Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області із позовом до Держави Україна в особі Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, Івано-Франківської обласної прокуратури, Державної казначейської служби України, та просив стягнути на свою користь 6000 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 80290 грн. на відшкодування моральної шкоди, заподіяної незаконними діями та рішеннями органу дізнання, досудового слідства, прокуратури, судів та суддів за період часу 07 травня 2010 року 07 квітня 2013 року, що містили незаконне кримінальне переслідування [PERSON] протягом 35 місяців часу за ч.1 ст. 186 КК України. Однак під час судового розгляду справи, 10.12.2018 представник позивача подавав заяву з процесуальних питань, якою по суті, уточнив підставу позову та збільшив розмір заявлених позовних вимог (т.2 а.с.54-63). Зокрема, уточнив, що моральної шкоди було завдано позивачу також у зв`язку із надто тривалим кримінальним переслідуванням, яке і досі триває. А також зазначив, що позивач оцінює завдану йому моральну шкоду у розмірі 780343 гривні. Разом з цим, пізніше, зокрема 05.07.2019 року представник позивача подав ще одну заяву, якою знову уточнив розмір позовних вимог та зазначив, що 459030 гривень - це моральна шкода за незаконне кримінальне переслідування з 06.05.2010 року, а 2500 евро - це моральна шкода за надто тривале кримінальне переслідування (т.2 а.с.116-132). І безпосередньо у судовому засіданні позивач підтвердив суду, що підтримує останню заяву від 05.07.2019 та заявлені його представником позовні вимоги. Стислі позиції учасників справи. Аргументи позивача. У зв`язку із незаконним притягненням позивача до незаконної кримінальної відповідальності працівниками поліції за згодою прокуратури, а в подальшому подвійним засудженням позивача судами до покарання, що врешті-решт і було визнано незаконним за безпідставністю та вилилось у закриття у подальшому кримінальної справи, порушеної щодо позивача за ч.1 ст. 186 КК України, за відсутністю складу злочину, позивачу завдано моральну шкоду, яка з урахуванням характеру, обсягу та тривалості страждань, яких зазнав позивач, оцінена ним і вказана у заяві. Статтею 4 Закону передбачено, що відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів дізнання досудового слідства, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. А тому позивач вважає, що в такому разі вправі отримати відшкодування моральної шкоди виходячи з подвійного розміру мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом, що буде розумним задоволенням потреб позивача як потерпілої особи і не збагаченням позивача за усяких підстав, адже виходячи із засад розумності, поміркованості і справедливості, ураховуючи характер та обсяг моральних страждань, які зазнав позивач у зв`язку з незаконним порушенням кримінальної справи, незаконним обранням міри запобіжного заходу, подвійним безпідставним засудженням позивача, що в тому числі виявилось у виникнення захворювання позивача на гіпертонічну хворобу. Також зазначає, що громадянину підлягають поверненню суми, сплачені ним у зв`язку з наданням правової допомоги. Водночас позивач не зберіг квитанції про сплату адвокату гонорару за надання ним правової допомоги при незаконному кримінальному переслідуванні, проте суми виплат адвокату гонорару та на інші витрати пов`язані участю адвоката в процесуальних діях по кримінальній справі щодо позивача за підрахунком позивача не перевищують розміру 6000 грн. а тому позивач вважає, що саме такий розмір повинен бути відшкодований позивачу. Так, оскільки відповідно до частини третьої статті 13 ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом проводиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць на момент перебування під слідством чи судом, при цьому суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати, що діє на час розгляду справи. У відповідності з рішенням «Меріт проти України» за надтривале досудове слідство по ч.1 ст. 186 КК України щодо позивача та незграбні судові засудження позивача, які відбулись двічі, що теж затягнуло розумні строки кримінального провадження щодо позивача, позивачу має бути відшкодовано 2500 євро моральної шкоди. Отже позовні вимоги позивача такі: з державного бюджету України відшкодувати [PERSON] моральну шкоду в сумі 459 030 грн. та 2500 євро за його незаконне кримінальне переслідування, розпочате 06.05.2010 року за ч.1 ст. 186 КК, за два незаконні засудження по ч.1 ст. 186 КК 17.11.2010 року та 23.01.2012 року. Аргументи відповідачів (поліція та прокуратура). Кримінальне провадження № 12013090180000638 від 14.03.2013 року передбачене ст. 186 ч.1 КК України станом на даний час не є закритим, а розслідування у відношенні громадянина [PERSON] на даний час продовжується. Коломийський міськрайонний відділ УМВС України в Івано-Франківській області на момент розслідування кримінального провадження стосовно позивача був окремою юридичною особою, тому ГУНП України в Івано-Франківській області не може відповідати за його зобов`язаннями. До 07 листопада 2015 року ГУНП в Івано-Франківській області не мало жодного відношення до кримінального провадження та жодних процесуальних слідчих дій ним не приймалось. Крім того Коломийський МРВ УМВСУ в області в свою чергу в даний час також перебуває в стані ліквідації. Аргументи відповідача (казначейська служба). Свою позицію не висловило. Оцінка суду щодо фактів. Постановою про порушення кримінальної справи від 06 травня 2010 року вирішено порушити кримінальну справу № 313519 відносно [PERSON] , [INFO] за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України (том 1 а.с. 6). Постановою про притягнення як обвинуваченого від 07 травня 2010 року вирішено притягнути [PERSON] , [INFO] , як обвинуваченого у даній справі та пред`явити йому обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч.1 КК України про що йому оголосити (том 1 а.с. 7). Вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 17 листопада 2010 року позивача визнано винним за частиною першою статті 186 КК України та призначено покарання у вигляді 240 годин громадських робіт. Однак ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 29 червня 2011 року вирок Коломийського міськрайонного суду від 17 листопада 2010 року скасовано, справу направлено прокурору Коломийського району на додаткове розслідування (том 1 а.с.237-242). Вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 23 січня 2012 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 23.01.2012, [PERSON] визнати винним за ч.1 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в дохід держави, що становить 850 грн. (а.с.55-57 том 1). Однак ухвалою ВССУ від 01.11.2012 вказані судові рішення було скасовано, а справу направлено на новий апеляційний розгляд (а.с.237-242 том 1). Ухвалою Апеялційного суду Івано-Франківської області від 18.02.2013 вирок Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 23 січня 2012 року скасовано, а справу направлено прокурору для додаткового розслідування (том 1 а.с.237-242). Постановою про закриття кримінального провадження від 26 березня 2013 року встановлено, що в діях [PERSON] не вбачаються ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.1 КК України, а саме факту відкритого викрадення чужого майна, оскільки недостатньо доказів для доведення вини [PERSON] . У зв`язку із чим вирішено кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12013090180000638 від 14.03.2013 року закрити на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діях [PERSON] складу кримінального правопорушення (а.с.11-17 том 1). Однак ухвалою слідчого судді від 13 серпня 2013 року вирішено скасувати постанову слідчого СВ Коломийського МВ УМВС Легуняка Р.В. від 26.03.2013 року про закриття кримінального провадження № 12013090180000638 (а.с. 48-49 том 1). Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 18.06.2019 підтверджується, що 14.03.2013 року до нього було внесено відомості про кримінальне провадження № 12013090180000638 за ч.1 ст. 186 КК України (а.с. 112-113 том 2). Постановою щодо відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду від 24.09.2015 року встановлено, що жодна із підстав, які дають право на відшкодування шкоди відповідно до ст. 2 ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» не підлягають до застосування у даному випадку,

Outcome: partial