Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 1233739414796 від 03.12.2022 року в розмірі 12119,20 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 03.12.2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «Віва Капітал» та [PERSON] укладено кредитний договір про надання фінансового кредиту у розмірі 4000 грн на споживчі потреби строком 12 днів до 15.12.2022 року. 04.10.2023 року між ТОВ «ФК «Віва Капітал» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено Договір факторингу № 04102023/2 про відступлення права вимоги за Кредитним договором № 1233739414796 від 03.12.2022. Сума заборгованості відповідача перед новим кредитором становить 12119,20 грн, що складається з: заборгованості по тілу кредиту 4000,00 грн. та заборгованості за відсотками 8119,20 грн. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 12119,20 грн та судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір - 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн. Ухвалою Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 08.01.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про відкриття провадження відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, відзиву на позовну заяву та відповідних доказів. Клопотань про розгляд справи з викликом сторін та відзиву на позов до суду не надходило. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно статей 525, 526, 527, 530, 625 ЦК України: одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України; боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок; якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк; боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, що передбачено ст.1054 ч.1 ЦК України. Статтею 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), правонаступництва, виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем), виконання обов`язку боржника третьою особою, а також в інших випадках, встановлених законом. Частиною 1 ст.1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Судом встановлено, що 03.12.2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «Віва Капітал» та [PERSON] укладено Договір про надання фінансового кредиту продукту «Старт» шляхом підписання електронним підписом одноразовим ідентифікаором H5R2H1. Відповідно до умов Договору відповідачу було надано кредит у розмірі 4000,00 грн. на споживчі потреби, строком 12 днів, з кінцевим терміном повернення до 15.12.2022 року. Період строку дії Договору нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється щоденно за Індивідуальною процентною ставкою в розмірі 10912,42 (Десять тисяч дев`ятсот дванадцять цілих сорок дві соти) процентів річних, що становить 1,393 (Одна ціла триста дев`яносто три тисячні) процентів від суми Кредиту за кожний день користування ним. Кредит надається шляхом перерахування суми Кредиту на банківський рахунок Клієнта, за реквізитами Платіжної картки, вказаної Клієнтом у особистому кабінеті, що відбувається до 3 (трьох) банківських днів з моменту укладення Електронного договору. Відповідно до графіку платежів, вказаного у Додатку № 1 до Договору про надання фінансового кредиту продукту СТАРТ № 1233739414796 від 03.12.2022 року загальна вартість кредиту за 12 днів складає 4668,64 грн, з яких 4000 грн сума кредиту за договором, 668,64 грн проценти за користування кредитом. З інформаційної довідки ТОВ «Платежі Онлайн» № 1453/10 від 09.10.2023 р. вбачається, що 03.12.2022 на картковий рахунок № [NUMBER] була проведена транзакція на суму 4000 грн. 04.10.2023 між ТОВ "Діджи Фінанс" та ТОВ "ФК «Віва Капітал" укладено договір факторингу № 04102023/2, відповідно до умов якого ТОВ "ФК «Віва Капітал" відступило ТОВ "Діджи Фінанс" право вимоги за укладеними кредитними договорами згідно Реєстру Боржників. Як встановлено з витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 01102023/2 від 04.10.2023 року, позивач отримав право вимоги до відповідача щодо стягнення з останнього заборгованості за кредитним договором у розмірі 12119,20 грн, з яких 4000 грн сума заборгованості за тілом кредиту, 8119,20 грн сума заборгованості за відсотками. З розрахунку заборгованості ТОВ "ФК «Віва Капітал" за договором кредиту № 1233739414796 від 03.12.2022 заборгованість в сумі 12119,20 грн нарахована за період з 03.12.2022 по 15.03.2023, що суперечить умовам договору щодо строку його дії, зокрема пунктам 1.3 та 1.7 Договору. З дослідженого розрахунку про розмір простроченої заборгованості за кредитним договором встановлено, що розрахунок заборгованості за процентами проведено поза межами дванадцятиденного строку кредитування, що суперечить як умовам узятих на себе сторонами зобов`язань, так і ст. 526 ЦК України. Відповідно до правової позиці Верховного Суду, висловленої в постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення грошового зобов`язання. Згідно п.1.8 Договору позичальник має право ініціювати продовження строку кредитування (пролонгації), установленого договором, на підставі звернення до Кредитодавця в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час реалізації споживачем такого права. Таке право реалізується шляхом здійснення погашення відсотків за користування кредитом в будь-який день протягом строку дії Договору та Пільгового періоду та підписання додаткової угоди до договору шляхом введення одноразового ідентифікатора (ОТП-паролю), який надсилається Позичальнику смс-повідомленням. Кількість Пролонгацій, на умовах описаних в цьому пункті, не обмежена. Ініціювання споживачем продовження (пролонгації) строку дії договору відбувається без зміни попередньо укладеного договору в бік погіршення. Матеріали справи не містять доказів продовження строку кредитування. Оскільки позивачем не надано доказів пролонгації кредитного договору позичальником, шляхом сплати відсотків за користування кредитом та підписання додаткової угоди, відтак нараховувати проценти поза межами строку кредитування ні первісний кредитор ТОВ «ФК «Віва Капітал» ні позивач не мали права. Таким чином сума до стягнення в частині основного боргу та процентів складає 4668,64 грн, з яких 4000 грн сума кредиту за договором, 668,64 грн проценти за користування кредитом. Саме такий розмір заборгованості на переконання суду відповідає закону та існуючій домовленості сторін. Доказів погашення указаної заборгованості ні позивачу ні попередньому кредитору відповідачем не надано, а тому позов у такому розмірі слід задовольнити. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог. Позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн та заявлено позовні вимоги в загальному розмірі 12119,20 грн. Судом задоволено позовні вимоги на суму 4668,64 грн (38,5%), отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 932,60 грн (2422,4*38,5%). Щодо стягнення з відповідача судових витрат, понесених позивачем на оплату правової допомоги в розмірі 6 000 гривень слід зазначити наступне. Ст.133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні розміру відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру (аналогічної позиції дотримується Верховний Суд у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі №916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 9009/371/18 та в постанові від 05.06.2019 у справі №922/928/18). У постанові від 19.11.2020 у справі № 734/2313/17 Верховний Суд наголосив, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial