Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

У жовтні 2025 року [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , на свою користь аліменти на утримання синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки від усіх заробітку (доходів), щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 жовтня 2025 року і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування вимог зазначається, що сторони у справі перебувають у шлюбі, зареєстрованому 14 червня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 352. Від спільного подружнього життя у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Малолітні діти проживають спільно з позивачем та перебувають на її повному утриманні. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Малолітній син, [PERSON] , [INFO] , має інвалідність з дитинства підгрупи «А» та потребує постійного стороннього догляду через велику нездатність до самообслуговування. З підстав стягнення аліментів позивач звернулася до суду. Ухвалою суду від 31 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 17 листопада 2025 року на адресу відповідача направлено копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками. У визначений в ухвалі про відкриття провадження строк відповідач не подав до суду відзив на позовну заяву, а також клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Згідно з частиною восьмою (далі ЦПК України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що сторони у справі перебувають у шлюбі, зареєстрованому 14 червня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 352. Від спільного подружнього життя у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . З матеріалів справи вбачається, що малолітній син сторін [PERSON] , [INFO] , має інвалідність з дитинства підгрупа «А», про що свідчить посвідчення серії [NUMBER] . 10 вересня 2025 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , укладено шлюбний договір, посвідчений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Щербиною Т.В., зареєстрований у реєстрі № 2125. Відповідно до пункту 1.1 договору положення цього договору будуть стосуватися виключно майнових відносин між подружжям та поширюються на будь-яке майно та грошові кошти, не стосуються інших питань подружнього життя, інші питання подружнього життя, що не пов`язані з майновими відносинами, вирішуються відповідно до чинного законодавства. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХII), держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. За змістом статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Обов`язками батьків по вихованню та розвитку дитини, відповідно до статті 150 Сімейного кодексу України (далі СК України) є обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування її до самостійного життя. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 181 СК України). Згідно з частиною першою статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень статей 183, 184 СК України суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачем заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу). При винесенні даного рішення судом враховується рівність обов`язку батьків щодо утримання ними дітей, а також положення діючого законодавства, яким визначено, що аліменти у розмірі 1/3 частини доходів можуть бути стягнуті судом у порядку наказного (безспірного) провадження, що є фактичним законодавчим визначенням оптимального і звичайно прийнятого розміру аліментів на двох дітей. З урахуванням доводів позову та наданих доказів, суд дійшов висновку щодо стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини доходу на дітей, оскільки це в першу чергу відповідатиме їх інтересам та не порушить прав сторін. Частиною першою статті 191 СК України передбачено, що аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позивач звернулася до суду з даним позовом 24 жовтня 2025 року, отже вимоги про стягнення аліментів з 01 жовтня 2025 року є необґрунтованими. Таким чином, аліменти підлягають стягненню з дня пред`явлення позивачем до суду позову, а саме з 24 жовтня 2025 року. Згідно із статтею 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 211 грн. 20 коп., оскільки позивач при подачі позову звільнена від його сплати.

Outcome: partial