Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитними договорами, зазначивши в позові про те, що 15.11.2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та [PERSON] було укладено кредитний договір №31382-11/2024. Крім того, 24.12.2024 року між ТОВ «І Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено кредитний договір №8481322. Відповідно до умов Кредитних договорів товариства надали клієнту фінансові кредити в обумовленому розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредити та сплатити проценти за користування кредитами в порядку та на умовах, визначених цими договорами. Позивач свої зобов`язання за кредитними договорами виконав. Проте відповідач не виконав своїх зобов`язань до договором та припинив повернення наданих йому кредитів. Законодавчо передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, внаслідок (відступлення права вимоги). 25.04.2025 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №250425, у відповідності до умов якого ТОВ «Стар Файненс Груп» передає (відступає), а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Стар Файненс Груп» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрах Боржників. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №250425 від 25.04.2025 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] на суму 21600,00 гривень, з яких: 9000,00 гривень - сума заборгованості за основним зобов`язанням; 8100,00 гривень сума заборгованості за відсотками, 4500,00 грн. сума заборгованості за штрафом. 27.03.2025 року між ТОВ «І безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №27/03/25, у відповідності до умов якого ТОВ «І безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає), а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «І безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрах Боржників. Відповідно до Реєстру боржників №5 від 27.05.2025 року до Договору факторингу №27/03/25 від 27.03.2025 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] на суму 20460,00 гривень, з яких: 6200,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 17,98 гривень сума заборгованості за відсотками, 12400,00 грн. сума заборгованості за пенею; 1842,02 грн. комісія за надання кредиту. Просив стягнути із [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитними договорами та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, при зверненні до суду в своїй заяві, просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, у разі неявки відповідача не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] , в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, якою позов не визнала, вважала його необґрунтованим, просила проводити розгляд справи за її відсутності. Відзив від відповідача не надходив. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків: Предметом спору в даному провадженні є договірні правовідносини. Між сторонами виникли договірні правовідносини, які регулюються умовами договору, нормами Цивільного кодексу України. Судом встановлено, що 15.11.2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту №31382-11/2024, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит на суму 9000,00 грн., строк кредиту 120 днів, дата надання кредиту 15.11.2024 року, кінцева дата погашення 14.03.2025 року, денна відсоткова ставка 0,01%, орієнтовна річна відсоткова ставка за кредитом на дату укладення договору складає - 2428,90 грн., орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення цього договору 19800,00 грн., загальні витрати по кредиту 10800,00 грн. (а.с. 8-11). Паспорт споживчого кредиту (а.с. 13-14) та графік погашення платежів за кредитом (а.с. 12) є складовими частинами договору про надання фінансового кредиту №31382-11/2024 від 15.11.2024 року. Згідно довідки №3426_250806142241 від 06-08-2025, наданої ТОВ «Універсальні платіжні рішення», відповідно до договору про переказ коштів №ФК-П-2022/02-3 від 2022-02-22, відповідно до умов якого вищезазначеним товариством було успішно прийнято платежі на користь ТОВ «Стар Файненс Груп» та 15.11.2024 року об 11:05:02 було зараховано 9000,00 грн. на карту № [NUMBER] , належної [PERSON] , номер транзакції в системі іPay.ua - 566985999, за кредитним договором №31382-11/2024 від 15.11.2024 року (а.с. 15). Згідно договору факторингу №25042025 від 25.04.2025 року, укладеного між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», ТОВ «Стар Файненс Груп» передало (відступило), а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло належні ТОВ «Стар Файненс Груп» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрах Боржників (а.с. 16-18). Відповідно до платіжної інструкції №22703 від 29.04.2025 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перерахувала грошові кошти на користь ТОВ «Стар Файненс Груп» в розмірі 6001494,56 грн. (а.с. 19). Згідно Реєстру боржників до договору факторингу №250425 від 25.04.2025 року, заборгованість [PERSON] за кредитним договором №31382-11/2024 складає 21600,00 грн., з яких: 9000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 8100,00 грн. сума заборгованості за відсотками, 4500,00 грн. сума заборгованості за штрафом (а.с. 20). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №31382-11/2024 від 15.11.2024 року [PERSON] має заборгованість на загальну суму 21600,00 грн., з яких: 9000,00 грн. сума заборгованості за основним зобов`язанням; 8100,00 грн. сума заборгованості за відсотками, 4500,00 грн. сума заборгованості за штрафом (а.с. 21-23). Також судом встановлено, що 24.12.2024 року між ТОВ «І Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір про надання коштів у кредит №8481322. Договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» а також з урахуванням особливостей, передбачених ст.ст. 3, 11, 12 ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідно до кредитного договору, ТОВ «І Безпечне агентство необхідних кредитів», зобов`язався надати позичальнику кредит на суму 6200,00 грн. на строк 30 днів, на умовах строковості, зворотності, платності, позичальник зобов`язується повернути позику у погоджений умовами договору строк або достроково та сплатити проценти за користування кредитом. При цьому в матеріалах справи відсутні докази, що Банк на виконання зазначеної умови договору перерахував кошти на рахунок [PERSON] , зокрема відсутня платіжна інструкція (платіжне доручення, квитанція, розрахунковий чек, тощо) щодо перерахування ТОВ «І Безпечне агентство необхідних кредитів» на кредитну карточку [PERSON] грошових коштів в розмірі 6200,00 грн. за кредитним договором №8481322 від 24.12.2024 року, а відповідач цей факт заперечує. Відповідач [PERSON] подала до суду заяву про невизнання позову, яким вона не заперечувала факту отримання грошових коштів від банку, водночас категорично не погодившись із сумою позовних вимог в розмірі 42060,00 грн., вважаючи її необґрунтованою, через відсутність повного розрахунку заборгованості. Вважала, що позивачем в порушення ст. 18 ЗУ «Про споживче кредитування» здійснено нарахування відсотків, в період дії військового стану, що суперечить вимогам закону, в той час коли, відповідно до положень п. 19-20 Прикінцевих положень ЦК України та змін, внесених під час військового стану, нарахування санкцій та відсотків в цей період заборонено; не підтверджено документально правонаступництво, тобто не доведено, що саме ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» має право стягувати борг у заявленому розмірі. До того ж позивачем перевищено граничний розмір платежів, оскільки перевищує подвійну суму тіла кредиту, що є порушенням ч. 5 ст. 3 ЗУ «Про споживче кредитування». З огляду на вимоги ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, що містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Зокрема, до первинних документів належать касові документи, які є підтвердженням здійснених операцій, а саме: меморіальні ордери, платіжні доручення, платіжні вимоги-доручення, платіжні вимоги, розрахункові чеки й інші документи (інші платіжні інструменти, що визначаються нормативно-правовими актами НБУ), вважала довідку про переказ грошових коштів за кредитним договором №31382-11/2024 від 15.11.2025 року банком-партнером на суму 9000,00 грн. не достовірним та не належним доказом. Крім того, акцентувала увагу на тому, що стосовно заявленої до стягнення основної суми боргу за кредитом в розмірі 6200,00 грн. позивачем не було надано жодного документу на підтвердження здійснення цієї транзакції. На підставі чого, просила суд відмовити ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.(а.с. 85). 10.11.2025 року представник позивача звернувся до суду з клопотанням про поновлення строку та витребування додаткових документів, як доказів по справі, на підтвердження заявлених позовних вимог. Ухвалою Новоархангельського районного суду Кіровоградської області було витребувано із АТ КБ «Приват банк» документи, що містять банківську таємницю та інформацію від відповідача щодо належності банківської картки. Заявою від 21.11.2025 року, [PERSON] повідомила, що їй належить запитувана банківська карта № [NUMBER] . З огляду на додатково витребувані судом, на вимогу представника позивача документи, що містять банківську таємницю, встановлено, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] , долучивши до матеріалів справи Виписку по рахунку № [NUMBER] по платіжній картці № [NUMBER] за період з 15.11.2024 року по 01.02.2025 року (а.с. 154-161). Відповідно до вимог частин 3 та 4 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно зі ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Статтею 83 ЦПК України передбачено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Отже, відповідач заперечує проти позову та не визнає суму боргу у розмірі 42060 гривень, обґрунтовуючи це обставинами, наведеними в поданій нею заяві (а.с. 86-87). Згідно з ч.1 ст. 1050 ЦК України з урахуванням положень статей 526,527,530 ЦК України, кредитор має довести надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором, що узгоджується з позицією викладеною в Постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 року по справі №161/16891/15-ц. Ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, що містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Зокрема, до первинних документів належать касові документи, які є підтвердженням здійснених операцій, а саме: меморіальні ордери, платіжні доручення, платіжні вимоги-доручення, платіжні вимоги, розрахункові чеки й інші документи ( платіжні інструменти, що визначаються нормативно-правовими актами НБУ). Відповідно до п.62 п.63. Виписка з клієнтського рахунку може слугувати первинним документом, що підтверджує факт списання/зарахування коштів з/на цього/цей рахунку/рахунок клієнта, якщо вона містить такі реквізити:1) назву документа (форми); 2) дату складання;3) найменування клієнта/банку, прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) фізичної особи;4) зміст та обсяг операції (підстави для її здійснення) та одиницю її виміру за кожною операцією, відображеній у виписці з рахунку клієнта; 5) особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у складанні виписки з рахунку клієнта/печатку банку. Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку щодо часткового задоволення позову та стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості розмірі 15200,00 грн.: за кредитним договором №31382-11/2024 від 15.11.2024 року, в розмірі 9000,00 грн.; за кредитним договором №8481322 від 24.12.2024 року, в розмірі 6200,00 грн., з урахуванням наведених вище норм права, позиції відповідача слід відмовити. Згідно ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір на користь позивача пропорційно. На підставі викладеного,

Outcome: partial