Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 21 листопада 1992 року Личаківським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 466. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 21 листопада 1992 року уклала з відповідачем шлюб, який зареєстрований Личаківським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 466. Від подружнього життя у сторін народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Одруження виявилось невдалим, сімейні відносини між ними не склалися через втрату почуття любові та поваги один до одного, відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя, ведення спільного побуту, внаслідок чого фактичні шлюбні відносини між ними припинені. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Позивач зазначає, що можливості зберегти шлюб та відновити подружні відносини з відповідачем відсутні, а тому, вважає, що подальше перебування з відповідачем у формальному шлюбі є недоцільним та суперечить її інтересам, просить шлюб розірвати. Позовна заява поступила до суду 27.11.2025 року. Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 08.12.2025 року, прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання 12.02.2026 року не з`явилася, належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. При цьому, 14.01.2026 року подала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився без поважних причин, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. Відзив на позов або клопотання про відкладення розгляду справи не подав. Враховуючи те, що позивач не заперечила проти ухвалення заочного рішення у справі, у відповідності до вимог ст.ст.223, 280, 281 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи, розглянути справу у відсутності сторін, ухваливши заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу 12.02.2026 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з наявного у матеріалах справи свідоцтва про шлюб (виданого повторно) Серії [NUMBER] від 11.02.2010 року, сторони уклали шлюб 21 листопада 1992 року, який зареєстрований Личаківським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 466 (а.с.5). Від подружнього життя у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (виданого повторно), актовий запис № 5238 від 30.12.2009 року (а.с.6) та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (виданого повторно), актовий запис № 2420 від 30.12.2009 року (а.с.7). Сторони не ведуть спільного господарства, шлюбні відносити припинені протягом тривалого часу. Згідно з ч.1 ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві та встановлені під час судового розгляду, причиною розірвання шлюбу є відсутність бажання у сторін будувати у подальшому сімейні відносини, внаслідок чого вони не підтримують подружніх відносин та перестали розуміти один одного. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що не має підстав для подальшого збереження формального шлюбу, у зв`язку з чим доцільно є такий розірвати, а позов задовольнити. Вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати у розмірі 1211,20 гривень судового збору.

Outcome: approved