Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» звернулося до суду з вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що 30 вересня 2016 року між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено Договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №010/0636/82/0327288, відповідно до якого з дати початку кредитування клієнт має право отримати, а банк зобов`язаний за умови відсутності (недостатності) грошових коштів на КР надати клієнту в межах поточного ліміту грошові кошти (кредит) у розмірі та на умовах, встановлених договором. Кредит надається шляхом зарахування грошових коштів на КР одночасно з ініціюванням клієнтом платіжних операцій за КР. Максимальний ліміт кредиту за договором складає 200 000 грн, а в межах максимального ліміту встановлюється поточний ліміт кредиту. Розмір поточного ліміту кредиту на дату укладення договору складає 17 700 грн та в подальшому встановлюється та визначається відповідно до ст. 1 цього договору. Строк, протягом якого клієнт користується та здійснює погашення кредиту, сукупність періодів, протягом яких банк визначає поточний ліміт передбачена ст. 1 цього договору. На дату укладення договору строк користування кредитом становить 48 місяців, що починається з 30 вересня 2016 року та закінчується 30 вересня 2020 року. Згідно п. 1.13 договору, клієнт має право отримувати кредит протягом встановленого пунктом 1.4 договору строку користування кредитом. Без укладення додаткових угод до договору, банк має право продовжити строк користування кредитом на той самий строк за умови, що на останній робочий день строку користування кредитом банк не отримав листа клієнта про відмову продовження строку користування кредитом. Використання клієнтом за рахунок кредиту будь-якої суми коштів після продовження строку користування кредитом розглядається сторонами як згода клієнта на продовження строку користування кредитом. Відповідно до вищевикладеного, датою початку кредитування є 30 вересня 2016 року з кінцевим терміном погашення кредиту (з урахуванням пролонгації договору) до 30 вересня 2024 року. Процентна ставка фіксована застосовується в розмірі 45,0 % річних. Відповідно до умов кредитного договору, поточний ліміт встановлюється банком щомісяця та діє у межах календарного місяця, в якому він встановлений. Перший період починається з дати початку кредитування та закінчується в останній календарний день цього ж місяця. Всі інші періоди щомісячно починаються з першого числа календарного місяця та закінчуються в останній календарний день цього ж місяця. Факт надання банком позичальнику кредитних коштів відповідно умов кредитного договору №010/0636/82/0327288 від 30 вересня 2016 року підтверджується копією виписки по рахунку. Таким чином, банк виконав свої зобов`язання перед позичальником за кредитним договором, надавши останньому кредит в сумі та на умовах, передбачених кредитним договором. Відповідно до умов кредитного договору, позичальник зобов`язався до двадцятого числа включно кожного місяця, наступного за місяцем користування кредитом, сплачувати банку обов`язковий платіж у розмірі п`ять відсотків від власної заборгованості перед банком, але не менше 30 грн або суми залишку власної заборгованості перед банком, якщо вона менша за зазначену суму. При цьому вищезазначена заборгованість клієнта перед банком, яка складається із заборгованості за кредитом, суми нарахованих процентів за користування кредитом, неустойок, комісійних винагород за обслуговування КР, процентів за користування недозволеним овердрафтом, не включає суму заборгованості за недозволеним овердрафтом та суму прострочених грошових зобов`язань клієнта за договором. Такі прострочені грошові зобов`язання, в тому числі заборгованість за недозволеним овердрафтом, мають бути сплачені клієнтом в повному обсязі негайно. Проте, всупереч умовам кредитного договору, позичальник припинив виконувати взяті на себе договірні зобов`язання, а саме припинив здійснювати щомісячне погашення кредитної заборгованості, сплачувати проценти за користування кредитом згідно умов договору. Крім цього зазначає, що 20 грудня 2022 року Акціонерним товариством «Райффайзен Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» було укладено Договір про відступлення прав вимоги № 114/2-57-F, у відповідності до умов якого АТ «Райффайзен Банк» передає (відступає) за плату, а ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» приймає належні первісному кредитору права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до п. 2.4 договору, внаслідок передачі (відступлення) портфеля заборгованості за цим договором, Новий кредитор замінює Первісного кредитора у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості і відповідно вказані у реєстрі боржників, та набуває права грошових та інших зобов`язань за кредитними договорами. Сторони погодили, що кожен наступний реєстр боржників доповнює, а не замінює попередній. Відповідно до реєстру боржників до вищевказаного договору, ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» набуло право грошової вимоги за рядом кредитних договорів, у тому числі і за Кредитним договором № 010/0636/82/0327288 від 30 вересня 2016 року, укладеним між [PERSON] та АТ «Райффайзен Банк», сума заборгованості за яким становить 37 428,60 грн, з яких: 31 777,00 грн сума заборгованості за дозволеним овердрафтом, 4 359,59 грн сума заборгованості за недозволеним овердрафтом та 1 292,01 грн сума заборгованості за відсотками. Проте, всупереч умовам кредитного договору, позичальник припинив виконувати взяті на себе договірні зобов`язання, а саме припинив здійснювати щомісячне погашення кредитної заборгованості відповідно до умов договору та сплачувати проценти за користування кредитом згідно умов договору. ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» направило боржнику досудову вимогу про виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, проте станом на дату подачі позовної заяви така виконана не була. З огляду на вищевикладене просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» заборгованість за Кредитним договором № 010/0636/82/0327288 від 30 вересня 2016 року, яка станом на 24 січня 2023 року становить 37 428,60 грн, а також судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 3 028,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 400,00 грн. Ухвалою судді від 08 травня 2025 року прийнято подану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, відтак призначено судове засідання та визначено відповідачу строк для подачі відзиву на позовну заяву. У судове засідання представник позивача адвокат Титаренко В.В. не з`явився, в електронній формі через систему «Електронний суд» подав заяву про проведення розгляду справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить такі задовольнити, при цьому не заперечує проти прийняття заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки не повідомив, відзив не подав, а тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223, ст. 280-282 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Суд встановив, що 30 вересня 2016 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА Життя» та [PERSON] було укладено Договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №010/0636/82/0327288, згідно якого з дати початку кредитування клієнт має право, а банк зобов`язаний за умови відсутності (недостатності) грошових коштів на КР надати клієнту в межах поточного ліміту грошові кошти (кредит) у розмірі та на умовах, встановлених цим договором. Кредит надається шляхом зарахування грошових коштів на КР одночасно з ініціюванням клієнтом платіжних операцій за КР. Максимальний ліміт кредиту за цим договором складає 200 000 грн. В межах Максимального ліміту встановлюється Поточний ліміт кредиту. На дату укладення договору Поточний ліміт складає 17 700 грн, який в подальшому встановлюється та визначається відповідно до статті 1 цього договору. Строк, протягом якого клієнт користується та здійснює погашення кредиту сукупність періодів, протягом яких банк визначає Поточний ліміт відповідно до статті 1 цього договору (строк користування кредитом). На дату укладення цього договору строк користування кредитом становить 48 місяців, що починається з 30 вересня 2016 року та закінчується 30 вересня 2020 року. Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та становить 45,0 % річних. Процентна ставка за користування недозволеним овердрафтом становить 45,0 % річних. Рахунок клієнта, до якого встановлюється ліміт кредиту (КР) відкритий на умовах Договору банківського обслуговування поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів № 26254207878 / 22033136904, розрахунково-касового обслуговування якого здійснюється банком із застосуванням умов Договору банківського обслуговування та договору. З моменту укладення договору схема обслуговування банком КР клієнта змінюється з дебетової на дебетово-кредитну. Рахунок клієнта в банку, відкритий з метою зарахування заробітної плати та здійснення договірного списання 0536620000. Договір банківського обслуговування підписана клієнтом Угода від 03 жовтня 2016 року, разом з Публічною пропозицією, Правилами банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Райффайзен Банк Аваль», Згодою на розкриття банківської таємниці, обробку персональних даних та іншої конфіденційної інформації, Тарифами на ведення та обслуговування Карткових рахунків фізичних осіб, Заявами, всіма змінами, додатками та додатковими договорами/угодами до них. Поточний ліміт встановлюється банком щомісяця та діє в межах календарного місяця, в якому він встановлений. Перший період починається з дати початку кредитування та закінчується в останній календарний день цього ж місяця. Всі інші періоди щомісячно починаються з першого числа календарного місяця та завершується в останній календарний день місяця. Банк має право встановити іншу дату закінчення поточного періоду та іншу дату початку наступного періоду, повідомивши про це клієнта письмово шляхом надсилання клієнту відповідного письмового повідомлення за сім календарних днів до такого встановлення. При цьому дата закінчення наступного періоду визначається в порядку, зазначеному в абзаці першому цього пункту. Поточний ліміт встановлюється банком в перший день кожного періоду. Розмір поточного ліміту не може перевищувати більше ніж на тисячу відсотків та бути меншим більше ніж на сто відсотків розміру поточного ліміту в попередньому періоді. Клієнт має право отримувати кредит протягом встановленого пунктом 1.4 договору строку користування кредитом. Без укладення додаткових угод до договору, банк має право продовжити строк користування кредитом на той самий строк за умови, що на останній робочий день строку користування кредитом банк не отримав листа клієнта про відмову продовження строку користування кредитом. Використання клієнтом за рахунок кредиту будь-якої суми коштів після продовження строку користування кредитом розглядається сторонами як згода клієнта на продовження строку користування кредитом. За користування кредитом клієнт щомісяця зобов`язаний сплачувати банку проценти за ставкою, зазначеною у пункті 5.1 договору. Позичальник зобов`язався до двадцятого числа включно кожного місяця, наступного за місяцем користування кредитом, сплачувати банку обов`язковий платіж у розмірі п`ять відсотків від власної заборгованості перед банком, але не менше тридцяти гривень або суми залишку власної заборгованості перед банком, якщо вона менша за зазначену суму. При цьому вищезазначена заборгованість клієнта перед банком, яка складається із заборгованості за кредитом, суми нарахованих процентів за користування кредитом, неустойок, комісійних винагород за обслуговування КР, процентів за користування недозволеним овердрафтом, не включає суму заборгованості за недозволеним овердрафтом та суму прострочених грошових зобов`язань клієнта за договором. Такі прострочені грошові зобов`язання, в тому числі заборгованість за недозволеним овердрафтом, мають бути сплачені клієнтом в повному обсязі негайно. Клієнт зобов`язаний сплатити банку проценти за користування недозволеним овердрафтом у розмірі, визначеному пунктом 1.6 договору. Умови погашення процентів за користування недозволеним овердрафтом є аналогічними умовам погашення процентів за користування кредитом, передбаченим пунктом 3.4 договору. Клієнт зобов`язаний здійснити остаточне погашення кредиту та процентів за користування ним не пізніше дати закінчення строку користування кредитом, а у разі продовження строку користування кредитом згідно пункту 1.13 договору в останній робочий день строку користування кредитом. Клієнт підтвердив, що перед укладанням договору він повідомлений в письмовій формі про всі умови споживчого кредитування в АТ «Райффайзен Банк Аваль» та орієнтовну сукупну вартість кредиту (відповідно до ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» та Правил надання банками інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою Національного банку України № 168 від 10 травня 2007 року), що підтверджується підписом клієнта про його ознайомлення з умовами кредитування, та не має зауважень, претензій щодо наданої інформації. Надана клієнту інформація є повною, необхідною, доступною, достовірною та своєчасною. Підписанням договору клієнт засвідчує факт свого ознайомлення на момент підписання ним договору із змістом договору, Правил страхування, Прогами страхування. Договір є змішаним та містить в собі умови кредитного договору та умови договору страхування життя, здоров`я та працездатності. Укладання договору здійснюється в рамках спільної акції, що проводиться банком та страховиком, та є підставою для надання клієнту передбачених договором спеціальних умов кредитування. Договір набуває чинності з дати його укладення та діє до повного погашення клієнтом грошових зобов`язань за договором, якщо інше прямо не передбачено договором. Всі додатки, договори про зміни до договору є його невід`ємними частинами. Також суд встановив, що 20 грудня 2022 року між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк» (Первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» (Новий кредитор) було укладено Договір відступлення права вимоги № 114/2-57-F. На умовах та в порядку, встановлених цим договором та відповідно до ст. 512-519 ЦК України Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредиторові за плату належні йому Права вимоги, а Новий кредитор приймає належні Первісному кредитору Права вимоги до боржників, вказаним у Реєстрах боржників. За цим договором здійснюється відступлення Прав вимоги щодо Портфелей заборгованості, сформованих Первісним кредитором за власним рішенням та визначеною ним періодичністю у відповідності до критеріїв, визначених у Додатку 1 до договору. Внаслідок передачі (відступлення) Прав вимоги за цим договором, Новий кредитор заміняє Первісного кредитора у кредитних договорах, що входять до Портфеля заборгованості і відповідно вказані у Реєстрі(ах) боржників, та набуває права грошових вимог Первісного кредитора, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань за кредитними договорами. Сторони погодили, що кожен наступний Реєстр боржників доповнює, а не замінює попередній. Права вимоги переходять до Нового кредитора в повному обсязі, безвідзивно та без можливості зворотнього викупу. Як вбачається з Реєстру боржників від 25 січня 2023 року до Договору відступлення права вимоги № 114/2-57-F, до ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за Кредитним договором № 010/0636/82/032788 від 30 вересня 2016 року з датою повернення кредиту 30 вересня 2024 року у загальному розмірі 37 428,60 грн. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512, статті 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Крім цього встановлено, що [PERSON] порушив взяті на себе зобов`язання, а саме належним чином не проводив платежі для погашення заборгованості, у зв`язку з чим у нього за Договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №1010/0636/82/0327288 від 30 вересня 2016 року виникла заборгованість у розмірі 37428,60 грн, з яких: 31 777,00 грн сума заборгованості за дозволеним овердрафтом, 4 359,59 грн сума заборгованості за недозволеним овердрафтом та 1 292,01 грн сума заборгованості за відсотками. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього Кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтею 1050 ЦК України передбачено наслідки порушення договору позичальником, зокрема, якщо він своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Отже, враховуючи вищенаведене та те, що [PERSON] не виконує взяті на себе зобов`язання за Договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 1010/0636/82/0327288 від 30 вересня 2016 року, у добровільному порядку суму боргу не повернув, суд вважає, що позовна заява про стягнення заборгованості є обґрунтованою та підлягає до задоволення. Щодо стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 1 400 грн, суд зазначає наступне. Згідно з ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Витрати повинні бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволені таких вимог. При визначенні суми відшкодування таких витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вказав, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим, та відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Відповідно до наявного у матеріалах справи Договору про надання правничої допомоги від 14 червня 2023 року (з Додатком № 1 до нього), укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» та адвокатом Титаренко Владиславом Володимировичем, Замовлення № 1066 від 28 лютого 2025 року до Договору про надання правничої допомоги від 14 червня 2023 року № 14/06/2023, а також Акту виконаних робіт (наданих послуг)від 28 лютого 2025 року до Замовлення № 1066 до Договору про надання правничої допомоги від 14 червня 2023 року № 14/06/2023 встановлено факт надання позивачу послуг правової допомоги, зокрема: аналіз судової практики, аналіз матеріалів, отриманих від клієнта за Кредитним договором №010/0636/82/0327288, підготовка позовної заяви до суду з додатками до неї, відправлення пакету документів до суду вартістю 1 400,00 грн. Відповідно до платіжної інструкції (безготівковий переказ в національній валюті) № 567 від 03 березня 2025 року позивачем здійснено на рахунок адвоката Титаренка В.В. оплату за послуги з правничої допомоги за Замовленням № 1066 до договору № 14/06/2023 від 14 червня 2023 року у розмірі 1 400,00 грн. ЄСПЛ підкреслив, що право на доступ до суду є невід`ємним аспектом гарантій, закріплених у Європейській конвенції з прав людини, посилаючись на принципи верховенства права та уникнення свавілля, які лежать в основі багатьох Конвенції. Можливі обмеження вищезазначеного права не повинні обмежувати доступ, наданий особі, таким чином або в такому обсязі, щоб була порушена сама суть права. Так, ЄСПЛ зазначив, що, застосовуючи процесуальні норми, суди повинні уникати надмірного формалізму, який би зашкодив справедливості розгляду. Суд вважає, що витрати понесені позивачем, є фактичними, відповідають обсягу наданих послуг та виконаних робіт, неминучими (у зв`язку із виконанням умов договору про правничу допомогу). Отже, суд дійшов висновку, що заявлений розмір витрат є обґрунтованим та доведеним, а відповідач, у свою чергу, з приводу розміру правової допомоги заперечень не надавала, а тому витрати на правову допомогу в розмірі 7 000 грн підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Також з відповідача підлягають стягненню сплачені позивачем судові витрати, що відповідає положенням ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved