Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-10 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, укладеного між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого 14 лютого 2012 року у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за номером 130 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 14 лютого 2012 року. Просить не надавати строку на примирення та справу розглядати за її відсутності. Позовні вимоги мотивує тим, що шлюбні відносини з відповідачем не склалися, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, примирення та подальше збереження сім`ї вважає неможливим. Матеріали позову надійшли до Личаківського районного суду м. Львова в електронній формі через систему «Електронний суд» 5 листопада 2025 року, автоматизованою системою документообігу суду для розгляду таких було визначено суддю Стрепка Н.Л. Ухвалою суду від 6 листопада 2025 року позовну заяву було залишити без руху. Після усунення недоліків позову, ухвалою суду від 13 листопада 2025 року прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в судове засідання. В судове засідання 11 лютого 2026 року позивач не з`явилася, в позові, а також в клопотанні, яке надійшло на адресу суду 17 грудня 2025 року, просила розгляд справи здійснювати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач в судові засідання 18 грудня 2025 року та 11 лютого 2026 року не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце їх проведення, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву або клопотання про відкладення розгляду справи не подав. За таких обставин, відповідно до ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутності сторін у справі та ухвалити заочне рішення на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи. У зв`язку з неявкою сторін відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 14 лютого 2012 року шлюб між сторонами було зареєстровано 14 лютого 2012 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за номером 30. Шлюб було зареєстровано у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції. Стаття 51 Конституції України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до частини першої статті 110, статті 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що шлюб існує формально, сторони не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, позивач вважає за неможливе примирення з відповідачем, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача у справі та після розірвання шлюбу не будуть порушенні особисті права сторін у справі. Вказані обставини стверджуються матеріалами позову. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб між ними слід розірвати. При цьому у відповідності до ст. 141, 142 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню в користь позивача документально підтверджені судові витрати в розмірі 1211,2 гривень судового збору.

Outcome: approved