Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» звернулося до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №4433718 від 01.03.2024. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01.03.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №4433718 від 01.03.2024. Зазначає, що відповідачем належним чином взяті на себе зобов`язання, які визначені вказаним кредитним договором, не виконуються, що є підставою для стягнення заборгованості у сумі 21 050 грн, з яких сума кредиту - 2 000 грн, сума процентів за користування кредитом - 11950 грн, нараховані проценти - 6100 грн, штрафні санкції - 1000 грн. При цьому, первинним кредитором було відступлено право вимоги за вказаним договором позивачу, який набув право вимоги. Відповідач відзиву на позовну заяву не надала. Заяви, клопотання 29.12.2025 на адресу суду від АТ «Універсал Банк» надійшла інформація АТ «Універсал Банк», витребувана ухвалою суду від 17.12.2025. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.12.2025 постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. Витребувано у АТ «Універсал Банк» інформацію щодо підтвердження факту належності платіжної картки [NUMBER] [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), а також підтвердження факту зарахування коштів 01.03.2024 на дану платіжну картку банком-емітентом якої є АТ «Універсал Банк», у сумі 2000 грн., за ініціативою ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (код ЄДРПОУ 42753492) через платіжного провайдера (платіжну систему) ТОВ «ПЕЙТЕК». Оскільки відповідач була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання (стаття 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК)), в судове засідання не з`явилась, а представник позивача не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, судом постановлено ухвалу про заочний справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини справи, встановлені Судом. 01.03.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] укладений електронний договір №4433718 про надання споживчого кредиту, згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 2 000,00 грн строком на 360 днів з оплатою процентів. Процентна ставка за користування кредитом є фіксована. Відповідачем договір підписаний 01.03.2024 о 13:19:17 год електронним підписом №16038. З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА»» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, а відповідач всупереч договірним зобов`язанням в установлені терміни не повернула належні грошові суми, внаслідок чого у неї утворилась заборгованість, яка підтверджується розрахунком заборгованості та яка не спростована відповідачем. Розмір заборгованості [PERSON] , за розрахунками позивача, становить 21 050 грн, з яких: 2 000,00 грн - сума кредиту, 11 950,00 грн сума процентів за користування кредитом, 6100 грн - нараховані проценти 6100 грн, 1000,00 - штрафні санкції. 25.10.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» укладено договір факторингу№25/10/2024 відповідно до ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відступає ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», а ТОВ «Фк «Фінтраст Україна» приймає права вимоги за плату та на умовах, визначених цим договором. За цим договором ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» передав ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» право вимоги, яке він мав до [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту №4433718 від 01.03.2024. 25 листопада 2024 відповідно до рішення №251124/1 від 25.11.2024 ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» змінила назву на ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ». Оцінка Суду. Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України (далі ЦК) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 629 ЦК договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із статтею 526 ЦК зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а в статті 530 ЦК вказується, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно полягає виконанню у цей строк (термін). Стаття 525 ЦК забороняє односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов. В порушення вимог Закону, відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов`язань, в установлені строки заборговані суми не повернув. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості. Відповідачем не надано в судове засідання доказів, які б підтверджували належне виконання ним зобов`язань, які б спростовували суму заборгованості перед позивачем та позовні вимоги взагалі. Враховуючи наведене, вимоги про стягнення заборгованості в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в сумі 2 000 грн, процентами за користування кредитом в сумі 11950 грн, нарахованими проценти в сумі 6100 грн є обґрунтованими. Що стосується стягнення штрафних санкцій в розмірі 1000 грн, суд зазначає, що згідно пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, в подальшому його дія неодноразово продовжувалася. Оскільки штрафні санкції нарахована у період дії в Україні воєнного стану, то відповідач як позичальник на підставі п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України в будь-якому випадку звільняється від обов`язку сплати на користь позивача, а тому в задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі часткового задоволення позову, судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем сплачено 2 422,40 грн. судового збору. Предметом позову є стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитним договором, яка у загальному розмірі складає 21 050 грн. Разом з тим, суд дійшов висновку про обґрунтованість стягнення з відповідача заборгованості за кредитом у загальному розмірі 20 050 грн. За таких обставин, з урахуванням принципу пропорційності при розподілі судових витрат між сторонами, суд вважає, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума у розмірі 2 307,35 грн (2 422,40 грн. * 20 050 / 21 050). Окрім того, позивач просить стягнути із відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 10 000 грн. Як вбачається з письмових матеріалів справи, 10 грудня 2024 між адвокатом Столітнім М.М. та ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» укладено договір № 10/12-2024 про надання правової допомоги. Відповідно до вказаної заявки (детальний опис робіт) позивачем було сплачено за надання правової допомоги грошові кошти в розмірі 10 000 грн. Сума гонорару адвоката повинна бути такою, що відповідає складності справи та часу, який затрачено на фактичне надання правової допомоги, обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціні позову. Для правильного визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі №199/3939/18-ц та у постанові від 09 червня 2020 року у справі №466/9758/16-ц, у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18. Враховуючи те, що позивачем під час розгляду справи понесено витрати на правничу допомогу, то такі витрати підлягають стягненню з відповідача. Разом з тим, суд може зменшити розмір судових витрат, якщо: заявлені судові витрати завищені, враховуючи обставини справи (ціна позову, тривалість справи, виклик свідків, призначення експертизи тощо); суду не було надано достатніх доказів фактичного здійснення витрат (відсутні акт прийому-передачі юридичних послуг, платіжне доручення та квитанції про сплату за надані послуги тощо); заявлені судові витрати були недоцільні або не обов`язкові (не підтверджена нагальна потреба у вивченні додаткових джерел права, завищений обсяг часу на технічну підготовку документів, тощо). На думку суду, стороною позивача завищено розмір судових витрат за надані послуги з правової допомоги. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин суд вважає, що вимога про відшкодування витрат на правничу допомогу підлягає частковому задоволенню на суму 3 000,00 грн, що буде співмірним зі складністю справи, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також часом, витраченим ним на виконання відповідних робіт (надання послуг зі складання позовної заяви, складання та оформлення процесуальних документів пов`язаних із розглядом цивільної справи у суді першої інстанції, проведення адвокатом заходів спрямованих на самостійне отримання необхідних письмових доказів). З цих підстав,

Outcome: partial