Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-10 00:00:00

23 грудня 2025 року ухвалою Зарічного районного суду м. Суми передано до Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області матеріали цивільної справи за позовною заявою ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР», яка подана представником позивача Пархоменко М.А., до [PERSON] , яка мотивована тим, що відповідач свої зобов`язання за договором не виконує, у зв`язку з чим виникла заборгованість в розмірі 35400,00 грн. В обгрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що між ТОВ "Споживчий центр" та [PERSON] 12.05.2025 укладено кредитний договір № 12.05.2025-100000544 Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 10000,00 грн, строком на 184 днів, з процентною ставкою у розмірі 0,88% за 1 день користування кредитом. Також сторонами було погоджено сплату відповідачем комісії у розмірі 20% від суми кредиту, що становить 2000,00 грн. ТОВ "Споживчий центр" свої зобов`язання за договором виконано в повному обсязі. [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, у зв`язку із чим станом на день подачі позову утворилась заборгованість у розмірі 35400,00 грн, що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 10000,00 грн, заборгованості по процентах в розмірі 18400,00 грн, заборгованість за комісію в розмірі 2000,00 грн. та неустойка в розмірі 5000,00 грн., зачим порушуються права та інтереси ТОВ "Споживчий центр". Ухвалою суду від 19 січня 2026 року позовну заяву суд прийняв до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін. У позовній заяві представник позивача Пархоменко М.А. просить проводити розгляд справи за відсутністю представника ТОВ "Споживчий центр" заперечень проти ухвалення заочного рішення не надала. Враховуючи, що відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток, а також те, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, відповідач відзив не подав, наявні всі умови, встановлені ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення. Таким чином, суд ухвалив провести розглядати справу у відсутність відповідача на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи при заочному розгляді справи відповідно до положень ст. 281 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного. Суд встановив, що 12 травня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" та [PERSON] укладений кредитний договір №12.05.2025-100000544, підписаний позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) Е237, що підтверджується пропозицією про укладення кредитного договору (офертою), паспортом споживчого кредиту, додатком до анкети позичальника, заявою позичальника, відповіддю позичальника про прийняття пропозиції (акцептом), підтвердженням укладення кредитного договору. Відповідно до умов кредитного договору відповідачу надано кредит в сумі 10000,00 грн строком на 184 днів з дати його надання зі сплатою процентів в розмірі 0,88% за 1 день користування кредитом, які нараховуються протягом всього строку кредитування. За розрахунком позивача, заборгованість [PERSON] за кредитним договором №12.05.2025-100000544 від 12 травня 2025 року становить на день подачі позову до суду 35400,00 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 10000,00 грн, заборгованості по процентах в розмірі 18400,00 грн, заборгованість за комісію в розмірі 2000,00 грн. та неустойка в розмірі 5000,00 грн.. Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України). Згідно зі ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За змістом ст.626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За нормами до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Всупереч умовам укладеного між сторонами договору та наведеним нормам закону відповідач порушила строки погашення заборгованості за кредитом. Таким чином, не викликають сумнівів позовні вимоги в частині повернення самого кредиту в розмірі 10000,00 грн., процентами в розмірі 18400,00 грн. та комісії в розмірі 2000,00 грн. Разом з тим, позовні вимоги в частині сплати 5000,00 гривень неустойки вочевидь не відповідає вимогам закону, виходячи з такого. Президентом України 24.02.2022 видано Указ №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затверджений Законом України від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у відповідності до якого в Україні введено воєнний стан. Воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався та діє на даний час. Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Тому, стягнення неустойки за кредитним договором у період дії воєнного стану не відповідає вимогам закону та позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають, що відповідає висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 31.01.2024 у справі №183/7850/22. Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчинення чи невчиненням нею процесуальних дій. Позивачем надано суду докази на підтвердження обставин, на які він посилається, відповідач будь-які докази до суду не надав. Тому справа розглянута на підставі наявних доказів, за результатами чого суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог частково, а саме в розмірі 30 400,00 гривень, у тому числі 10000,00 гривень сума кредиту, 18400,00 гривень сума процентів, 2000,00 гривень комісії, а в решті позовних вимог слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково (на 30 400,00 гривень із заявлених 35400,00 гривень, тобто на 85,88%), з відповідача необхідно частково стягнути сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2 080,36 грн. (2422,40 гривень * 0,8588). На підставі викладеного,

Outcome: partial