання персональних даних є, зокрема, згода суб`єкта персональних даних на обробку його персональних даних; дозвіл на обробку персональних даних, наданий володільцю персональних даних відповідно до закону виключно для здійснення його повноважень; укладення та виконання правочину, стороною якого є суб`єкт персональних даних або який укладено на користь суб`єкта персональних даних чи для здійснення заходів, що передують укладенню правочину на вимогу суб`єкта персональних даних. Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Подібні правові висновки викладено Верховним Судом у постановах: від 14 червня 2022 року у справі № 757/40395/20 (провадження № 61-16059св21), від 20 червня 2022 року у справі № 757/40396/20 (провадження № 61-850св22), від 04 грудня 2023 року у справі № 212/10457/21 (провадження 61-6066св23) та інших. Вищевказані договори та додаткова угода підписані відповідачем електронним підписом шляхом введення одноразового ідентифікатора відповідно до ч.ч. 6, 8 ст. 11, ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». За змістом ч. 13 ст. 11 вищевказаного Закону докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України. Отже, наведене свідчить, що відповідач ознайомився і погодився з умовами договорів, тобто сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договорів, а подані позивачем паперові копії електронних документів є допустимими письмовими доказами відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Також відповідно до ст. ст. 1046, 1048 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Договір позики та кредитний договір є укладеними з моменту передачі грошей. Доказів перерахування коштів відповідачу за договором позики № 2146664 від 01.09.2024 року, який укладений між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] , в розмірі 14000 гривень відповідач не надав. Кошти в розмірі 10000 гривень за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4967440 від 14.09.2024 року, який укладений між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] , були перераховані відповідачу 14.09.2024 року, що підтверджується листом ТОВ «Пейтек» № 20250422-2241 від 22.04.2025 року (а.с. 46). Кошти в розмірі 5000 гривень за договором про надання споживчого кредиту № 8342660 від 01.10.2024 року, який укладений між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] , були перераховані відповідачу 01.10.2024 року, що підтверджується листом ТОВ «Пейтек» № 143-25 від 16.05.2025 року (а.с. 76). Кошти в розмірі 2000 гривень за додатковою угодою від 02.10.2024 року до договору про надання споживчого кредиту № 8342660 від 01.10.2024 року, який укладений між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] , були перераховані відповідачу 02.10.2024 року, що підтверджується листом ТОВ «Пейтек» № 143-25 від 16.05.2025 року (а.с. 83). Пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором (стаття 514 ЦК України). Відповідно до вказаних положень 14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/2021 у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» зобов?язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», а ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступити ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги, строк виконання зобов?язань за якою настав до третіх осіб боржників (а.с. 15-17). 13.06.2022 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» уклали додаткову угоду № 7 до договору факторингу № 14/06/2021 від 14 червня 2021 року (а.с. 19). Згідно даної угоди договір факторингу набирає чинності з моменту його підписання та діє протягом 12 місяців. У випадку, якщо жодна із сторін не направить письмове повідомлення про розірвання договору за один місяць до закінчення строку дії договору, даний договір автоматично пролонгується на кожний наступний рік. Доказів розірвання даного договору факторингу суду не надано. Отже він діє і на даний час. Згідно акту прийому-передачі реєстру боржників № 39 від 23.12.2024 року та реєстру боржників № 39 від 23.12.2024 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передало ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги до відповідача за договором позики № 2146664 від 01.09.2024 року, який укладений між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] , в розмірі 22890 гривень (а.с. 21-23). 22.04.2025 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 22042025 у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» зобов?язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Лінеура Україна», а ТОВ «Лінеура Україна» відступити ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги, строк виконання зобов?язань за якою настав чи настане в майбутньому до третіх осіб боржників (а.с. 51-53). Згідно акту прийому-передачі реєстру боржників від 22.04.2025 року та реєстру боржників від 22.04.2025 року ТОВ «Лінеура Україна» передало ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги до відповідача за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4967440 від 14.09.2024 року, який укладений між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] , в розмірі 37700 гривень (а.с. 54-56). 15.05.2025 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 15052025 у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» зобов?язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Авентус Україна», а ТОВ «Авентус Україна» відступити ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги, строк виконання зобов?язань за якою настав чи настане в майбутньому до третіх осіб боржників (а.с. 89-91). Згідно акту прийому-передачі реєстру боржників від 15.05.2025 року та реєстру боржників від 15.05.2025 року ТОВ «Авентус Україна» передало ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги до відповідача за договором про надання споживчого кредиту № 8342660 від 01.10.2024 року, який укладений між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] , в розмірі 23260 гривень (а.с. 92-94). Згідно розрахунків відповідач допустив наступну заборгованість (а.с. 24, 47-50, 84-88): 1. За договором позики № 2146664 від 01.09.2024 року, який укладений між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] , в розмірі 22890 гривень, яка складається з: - заборгованості за позикою в розмірі 14000 гривень; - заборгованості за відсотками за користування позикою в розмірі 420 гривень; - заборгованості за відсотками за понадстрокове користування позикою в розмірі 7000 гривень; - заборгованості з комісії за надання позики в розмірі 1470 гривень. 2. За договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4967440 від 14.09.2024 року, який укладений між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] , в розмірі 37700 гривень, яка складається з: - заборгованості за кредитом в розмірі 10000 гривень; - заборгованості за відсотками за користування кредитом в розмірі 22700 гривень; - заборгованості за штрафами в розмірі 5000 гривень. 3. За договором про надання споживчого кредиту № 8342660 від 01.10.2024 року, який укладений між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] , в розмірі 23260 гривень, яка складається з: - заборгованості за кредитом в розмірі 7000 гривень; - заборгованості за відсотками за користування кредитом в розмірі 7210 гривень; - заборгованості за пенею та штрафам в розмірі 9050 гривень. Суд відмовляє позивачу у стягненні заборгованості за договором позики № 2146664 від 01.09.2024 року, який укладений між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] , в розмірі 22890 гривень, оскільки позивач не надав жодних доказів того, що відповідач отримав в позику кошти за вказаним договором. З вищевказаних доказів вбачається, що відповідач отримав кредитні кошти за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4967440 від 14.09.2024 року, який укладений між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] , та за договором про надання споживчого кредиту № 8342660 від 01.10.2024 року, який укладений між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] . Доказів сплати кредиту та відсотків за вказаними договорами відповідач не надав. Розрахунки заборгованості по кредиту та відсотках за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4967440 від 14.09.2024 року та за договором про надання споживчого кредиту № 8342660 від 01.10.2024 року здійснені відповідно до умов цих договорів. За таких обставин суд стягує з відповідача на користь позивача заборгованість: 1. За договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4967440 від 14.09.2024 року, який укладений між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] , в розмірі 32700 гривень, яка складається з: - заборгованості за кредитом в розмірі 10000 гривень; - заборгованості за відсотками за користування кредитом в розмірі 22700 гривень. 2. За договором про надання споживчого кредиту № 8342660 від 01.10.2024 року, який укладений між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] , в розмірі 14210 гривень, яка складається з: - заборгованості за кредитом в розмірі 7000 гривень; - заборгованості за відсотками за користування кредитом в розмірі 7210 гривень. Всього суд стягує з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 46910 гривень. Вирішуючи питання про стягнення заборгованості за пенею та штрафами за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4967440 від 14.09.2024 року та за договором про надання споживчого кредиту № 8342660 від 01.10.2024 року, суд враховує, що згідно пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). У зв?язку з цим суд відмовляє позивачу у стягненні заборгованості за пенею та штрафами за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4967440 від 14.09.2024 року та за договором про надання споживчого кредиту № 8342660 від 01.10.2024 року. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується ст. 141 ЦПК України і стягує з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial