Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-10 00:00:00

29 грудня 2025 року на розгляд до Богородчанського районного суду Івано-Франківської області надійшла цивільна справа за позовом ТОВ "Бізнес Позика" до [PERSON] про стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором в сумі 19 395 грн 58 коп. та судові витрати. Обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 29 червня 2024 року між ТОВ "Бізнес Позика" та [PERSON] укладено договір №464654-КС-003 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, відповідно до умов якого товариство надало відповідачці грошові кошти, а відповідачка зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені договором. ТОВ "Бізнес Позика" умови кредитного договору виконало в повному обсязі, надавши відповідачці кредит в розмірі 7000 грн, шляхом перерахування на банківську картку № [NUMBER] (котру позичальником вказано при заповнені анкети клієнта), що підтверджується довідкою про перерахування коштів, однак відповідачка порушила зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого станом на 05 грудня 2025 року утворилася заборгованість в сумі 19 395 грн 58 коп., яка складається з наступного: 7000 грн - заборгованість за кредитом; 11 345 грн 58 коп. - заборгованість по відсотками; 1 059 грн 35 коп. - заборгованість за комісією. На даний час відповідачка продовжує ухилятись від виконання зобов`язання та заборгованість не погашає, що є порушенням законних прав ТОВ "Бізнес Позика". Виходячи з наведеного, позивач просив стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором в розмірі 19 395 грн 58 коп. та сплачений судовий збір в розмірі 2 422 грн 40 коп. Процесуальні дії у справі, клопотання, позиція відповідача. Ухвалою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 05 січня 2026 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, клопотання представника позивача задоволено та витребувано у АТ КБ "ПриватБанк" інформацію про надходження на платіжну картку, яка належить [PERSON] грошових коштів в розмірі 7 000 грн від ТОВ "Бізнес Позика". Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просить розгляд справи проводити без його участі, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення у справі. Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, шляхом надсилання судових повісток за зареєстрованим місцем проживання та розміщення оголошення про виклик до суду на офіційній сторінці Богородчанського районного суду Івано-Франківської області в мережі Інтеренет на веб-сайті судової влади. Про причини неявки [PERSON] суд не поінформувала, своїм правом на подання відзиву не скористалася, заяв чи клопотань щодо розгляду даної справи від неї не надходило. 11 лютого 2026 року постановлено ухвалу суду про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неприбуттям в судове засідання сторін у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється. Фактичні обставини, які встановив суд, зміст спірних правовідносин, застосовані норми права. Судом встановлено, що 29 червня 2024 року ТОВ "Бізнес Позика" направила [PERSON] пропозицію (оферту) щодо укладення кредитного договору №464654-КС-003, того ж дня [PERSON] прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення кредитного договору №464654-КС-003, на умовах визначених офертою (а.с. 11-15, 16-20). Зі своєї сторони ТОВ "Бізнес Позика" направило [PERSON] , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-1466, на номер телефону [NUMBER] (що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий боржником було введено/відправлено. Таким чином, 29 червня 2024 року року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" та [PERSON] укладено договір № 464654-КС-003 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України "Про електронну комерцію". Відповідно до умов договору ТОВ "Бізнес Позика" відповідачці надано кредит у розмірі 7 000 грн, термін дії кредитного договору до 19 жовтня 2024 року, стандартною процентною фіксованою ставкою 1,5%; знижена процентна ставка за кредитом: в день 1,16272505%, фіксована. ( п.2.4 договору), комісія за кредит, яка нараховується одноразово при видачі кредиту на дату видачі кредиту - 1 050 грн ( п.2.5 договору). Встановлений договором розмір комісії не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Відповідно до візуальної форми послідовності дій клієнта- відповідачкою 29 червня 2024 року о 16 год. 12 хв. вчинено підписання договору № 464654-КС-003 шляхом надсилання одноразового ідентифікатора UA-1466 (а.с. 22, зворотня сторона). Згідно з випискою від АТ КБ "Приват Банк" про рух коштів по рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської картки № [NUMBER] на ім`я [PERSON] , 29 червня 2024 року зараховано кошти на суму 7 000 грн, (а.с. 88, зворотня сторона). Також позивачем надано підтвердженнящодо здійснення переказу грошових коштів за підписом директора ТОВ "Профі Гід", призначення платежу "перерахунок грошових коштiв [PERSON] , ІПН [NUMBER] , згідно до кредитного договору №464654-КС-003 від 29 червня 2024 року в розмірі 7 000 грн" (а.с. 41). Відповідно до довідки про стан заборгованості та розрахунку заборгованості за кредитним договором № 464654-КС-003 від 29 червня 2024 року станом на 05 грудня 2025 року заборгованість [PERSON] становить 19 395 грн 58 коп., що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 7 000 грн, заборгованість по відсотках в розмірі 11 345 грн 58 коп., заборгованість по комісії (пов`язаної з надання кредиту) в розмірі 1 050 грн (а.с.42, 43-46). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Із прийняттям Закону України "Про електронну комерцію" № 675-VIII (надалі - Закон № 675-VIII) від 03.09.2015, який набрав чинності 30.09.2015, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Відповідно до ст. 3 Закону № 675-VIII, електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена, шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону № 675-VIII). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч. 6 ст. 11 Закону № 675-VIII). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону № 675-VIII). Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг", Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (статті 79 ЦПК України). Висновки суду за результатами розгляду справи. З огляду на встановлені фактичні обставини справи позивачем доведено, що між ТОВ "Бізнес Позика" та [PERSON] укладено договір споживчого кредиту № 464654-КС-003 від 29 червня 2024 року, відповідно до умов якого товариство надало відповідачці грошові кошти кредиту у розмірі 7 000 грн, на строк до 19 жовтня 2024 року (113 днів). Сторони договору узгодили розмір кредиту, строки та умови кредитування, що свідчить про наявність волі позичальника для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису. Зарахування коштів на банківську картку № [NUMBER] [PERSON] доведено випискою від АТ КБ "Приват Банк" про рух коштів, відповідно до якої 29 червня 2024 року відповідачці надано кошти на суму 7 000 грн, (а.с.88, зворотня сторона) та підтвердженням щодо здійснення переказу грошових коштів ТОВ "Профі Гід" про здійснення перерахунку грошових коштiв [PERSON] , ІПН [NUMBER] , згідно з кредитним договором №464654-КС-003 від 29 червня 2024 року в розмірі 7 000 грн (а.с. 41). Згідно з довідкою про стан заборгованості та розрахунком заборгованості за кредитним договором №464654-КС-003 від 29 червня 2024 року заборгованість [PERSON] по тілу кредиту становить 7 000 грн. Судом встановлено що на підставі кредитного договору №464654-КС-003 від 29 червня 2024 року в електронному вигляді, відповідачка отримала кредит у розмірі 7 000 грн, грошові кошти на погашення заборгованості не сплачувала, тому сума основного боргу (тіла кредиту), підлягає стягненню з відповідачки. В частині вимоги про стягнення комісії (пов`язаної з наданням кредиту) суд зазначає наступне. У пункті 2.5. кредитного договору №464654-КС-003 від 29 червня 2024 року передбачено, що комісія, пов`язана з наданням Кредиту (надалі "Комісія") становить 1 050 грн. Згідно із п. 4 ст. 1 Закону України "Про споживче кредитування" №1734-VIII загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Відповідно до ч. 2 ст. 8 ЗУ "Про споживче кредитування" до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Виходячи з аналізу вимог п.4 ч.1 ст. 1, ч.2 ст.8, ч.1 ст.1, ст. 47 Закону України "Про банки і банківську діяльність", висновків Великої Палати Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року по справі №496/3134/19 щодо застосування ст. 11 Закону України "Про споживче кредитування", така форма витрат, як комісія за надання кредиту існує на законодавчому рівні, визначається кожним банком (фінансовою установою) індивідуально та затверджується внутрішніми актами. Спеціальним законодавством України прямо визначені легальні можливості позивача як включати до тексту кредитних договорів із споживачами умови щодо нарахування комісії, так і в подальшому нараховувати її, а також стягувати суму несплаченої вищевказаної комісії з відповідача (в т.ч. і в судовому порядку). Таким чином, нарахування на підставі кредитного договору комісії у розмірі 1 050 грн, та її стягнення кредитором не суперечить закону, а тому вимога про стягнення комісії (пов`язаної з наданням кредиту) в розмірі 1 050 грн, підлягає задоволенню. Щодо стягнення відсотків, які нараховані в період дії кредитного договору з 29 червня 2024 року по 19 жовтня 2024 року із застосуванням визначеної п.2.4 Договору зниженої фіксованої денної процентної ставки - 1.16% в день та стандартної процентної фіксованої ставки 1,5% в день, суд зазначає наступне. З 24 грудня 2023 року набрав чинності Закон України від 22 листопада 2023 року № 3498-ХІ "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг". Цим Законом внесені зміни, зокрема і до Закону України "Про споживче кредитування". У пункті 5 ст. 8 ЗУ "Про споживче кредитування" визначено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Кредитний договір було укладено після набрання чинності цим Законом - 29 червня 2024 року. Таким чином, з 29 червня 2024 року по 19 жовтня 2024 року слід застосовувати визначену законом денну процентну ставку на рівні не більше 1 %. Станом на 19 жовтня 2024 року загальна сума заборгованості за тілом кредиту становить: 7000 грн . З урахуванням денної процентної ставки в розмірі 1%, розмір нарахованих процентів за користування кредитом за період з 29 червня 2024 року по 19 жовтня 2024 року (113 днів) становить 7 910 грн (7000 х 1%х 113 днів). З огляду на вищевикладене, позовні вимоги ТОВ "Бізнес Позика" в частині стягнення відсотків за користування кредитом суд задовольняє частково та стягнути з відповідачки [PERSON] нараховані та несплачені відсотки за користування кредитом в розмірі 7 910 грн. Таким чином, виходячи з вимог застосованих судом норм закону, умов укладеного кредитного договору, зважаючи на порушення відповідачкою взятих на себе зобов`язань, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню та з відповідачки [PERSON] на користь позивача ТОВ "Бізнес Позика" слід стягнути заборгованість за кредитним договором №464654-КС-003 від 29 червня 2024 року в сумі 15 960 грн, з яких: розмір заборгованості за тілом кредиту 7000 грн, розмір заборгованості за відсотками за користування кредитом - 7 910 грн та 1 050 грн - розмір заборгованості по комісії. Розподіл судових витрат. Питання щодо розподілу судових витрат вирішується судом відповідно до ст. 141 ЦПК України. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні даної позовної заяви до суду сплачений судовий збір у сумі 2422 грн 40 коп. Оскільки судом позов задоволено частково на суму 15 960 грн, що становить 82,3% заявлених вимог (15 960х100/19 395,58), то з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно задоволеним вимогам, а саме у розмірі 1 993 грн 64 коп. (2422,40х82,3/100). На підставі викладеного,

Outcome: partial