Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

у грудні 2025 [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Об`єднання житлово-будівельних кооперативів м. Чернігова про захист прав споживачів, визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії. Позовна заява мотивована тим, що позивач проживає у багатоквартирному будинку за адресою: [ADDRESS] . Відповідач в одноосібному порядку змінював тарифи на послуги не маючи діючих договорів з уповноваженими будинків, чим порушив ЗУ «Про житлово-комунальні послуги». Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за рішенням зборів співвласників (загальних зборів об`єднання співвласників) та згодою відповідача (управителя) та визначається в договорі. У 2018 році був виданий Закон України «Про житлово-комунальні послуги», який введений в дію 01.05.2019. Позивач звертався до керівників відповідача з приводу завищення вартості послуг, проте належної реакції від них не було. Це питання також піднімалося на зборах, однак конфлікт не було залагоджено, домовленості між сторонами не досягнуто. Позивач, вважає, що відповідач порушив його права як споживачав послуг та спросить суд: дії відповідача визнати незаконними; скасувати рішення Ради ОЖБК про підвищення тарифів на послуги з управління багатоквартирними будинками; заборонити відповідачу здійснювати нарахування за послуги з управління багатоквартирним будинком, [ADDRESS] . Ухвалою суду від 17.12.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом сторін). Відповідач 08.01.2026 через систему «Електронний суд» подав відзив на позов, у якому проти задоволення позовних вимог заперечив з наступних мотивів. Співвласниками багатоквартирного будинку [ADDRESS] прийнято рішення про форму управління багатоквартирним будинком. Відповідно до протоколу зборів співвласників від 22.07.2016, управителем зазначеного багатоквартирного будинку визначено Об`єднання житлово-будівельних кооператив м. Чернігова. Цим же протоколом обрано [PERSON] уповноваженою особою для укладання, внесення змін та розірвання договору з управителем, здійснення контролю за його виконанням. Відповідно до ч. 3-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до затвердження Кабінетом Міністрів України Типового договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком сторони укладають договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком за формою та на умовах, погоджених між управителем та співвласниками. Умови таких договорів, що суперечать положенням Типового договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком після його затвердження Кабінетом Міністрів України, не застосовуються, а регулювання відносин сторін договору в цій частині здійснюється згідно з відповідними нормами Типового договору. Стосовно зміни тарифу - вартості ціни послуг, які надає ОЖБК м. Чернігова, відповідач зазначає, що відповідно до п. 2.3.7. Договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 10.04.2017 Управитель має право збільшувати вартість тарифів обов`язкових та інших послуг, які входять до переліку обов`язкових послуг, які надає Управитель у випадку зміни будь яких складових відповідних тарифів. З серпня 2024 року в зв`язку з змінами основних складових витрат послуги з управління, ОЖБК м. Чернігова привело зазначені складові до фактичних витрат і відобразили це у кошторисі з подальшим його поточним використанням і здійсненням нарахувань за послугу з управління. Це викликане змінами розрахункових показників, які безпосередньо впливають на розмір вартості та не залежить від управителя. Зміна вартості послуги з управління багатоквартирним будинком, що надає ОЖБК м. Чернігова, є обґрунтованою і узгоджується з нормами чинного законодавства, наявним правочином, а також погоджено і схвалено органом управління Радою ОЖБК м. Чернігова. Згідно наказу ОЖБК м. Чернігова № 26 від 29.07.2024 змінена вартість послуги управління багатоквартирним будинком введена в дію з 01.08.2024. Про зміну ціни послуги ОЖБК м. Чернігова попереджало співвласників та уповноважених осіб за один місяць, а також інформацію про зміну вартості послуги було розміщено на дошках оголошень біля під`їздів. Стосовно позовних вимог про скасування рішення Ради ОЖБК відповідач зазначив, що [INFO] не являється юридичною особою з якою у позивача виникли правовідносини. Також [INFO] не приймає рішення про встановлення, зміну тарифу - вартості ціни послуг, а здійснює схвалення та погодження розміру тарифу - вартості ціни послуг, які надаються ОЖБК м. Чернігова в межах господарської діяльності ОЖБК м. Чернігова. Відповідач також вважає, що посилання позивача на заборону підвищення ціни є хибним, оскільки послуга з управління не підлягає державному регулюванню та відповідно не потребує погодження її органом, уповноваженим здійснювати встановлення тарифів. ОЖБК м. Чернігова надає житлову послугу та відповідно самостійно визначає свою ціну - кошторис (тариф), прайс на послуги, які надає, що відповідає вимогам п. 1, ч. 1, ст. 5 та ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Разом з тим, [INFO] не є суб`єктом господарювання, який займає домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями. Тож за умови незгоди більшості співвласників багатоквартирного будинку з вартістю послуги з управління багатоквартирним будинком, які надає ОЖБК м. Чернігова, вони можуть визначитись з іншим управителем шляхом прийняття рішення зборами співвласників. Відповідач також зазначає, що запропонований позивачем спосіб захисту прав не передбачений законом оскільки являється обмеженням самостійно здійснювати підприємницьку діяльність ОЖБК м. Чернігова. Згідно ч. 2, ст. 16 ЦК України - способом захисту цивільних прав та інтересів може бути зокрема: визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. В свою чергу [INFO] не являється органом державної влади або органом місцевого самоврядування. Також відповідач вказує, що у позові не зазначено в чому саме полягає порушення прав позивача при отриманні послуги в межах Закону України "Про захист прав споживачів". З позову вбачається лише про незгоду позивача з ціною послуги, яку надає ОЖБК м. Чернігова та припущення позивача про незаконність підвищення ціни за послугу. Разом з тим, позивач користується послугами, які надає ОЖБК м. Чернігова, а також вчасно та повністю сплачує за надані послуги та не зверталась з претензією у зв`язку з порушенням порядку надання послуги з управління, зміною її споживчих властивостей. 12.01.2026 позивач подав письмові заперечення на відзив на позовну заяву, в яких просив позов задовольнити та заперечує проти доводів представника відповідача. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав вказаних у позові. Представник відповідача надав пояснення, аналогічні змісту відзиву та просив відмовити у задоволенні позову. Суд, заслухавши вступні слова учасників справи, з`ясувавши обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, дійшов наступного висновку. Позивач проживає у багатоквартирному будинку за адресою: [ADDRESS] . Співвласниками багатоквартирного будинку [ADDRESS] , відповідно до протоколу зборів співвласників від 22.07.2016, прийнято рішення про форму управління багатоквартирним будинком та управителем будинку визначено Об`єднання житлово-будівельних кооперативів м. Чернігова. Даним протоколом також підтверджується обрання позивача уповноваженою особою для укладання, внесення змін та розірвання договору з управителем, здійснення контролю за його виконанням. Від співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] , позивач, як уповноважена співвласниками особа для укладення договорів, підписала договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 10 квітня 2017 року № 4. Від ОЖБК м. Чернігова (Управителя) Договір підписав керуючий Семешко P.O. Предметом Договору є надання платних послуг з управління багатоквартирним будинком та обслуговування прибудинкової території, для забезпечення їх сталого функціонування відповідно до цільового призначення та належної експлуатації, потреб власників, співвласників, наймачів квартир (п.1.1). Відповідно до п. 2.3.7 Договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 10.04.2017 Управитель має право збільшувати вартість тарифів обов`язкових та інших послуг, які входять до переліку обов`язкових послуг, які надає Управитель у випадку зміни будь яких складових відповідних тарифів. Згідно з п. 9.1. Договору, він вступає в силу з 01.05.2017 і діє протягом одного року з для укладення. У відповідності до п. 9.2 Договору, якщо за один місяць до спливу строку цього Договору жодна із Сторін письмово не заявила про бажання продовжувати Договір, Договір вважається продовженим на тих самих умовах і на той самий строк. Додатком 1 до Договору визначено ціну (вартість) послуг з управління багатоквартирним будинком. Згідно зі Статутом ОЖБК, затвердженого позачерговими Загальними зборами голів (уповноважених представників) будинків ЖБК 14.09.2016, ОЖБК це добровільне об`єднання житлово-будівельних кооперативів та багатоквартирних будинків, інших форм об`єднань, направлених на централізацію однотипних функцій управління (п.1.4), наділене правами юридичної особи (п. 3.1, 2.4). Згідно з п. 1.6 Статуту ОЖБК має на меті здійснення своєї статутної діяльності за рахунок платників житлово-комунальних та інших послуг, що надаються відповідно до цього Статуту, а також одержання додаткових доходів з послідуючим розподілом прибутку між членами ОЖБК. ОБЖК має статус керуючої компанії (управителя)в разі обрання в якості управителя в установленому законодавством порядку та укладення договору про надання послуг управління будинком (п.2.3). Згідно з п.3.2 Статуту вищим органом ОЖБК є Загальні збори ОЖБК, органом управління і контролю у період між загальними зборами -Рада ОЖБК на чолі з головою Ради, органом, що здійснює оперативне управління діяльність ОЖБК Керуючий. Пунктом 4.1.11 Рада ОЖБК схвалює та погоджує розмір тарифів на житлово-комунальні послуги, які надаються ОЖБК як обслуговуючою організацією. Пунктом 7.4.11 керуючого ОЖБК уповноважено на укладення і підписання будь-яких правочинів і договорів, які стосуються поточної діяльності ОЖБК. Пунктом 7.5 Статуту визначено, що Керуючий ОЖБК з метою забезпечення покладених на нього функцій та виконання повноважень видає розпорядження або накази з основної, адміністративної, кадрової або господарської діяльності. Згідно з наказом Керуючого ОЖБК м. Чернігова № 26 від 29.07.2024 змінена вартість послуги з управління багатоквартирним будинком. Нові тарифи погоджені органом управління - Радою ОЖБК м. Чернігова та введені в дію з 01.08.2024 (витяг з протоколу № 4 Засідання Ради ОЖБК). Указане рішення обгрунтоване змінами основних складових витрат на послуги з управління та необхідністю приведення зазначених складових до фактичних витрат та відображено у кошторисі, який є додатком № 1 до наказу № 26. Так, згідно з додатком 1 до Наказу вартість послуг визначається за 25 складовими та становить у загальній сумі витрат з винагородою управителю, для квартир, які користуються ліфтом - 10,588 грн/м.2. Обгрунтування зміни розрахункових показників наведено у витязі з протоколу № 4 від 15.07.2024, а саме: ріст мінімальної зарплати на 33 % (у 2021 р. - 6000 грн; у 2024 р. - 8000 грн); зростання вартості технічного обслуговування ліфтів понад 40%; ріст вартості будівельних матеріалів, ПММ, інструменту, інвентарю понад 200%; збільшення вартості 1 Квт/ год електроенергії на 257% (з 1,68 грн.квт/год у 2021 році до 4,32 грн. у 2024 році); збільшення земельного податку втричі, внаслідок відміни пільг на землі зайняті житловим фондом. Особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління визначає Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14 травня 2015 року № 417-VIII (далі Закон № 417-VIII). Відповідно до пунктів 1, 2 та 3 частини першої статті 7 Закону № 417-VIII, співвласники зобов`язані забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку; забезпечувати технічне обслуговування та у разі необхідності проведення поточного і капітального ремонту спільного майна багатоквартирного будинку; виконувати рішення зборів співвласників. Згідно з частиною першою статті 9 Закону № 417-VIII управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку). Рішенням зборів співвласників, що оформлено протоколом від 22.07.2016, управителем багатоквартирного будинку по [ADDRESS] визначено Об`єднання житлово-будівельних кооперативів м. Чернігова. Рішення загальних зборів та інших органів управління, які є за своєю правовою природою актами, є дійсними, якщо у судовому порядку не буде встановлено інше, тобто існує презумпція легітимності рішень відповідних органів управління. У статті 11 Закону № 417-VIII визначено, що управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором (частина перша). Якщо зборами співвласників прийнято рішення про укладення договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, такий договір (зміни до нього) підписується співвласником (співвласниками), уповноваженим (уповноваженими) на це рішенням зборів співвласників. Такий договір підписується на умовах, затверджених зборами співвласників, та є обов`язковим для виконання всіма співвласниками (частина п`ята). Управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором (частина перша статті 18 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII (введено в дію 10 червня 2018 року)) (далі Закон № 2189-VIII). Частина перша статті 15 цього Закону також визначає, що договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (зміни до нього) від імені всіх співвласників багатоквартирного будинку укладається з визначеним відповідно до законодавства управителем співвласником (співвласниками), уповноваженим (уповноваженими) на це рішенням зборів співвласників. Такий договір підписується на умовах, затверджених зборами співвласників, та є обов`язковим для виконання всіма співвласниками. У випадках, визначених законом, договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком укладається від імені співвласників багатоквартирного будинку уповноваженою особою органу місцевого самоврядування. Отже, договір про надання послуг з управління, що укладений на виконання рішення зборами співвласників, є обов`язковим для виконання всіма співвласниками. У такому разі укладання індивідуального договору співвласника з управителем не вимагається, тому його відсутність не може бути підставою для відмови в позові. Згідно з частиною другою статті 11 Закону № 417-VIII вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за рішенням зборів співвласників (загальних зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) і згодою управителя та зазначається у договорі з управителем. Ціна послуг; порядок оплати послуг є істотними умовами договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (частина четверта статті 11 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»). Як суд зазначав вище, 10 червня 2018 року набрав чинності Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VIII. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону № 2189-VIII до житлово-комунальних послуг належить житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку. Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону № 2189-VIII учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг. Частинами 1, 2 ст. 12 Закону № 2189-VIII передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Такі договори можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір та колективний договір про надання комунальних послуг) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач, колективний споживач). Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону № 2189-VIII договір про надання комунальної послуги укладається між Виконавцем відповідної послуги та Споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 10 Закону № 2189-VIII вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування. Ціна послуги з управління багатоквартирним будинком у разі визначення управителя органом місцевого самоврядування на конкурсних засадах відповідно до Закону України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку» визначається на рівні ціни, запропонованої в конкурсній пропозиції переможцем конкурсу. Така ціна протягом строку дії договору управління може змінюватися виключно за погодженням сторін з підстав та в порядку, визначених таким договором. Частинами 3 - 5 ст. 10 Закону № 2189-VIII визначено, що ціна послуги з управління багатоквартирним будинком встановлюється договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком з розрахунку на один квадратний метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення, якщо інше не визначено договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, та включає: 1) витрати на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку відповідно до кошторису витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, крім витрат на обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги, у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем; 2) винагороду управителю, яка визначається за згодою сторін. Кошторис витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території є невід`ємною частиною договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. Кошторис витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території враховує обов`язковий перелік робіт (послуг), який затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства, а також періодичність виконання (надання) робіт (послуг) з утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території. Частиною 1 ст. 18 Закону № 2189-VIII передбачено, що управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором. Співвласники багатоквартирного будинку [ADDRESS] , в особі уповноваженої співвласниками особи та ОЖБК підписали договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 10 квітня 2017 року № 4. Указаний Договір укладений до набрання чинності нормами законодавства у вищенаведених редакціях. Статтею 202 Цивільного кодексу України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Згідно зі ст.215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 Цивільного кодексу України. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Відповідно до частин 1-3, 5, 6 ст.203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. У відповідності до ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Тобто, в силу приписів ст.204 Цивільного кодексу України правомірність правочину презюмується. Відповідно до п. 3-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Договори про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, укладені з виконавцями таких послуг або з управителями, визначеними згідно із цим Законом, до введення в дію норм цього Закону, що регулюють надання послуги з управління багатоквартирним будинком, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами (у тому числі щодо вивезення побутових відходів - за наявності), до дати набрання чинності договорами про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, укладеними за правилами, визначеними цим Законом. З дати введення в дію норм цього Закону, що регулюють надання послуги з управління багатоквартирним будинком, зміна будь-яких умов договорів про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, додатків і кошторисів (цін/тарифів) до них забороняється та вважається нікчемною. Виконавець таких послуг або управитель має право достроково розірвати відповідний договір, попередивши про це споживачів не пізніш як за два місяці до дня розірвання договору. Отже, за змістом вищевказаної норми Закону, ціна (вартість) послуг з управління багатоквартирним будинком за адресою: [ADDRESS] , визначена в додатку № 1 до Договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 10.04.2017, починаючи з 10 червня 2018 року (дата введення закону в дію), не могла бути змінена, а тому зміни, внесені до тарифів на послуги з управління багатоквартирними будинками, зокрема, наказом ОЖБК від 29.07.2024 № 26 «Про введення в дію нових цін на управління багатоквартирними будинками ОЖБК», які затверджені Радою ОЖБК 15.07.2024, є нікчемними і не можуть застосовуватися, як підстава для нарахування плати за послуги. Отже суд доходить висновку, що в межах зазначеного вище правового регулювання чітко визначено вимогу щодо неможливості зміни ціни послуги з управління багатоквартирного будинку, тим більше в частині її збільшення у односторонньому порядку, а тому управитель має законодавчо підтверджене зобов`язання щодо надання послуги з управління виключно в межах затвердженого кошторису та ціни первісного Договору від 10.04.2017, що унеможливлює здійснення нарахування плати за послугу у розмірі іншому, ніж узгоджена сторонами ціна за цим Договором. Крім того, цим же пунктом Прикінцевих та перехідних положень Закону (3-1) визначено, що до затвердження Кабінетом Міністрів України Типового договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком сторони укладають договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком за формою та на умовах, погоджених між управителем та співвласниками, а в разі визначення управителя органом місцевого самоврядування на конкурсних засадах виконавчим органом місцевої ради (або іншим органом - суб`єктом владних повноважень, якому делеговані функції із здійснення управління об`єктами житлово-комунального господарства, забезпечення їх утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг). Умови таких договорів, що суперечать положенням Типового договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком після його затвердження Кабінетом Міністрів України, не застосовуються, а регулювання відносин сторін договору в цій частині здійснюється згідно з відповідними нормами Типового договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком. Постановою Кабінету Міністрів України від 05.09.2018 № 712 затверджено типовий договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком. Таким чином, оскільки Типовим договором не передбачено право Управителя в односторонньому порядку підвищувати вартість тарифів обов`язкових та інших послуг, які входять до переліку обов`язкових послуг, які надає Управитель, у тому числі у випадку зміни будь-яких складових відповідних тарифів, посилання відповідача на п. 2.3.7. Договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 10.04.2017, як на підставу для ухвалення рішення про зміну розміру тарифів, є необгрунтованим. Таким чином, ОЖБК м. Чернігова безпідставно здійснюється нарахування позивачу плати за послуги з управління багатоквартирним будинком у розмірах, визначених наказу ОЖБК м. Чернігова № 26. З огляду на те, що з дати введення в дію норм Закону України «Про житлово-комунальні послуги», зміна будь-яких умов договорів про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, додатків і кошторисів (цін/тарифів) до них забороняється та вважається нікчемною, а тому здійснення нарахування плати за надання послуг на підставі змінених тарифів є протиправною і такою, що порушує права позивача, як споживача послуг, суд вбачає підстави для зобов`язання відповідача припинити такі дії, що узгоджується із способом захисту, який визначений у п. 3 ч. 2 ст. 16 ЦК України. Суд також зауважує, що пунктом 7.5 Статуту визначено, що Керуючий ОЖБК з метою забезпечення покладених на нього функцій та виконання повноважень видає розпорядження або накази з основної, адміністративної, кадрової або господарської діяльності. Разом з тим, Статутом не передбачені такі функції та повноваження Керуючого як самостійне визначення розміру тарифів на послуги з управління багатоквартирними будинками, оскільки такі тарифи, згідно з наведеним вище правовим регулюванням, встановлюються виключно на договірних засадах, або у визначених Законом випадках, органом місцевого самоврядування. Відповідно до частини першої статті 9 Закону № 2189-VIII (введено в дію 10 червня 2018 року) споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Ціна послуг, порядок оплати послуг є істотними умовами договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (частина четверта статті 11 Закону № 417-VIII). Частина другої статті 10 Закону № 2189-VIII (введено в дію з 1 травня 2019 року) також визначає, що ціна послуги з управління багатоквартирним будинком встановлюється договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. Кошторис витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території є невід`ємною частиною саме договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, а не наказу Керуючого ОЖБК. При цьому суд звертає увагу, що застосування наслідків нікчемності рішення чи правочину повністю чи в частині (наказ ОЖБК від 29.07.2024 № 26, договір від 10.04.2017), згідно з усталеною судовою практикою, не пов`язується із визнанням його незаконним, достатньо вказівки на це в мотивувальній частині рішення. Суд вважає, що вимога позивача «заборонити відповідачу здійснювати нарахування за послуги з управління багатоквартирним будинком по [ADDRESS] за своїм лексичним значенням відповідає способу захисту, який визначений у п. 3 ч. 2 ст. 16 ЦК України, «припинення дії, яка порушує право». На підставі викладеного суд доходить до висновку про необхідність захисту порушеного права позивача, у спосіб, передбачений п. 3 ч. 2 ст. 16 ЦК України, шляхом зобов`язання ОБЖК м. Чернігова припинити нарахування вартості послуги з управління багатоквартирним будинком для споживача [PERSON] за цінами на послуги, введеними в дію наказом ОЖБК від 29.07.2024 № 26. У частині першій статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини другої статті 264 ЦПК України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. У п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення» роз`яснено про те, що вихід за межі позовних вимог - це вирішення незаявленої вимоги, задоволення вимоги позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено. У постанові від 21 жовтня 2021 року у справі № 137/731/17 Верховний Суд зазначив, що некоректне з точки зору лінгвістики формулювання вимог позову не може бути перешкодою для захисту порушеного права особи, яка звернулася до суду, оскільки надміру формалізований підхід щодо послідовного розуміння вимог позову, як реалізованого способу захисту, суперечить завданням цивільного судочинства, якими є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Задоволення позову шляхом застосування судом формулювання, яке більш чітко відтворює зміст позовної вимоги, не є виходом за межі позовних вимог. Суд також враховує усталену судову практику безумовного застосування принципу «jura novit curia» (суд знає закони), згідно з якою суд зобов`язаний застосувати правильні норми права, перекваліфікувавши позов, незалежно від посилань позивача. Щодо інших позовних вимог позивача, суд доходить висновку про необхідність відмови у їх задоволенні, з огляду на наступне. Вимога про визнання дій відповідача незаконними не підлягає задоволенню, оскільки не є ефективним способом захисту прав позивача. Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ із метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Правовими нормами ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року визначено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Отже, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам. Конституційний Суд України у рішенні від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 зазначив про те, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. У даному випадку заявлена позивачем вимога щодо визнання незаконними дій відповідача сама по собі жодним чином не захищає права позивача та/або його законні інтереси та не вказує на конкретні механізми поновлення порушених прав позивача у разі її задоволення. Крім того, згідно з ч. 2, ст. 16 ЦК України - способом захисту цивільних прав та інтересів може бути зокрема: визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. В свою чергу ОЖБК м. Чернігова не являється органом державної влади або органом місцевого самоврядування. Щодо скасування рішення Ради ОЖБК про підвищення тарифів на послуги з управління багатоквартирними будинками, суд зважає, що Рада ОЖБК м. Чернігова не являється юридичною особою з якою у позивача виникли правовідносини. Також Рада ОЖБК м. Чернігова не приймає рішення про встановлення, зміну тарифу - вартості ціни послуг, а здійснює схвалення та погодження розміру тарифу - вартості ціни послуг, які надаються ОЖБК м. Чернігова в межах господарської діяльності ОЖБК м. Чернігова. Указане рішення саме по собі не породжує юридичних наслідків у вигляді підвищення вартості послуг. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 та п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання про розподіл судових витрат. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. На підставі ч. ч. 2, 6 ст. 141 ЦПК України, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору у даній категорії справ, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір, який мав би бути сплачений позивачем до бюджету, за одну задоволену вимогу немайнового характеру в розмірі 0,4 прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 1211 грн 20 коп.

Outcome: partial