Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до Виконавчого комітету Гадяцької міської ради Полтавської області, третя особа: приватний нотаріус Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Ямпольська Світлана Миколаївна про визнання права власності на нерухоме майно. У судове засідання позивач не з`явилася, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав письмову заяву про розгляд справи за відсутності їх представника. Третя особа приватний нотаріус Ямпольська С.М. у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України, судом не встановлено. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 16 січня 1979 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження, копія якого міститься в матеріалах справи. За час шлюбу, згідно договорів купівлі-продажу, посвідчених 19.12.2006 року за №7290, №7292 приватним нотаріусом Гадяцького районного нотаріального округу Полтавської області Заєць Н. М., було придбано житловий будинок та земельну ділянку площею 0,0844 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходяться по [ADDRESS] . Титульним власником за даними договорами є [PERSON] . На підставі рішення двадцять другої позачергової сесії восьмого скликання Гадяцької міської ради Полтавської області №1085 від 21 квітня 2022 року вулицю Воровського було перейменовано на вулицю Орлика Пилипа. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть. Після його смерті єдиними спадкоємцями за законом, які прийняли та частково оформили спадщину є [PERSON] (дружина померлого) та [PERSON] (онук померлого за правом представлення). Спадкова справа №67221110 заведена у приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Ямпольської С. М. 23 грудня 2025 року позивачі звернулися до нотаріуса з питання видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на вказані житловий будинок та земельну ділянку. Проте, нотаріусом було винесено постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки не надано оригіналів правовстановлюючих документів на вищевказане майно на ім`я померлого [INFO] [PERSON] , та у зв`язку з відсутністю інформації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо вище зазначеного майна. Тобто не було надано документів, що підтверджували б, що спадкодавець за життя у встановленому порядку не вирішив питання про виділення йому належної 1/2 частки в праві власності на житловий будинок та земельну ділянку, права на які ми маємо намір оформити як спадкоємці. Відсутність визначення часток спадкодавця на житловий будинок та земельну ділянку у праві спільної власності позбавляє позивачів можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом у позасудовому порядку. У роз`ясненнях, наданих у п. 23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Разом з тим, Верховний Суд в своїх постановах неодноразово зазначав, що визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно саме за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить, у тому числі, про неефективність способу захисту права особи відповідно до положень статті 16 ЦК України. У такому випадку спадкоємець не позбавлений можливості захисту своїх прав шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування (зокрема, серед останніх - від 16 червня 2021 року у справі № 570/997/19 (провадження № 61-16257св20), що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. ст.1268,1296,1297 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За таких обставин, єдиним способом реалізації позивачами, як спадкоємцями за законом, своїх спадкових прав після смерті [PERSON] є визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до частини першої статті 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом статті 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право. Відповідно до частини першої статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Разом із тим, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (частина четверта статті 25 ЦК України). З урахуванням зазначеного, визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності. У такому випадку спадкоємець не позбавлений можливості захисту своїх прав шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування. (постанова Верховного суду України 22 травня 2024 року справа № 450/4257/21, провадження № 61-11623св23). Таким чином, оскільки позивачі прийняли спадщину після смерті [PERSON] , то суд приходить до висновку, що позов є таким, що підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved