Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до відповідача про стягнення заборгованості, в якому зазначив, що відповідно до укладеного кредитного договору №14.05.2025-100001267 від 14.05.2025, [PERSON] надано кредит у розмірі 10000 грн із строком кредитування 168 днів, з фіксованою процентною ставкою у розмірі 1% на день, комісією за надання кредиту у розмірі 5% від суми кредиту (500 грн) та комісією за надання кредиту у розмірі 5% від суми кредиту (500 грн). Відповідач свої зобов`язання за договором не виконує, не здійснює платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих процентів, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка становить 30300 грн та складається з: 10000 грн - суми заборгованості за тілом кредиту, 13300 грн - суми відсотків за користування кредитом, 500 грн - комісії, 1500 грн - додаткової комісії, 5000 грн - неустойки. На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також судові витрати по справі. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 01.12.2025 у справі відкрито спрощене позовне провадження. У судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази, подав до суду відзив, в якому заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що відповідач не підписував кредитного договору, смс-код не є належним доказом укладення електронного договору, не доведено належність телефонного номера відповідачу, внутрішні документи позивача не замінюють доказів укладення договору. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини. Як убачається з матеріалів справи, 14.05.2025між ТОВ «Споживчий Центр» та [PERSON] укладено електронний кредитний договір №14.05.2025-100001267 у вигляді заявки, згідно якого [PERSON] надано кредит у розмірі 10000 грн із строком кредитування 168 днів, з фіксованою процентною ставкою у розмірі 1% на день, комісією за надання кредиту у розмірі 5% від суми кредиту (500 грн) та комісією за надання кредиту у розмірі 5% від суми кредиту (500 грн). У відповідності до п.13,14 договору (заявки) проценти розраховані на підставі умов договору за черговий період сплачуються не пізніше останнього дня чергового періоду; кількість платежів зі сплати процентів дорівнює кількості періодів, за які сплачуються проценти; сума кредиту сплачується 12 платежами не пізніше останнього дня кожного чергового періоду. Згідно п.17 договору (заявки), за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання встановлена неустойка у розмірі 150 грн. Згідно п.18 договору (заявки), розмір процентів відповідно до ст. 625 ЦК України становить 547,5% річних. З матеріалів справи убачається, що позивач свої зобов`язання виконав належним чином. Після укладення договору відповідач своїх зобов`язань за вказаним договором належним чином не виконував, не здійснював платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих процентів, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка становить 30300 грн та складається з: 10000 грн - суми заборгованості за тілом кредиту, 13300 грн - суми відсотків за користування кредитом, 500 грн - комісії, 1500 грн - додаткової комісії, 5000 грн - неустойки. На момент розгляду справи відомостей про сплату зазначеної суми заборгованості матеріали справи не містять. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). У відповідності до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Таким чином, виходячи із вищенаведеного, суд прийшов до висновку про те, що позивач виконав всі умови договору належним чином, а відповідач ухиляється від виконання взятих на себе договором зобов`язань, що є порушенням норм чинного законодавства України та умов вказаного договору. Водночас, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача неустойки за порушення виконання зобов`язань за укладеним договором задоволенню не підлягають з огляду на п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, яким встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Як встановлено судом, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», яким внесено вищевказані зміни, набув чинності 17.03.2022. Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 на території України було введено воєнний стан, дію якого на момент розгляду справи не припинено. Отже, зважаючи на вищевикладене, з огляду на те, що відповідно до наданих позивачем розрахунків заборгованості відповідачу нараховано неустойку у розмірі 5000 грн, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Суд не бере до уваги твердження сторони відповідача про не доведення позовних вимог, у зв`язку із тим, що позивач не є банківською установою і у своїй діяльності, з метою надання коштів у борг користується послугами третіх осіб, тому підстав стверджувати, що позивачем не надано первинних бухгалтерських документів на підтвердження виконання умов договорів немає. Слід відмітити, що відповідач не надав суду жодного доказу того, що на його ім`я, у відповідних банківських установах не відкрито рахунків і, на ці рахунки не надходили кошти, про які зазначає сторона позивача. З клопотанням про витребування доказів, учасники до суду не звертались. Відомостей про те, що відповідач не укладав зазначених вище договорів, матеріали справи не містять, так само як і доказів того, що відповідач звертався до правоохоронних органів із заявами про вчинення злочину та використання його персональних даних. Інші наявні в матеріалах справи докази та твердження учасників, висновків суду не спростовують. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial