Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-10 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача, відповідача. ТОВ «Діджи фінанс» звернулося до Галицького районного суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] та просить стягнути з відповідача заборгованість, яка виникла за Кредитним договором № 1335341834317 від 19 грудня 2023 року у розмірі 11 076 гривень 20 копійок. Вирішити питання розподілу судових витрат. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 19 грудня 2023 року між ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ВІВА КАПІТАЛ" та [PERSON] укладено Кредитний договір № 1335341834317, відповідно до умов якого відповідач отримав грошові кошти в сумі 4 500 гривень. 22 липня 2024 року між ТОВ «Віва Капітал» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено Договір факторингу № 22072024, відповідно до умов якого ТОВ «Віва Капітал» відступило на користь ТОВ «Діджи Фінанс» право грошової вимоги до боржників, у тому числі за Кредитним договором № 1335341834317 від 19 грудня 2023 року, укладеним між ТОВ «Віва Капітал» та [PERSON] . Через неналежне виконання боржником своїх зобов`язань у нього виникла заборгованість в розмірі 11 076 гривень 20 копійок, яка складається з: 4 343 гривень 62 копійки заборгованість за тілом кредиту; 6 732 гривень 58 копійок заборгованість за процентами. У зв`язку з цим, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача вказану заборгованість та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з`явився. В прохальній частині позовної заяві просив справу розглянути у відсутності представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач в судове засідання, призначене 09 лютого 2026 року не з`явився. В силу пункту 1 частини 8 статті 128 ЦПК України такий належним чином повідомлений про розгляд справи в спосіб скеровування судових повісток по місцю реєстрації. Відзиву на позовну заяву не подав. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а тому суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. 2.Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Згідно з частиною 1 статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі частини 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. В силу положень частини 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина 1статті 12 ЦПК України). Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (частина 1статті 81 ЦПК України), крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі. Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 11 дав судам роз`яснення, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів. Виходячи із наведених вище процесуальних норм, практики та роз`яснень, суд, перевіривши порушення прав та обов`язків позивача в межах заявлених ним вимог, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 19 грудня 2023 року між ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ВІВА КАПІТАЛ" та [PERSON] укладений Договір про надання фінансового кредиту продукту "КРЕДИТНА ЛІНІЯ СТАРТ" № 1335341834317 шляхом підписання відповідачем Кредитного договору електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора Y7Z1S1, надісланим йому ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ВІВА КАПІТАЛ" на мобільний номер телефону [NUMBER] 19 грудня 2023 року (а.с.28 зворот-34). Згідно з пунктами 1.2, 1.3, 2.23 Договору ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ВІВА КАПІТАЛ" надало [PERSON] кредит в сумі 4 500 гривень шляхом їх перерахування на банківський рахунок [PERSON] з використанням реквізитів електронного платіжного засобу № [NUMBER] , а [PERSON] зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку і на умовах, визначених цим Договором. Сторонами погоджені істотні умови Договору: сума кредитного ліміту 4 500 гривень 00 копійок. Тип кредиту - кредит (п.1.2), строк кредитування: 120 днів з 19 січня 2023 по 17 квітня 2024. Тип процентної ставки - фіксована (п.1.4). Дисконтна процентна ставка становить 1% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, але не більше перших 20 днів користування кредитом, застосовується в межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.3 цього Договору, але не більше перших 20 днів користування кредитом, тобто з 1 по 20 день включно (п.п.1.4.1). Базова процентна ставка складає 2,5% від суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.3 цього Договору, після 20 дня користування кредитом, починаючи з 21 дня користування кредитом, по день повернення кредиту (п.п.1.4.2). Цільове призначення кредиту (мета отримання кредиту) - на споживчі цілі (п.1.5). Орієнтовна реальна рірчна процентна ставка на дату укладення Договору становить 50611,89% (п.1.6). Орієнтовна загальна вартість кредиту на адту укладення Договору становить 16650,00 грн (п.1.7). Договір про надання фінансового кредиту продукту "КРЕДИТНА ЛІНІЯ СТАРТ" № 1335341834317 підписаний позичальником [PERSON] 19 грудня 2023 року електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора Y7Z1S1. Вказане також стверджується Анкетою-Заявою на отримання кредиту від 19 грудня 2023 року, поданою [PERSON] до ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ВІВА КАПІТАЛ" (а.с.28), яка містить електронний підпис [PERSON] одноразовим ідентифікатором Y7Z1S1, Графіком платежів (а.с.35), Згодою на взаємодію з третіми особами при врегулюванні проблемної заборгованості (а.с.35 зворот), які є додатками до Договору про надання фінансового 19 грудня 2023 року, Паспортом до Договору про надання фінансового кредиту продукту "КРЕДИТНА ЛІНІЯ СТАРТ" № 1335341834317 від 19 грудня 2023 року (а.с.36-37), який містить електронний підпис [PERSON] одноразовим ідентифікатором Y7Z1S1, довідкою про ідентифікацією клієнта [PERSON] , з якої вбачається, що 19 грудня 2023 року на мобільний номер телефону [NUMBER] було надіслано унікальний ідентифікатор (код підпису) Y7Z1S1 (а.с.41), листом - підтвердженням успішної оплати № 25944-1340740963-24122025 від 24.12.2025, виданим ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КОНТРАКТОВИЙ ДІМ", з якого вбачається, що 19 грудня 2023 року на номер картки [NUMBER] відбулось зарахування коштів в сумі 4500,00 грн. Номер транзакції 1340740963. Платник ТОВ "ФК "ВІВА КАПІТАЛ", ЄДРПОУ 40860735. Призначення платежу - видача кредитних коштів (а.с.20). Кредитний договір був укладений відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» в електронній формі . У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З розрахунку заборгованості за Договором про надання фінансового кредиту продукту "КРЕДИТНА ЛІНІЯ СТАРТ" № 1335341834317 від 19 грудня 2023 року встановлено, що 06 січня 2024 року [PERSON] здійснив оплату тіла кредиту в розмірі 45 гривень, процентів за Кредитом в розмірі 855 гривень. 25 січня 2024 року [PERSON] здійснив оплату тіла кредиту в розмірі 411 гривень 38 копійок, процентів за кредом в розмірі 2 049 гривень 39 копіійок. 14 лютого 2024 року здійснив оплату процентів за кредом в розмірі 2 171 гривень 80 копійок. Кредитна заборгованість станом на день закінчення строку кредитування 22 липня 2024 року складає 16 308 гривень 77 копійок, з яких: 4 500 гривень - заборгованості за тілом кредиту, 11 808 гривень 77 копійок - заборгованості за процентами (а.с.43-44). 22 липня 2024 року між ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ВІВА КАПІТАЛ" та ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" був укладений Договір факторингу № 22072024, відповідно до якого ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ВІВА КАПІТАЛ" передало (відступило) за плату ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" права вимоги, а ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" прийняло права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (а.с. 22-25). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 18102024 від 19 грудня 2023 року ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за Договором про надання фінансового кредиту продукту "КРЕДИТНА ЛІНІЯ СТАРТ" № 1335341834317 від 19 грудня 2023 року на суму 11 076 гривень 20 копійок, з яких: 4 343 гривні 62 копійки - заборгованості за тілом кредиту, 6 732 гривень 58 копійок - заборгованості за відсотками (а.с.25 зворот). Отже, відповідач [PERSON] умови кредитного договору не виконав. 3.Норми матеріального права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Відповідно до частини 3 статті 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до частини 1 статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки сторони в судове засідання не з`явилися, суд, з дотриманням положень частини 6 статті 259 ЦПК України та частини 5 статті 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше п`яти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання і на виконання вимог частини 4 статті 268 ЦПК України, підписав судове рішення без його проголошення. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з приписами статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до положень частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з приписами статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до положень статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. За правилом частини першої статті 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). У частині 1статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першо юстатті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. За приписами статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 1ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно з частинами 1, 2ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. За правилами ч. 1ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно доЗакону України «Про електронний цифровий підпис». Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2статті 639 ЦК України). Абзац другий частини 2статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті205,207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19. Договір підписаний [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором, що свідчить про укладання між ТОВ «ФК «ВІВА КАПІТАЛ» і відповідачем правочину. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно з частиною першою та другою статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Так, у Договорі містяться конкретні умови використання коштів, зокрема відсоткові ставки, з якими відповідач [PERSON] ознайомився і які прийняв шляхом підписання відповідного Договору. Отже, суд установив, що відповідач був ознайомлений з указаними у вищевказаному Договорі умовами користування кредитними коштами і на них погодився, частково їх виконувала шляхом погашення заборгованості за тілом і процентами, а також продовжувала строк кредитування шляхом оплат комісій за управління та обслуговування кредиту. Відповідно до пункту першого частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з частиною першою статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Статтею 514 ЦК України установлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Таким чином, право вимоги за Договором від ТОВ «ФК «ВІВІ КАПІТАЛ» перейшло до ТзОВ «Діджи фінанс»» на підставі договору факторингу № 22072024 від 22 липня 2024 року. Ураховуючи викладене, суд встановив, що позов обґрунтований невиконанням з боку [PERSON] умов Договору від № 1335341834317 від 19 грудня 2023, у зв`язку з чим у неї виникла загальна заборгованість на суму 11 706, 20 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 4 343,62 грн, заборгованість за процентами 6732,58 грн. Розмір заборгованості позивач обґрунтував наданими письмовими доказами: зокрема копіями Договору, паспорта споживчого кредиту, графіка платежів, договору факторингу № 22072024 від 22 липня 2024 року, розрахунком заборгованості тощо. Водночас відповідач [PERSON] відзиву, будь-яких пояснень чи доказів, які б спростовували вимоги позову, суду не надала. З огляду на принцип змагальності та відсутність будь-яких доказів, які б спростовували обґрунтованість позовних вимог, суд дійшов висновку про наявність підстав для їх задоволення. Судом встановлено, що відповідач не виконав взятих на себе за кредитними договорами зобов`язань, внаслідок чого утворилася заборгованість перед банком за простроченим тілом кредиту, процентами за користування кредитом, яка позивачем доведена повністю, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно частини 1, пункту 1, 2, 3 частини 2 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи,покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмовив позові-на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі, то судові витрати у виді сплаченого позивачем витрат пов`язаних на правову допомогу в сумі 6 000 гривень та 2 422 гривень 40 копійок сплаченого судового збору, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до статей 526, 530, 533, 612, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved