Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» (далі ТОВ «Брайт Інвестмент») звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у загальній сумі 27016,96 грн. та судових витрат. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №2029298872 від 28.02.2020. Відповідно до п.1.1. Кредитного договору відповідач отримав кредит на придбання товару. Даний договір є змішаним, в якому містяться елементи різних договорів і позичальнику надано декілька різних послуг - кредитування та видача і обслуговування картки. Також, між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №2030995080 від 07.06.2020, який є змішаним, в якому містяться елементи різних договорів і позичальнику надано декілька різних послуг - кредитування та видача і обслуговування картки. Первісний кредитор умови договорів виконав у повному обсязі, проте відповідач платежі належним чином не здійснював, у зв`язку з чим за ним виникла заборгованість у вищезазначеній сумі, яка до теперішнього часу не погашена. 24 березня 2023 року між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» було укладено Договір факторингу №24/03/23 відповідно до якого ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» прийняв право грошової вимоги і став кредитором за кредитними договорами, укладеними між Банком та боржниками в розмірі портфеля заборгованості, зазначених у реєстрі боржників (Додаток №1 до Договору), зокрема за договором про надання споживчого кредиту №2029298872 від 28.02.2020 та №2030995080 від 07.06.2020, укладеним між АТ «ОТП Банк» та відповідачем. Оскільки відповідач ухиляється від належного виконання взятих на себе зобов`язань, встановлених кредитним договором, позивач просив суд стягнути з останнього суму заборгованості за кредитним договором у вищезазначеному розмірі. Ухвалою Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області 07.10.2025 відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом установлено, що між АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір №2029298872 від 28.02.2020. Відповідно до п. 1 кредитного договору позичальник отримав у строкове платне користування грошові кошти на придбання товару у сумі 19499 грн., строк повернення - до 28 лютого 2022 року. Позичальник зобов`язався повернути кредитні кошти та сплатити відсотки за користування ними у порядку, визначеному графіком платежів, який є додатком №1 до кредитного договору. АТ "ОТП Банк" виконало зобов`язання за кредитним договором, що підтверджується видатковою накладною від 28.02.2020 (а.с.20). У порушення умов договору, [PERSON] зобов`язання за кредитним договором №2029298872 від 28.02.2020 належним чином не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 3259,90 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту - 3295,37 грн., заборгованості за відсотками - 0,53 грн. Розмір заборгованості підтверджується складеним банком розрахунком та випискою за рахунком. Також, що між АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір №2030995080 від 07.06.2020. Відповідно до 1 кредитного договору позичальник отримав у строкове платне користування грошові кошти на придбання товару у сумі 9490 грн., строк повернення - до 07 липня 2021 року. Крім того, у п.2 вказаного договору позичальник звернувся із заявою-анкетою про надання банківських послуг №2030995080_card, на підставі якої банком відкрито картковий рахунок на ім`я [PERSON] та встановлено кредитний ліміт і сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 5% на місяць. АТ "ОТП Банк" виконало зобов`язання за кредитним договором, надавши позивачу кредитні кошти у вигляді встановленого на платіжну картку кредитного ліміту. У порушення умов договору, [PERSON] зобов`язання за кредитним договором №2030995080 від 07.06.2020 належним чином не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 23757,06 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту - 16000 грн., заборгованості за відсотками - 7757,06 грн. Розмір заборгованості підтверджується складеним банком розрахунком та випискою за рахунком. 24 березня 2023 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» укладено договір факторингу №24/03/23, внаслідок чого до ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» перейшло право вимоги за кредитними договорами до боржників в розмірі портфелю заборгованості, зазначених у реєстрі боржників, у тому числі за договорами про надання споживчого кредиту №2029298872 від 28.02.2020 та №2030995080 від 07.06.2020, укладеними між АТ «ОТП Банк» та відповідачем. За ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Згідно ч. 1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України). Судом встановлено, що позивач у встановленому законом порядку набув право грошової вимоги за кредитними договорами №2029298872 від 28.02.2020 та №2030995080 від 07.06.2020 на загальну суму 27016,96 грн. Однією з підстав виникнення зобов`язання є договір або інший правочин (пункт 1 частина 2 статті 11 ЦК України). Відповідно до статті 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з частиною 1 статтею 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Як передбачено ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ст. 1050 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. За приписами ст. 625 ЦК України передбачена відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Так, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідачем не було надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Своїм правом бути присутнім у судових засіданнях відповідач також розпорядився на свій розсуд. Первісним кредитором були виконанні взяті на себе зобов`язання за договором №2029298872 від 28.02.2020 та №2030995080 від 07.06.2020, позичальнику були надані в користування грошові кошти за умови їх повернення зі сплатою відсотків, та матеріалами справи також встановлено, що позичальник порушив умови кредитного договору, та доведено право позивача на пред`явлення даного позову про стягнення заборгованості. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» до [PERSON] , є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача сплачені ним і документально підтвердженні судові витрати у загальному розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved