Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-10 00:00:00

1. 22 листопада 2025 року позивач через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Заявлені позовні вимоги обґрунтовано тим, що 01.08.2024 між ТОВ «Слон Кредит» (правонаступником якого є позивач) та відповідачкою було укладено кредитний договір, за умовами якого відповідачка одержала грошові кошти, зобов`язавшись повернути їх у порядку та на умовах, визначених договором. Відповідачка не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, що стало причиною звернення позивача до суду з позовом про стягнення з неї заборгованості у сумі 69 000,00 грн (а.с.а.с. 1 13). 2. Представник позивача до суду не з`явився, звернувшись із заявою про розгляд справи за його відсутності (а.с. 12). 3. Відповідачка до суду також повторно не з`явилася, була повідомлена належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини 4 статті 223, статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК). 4. 11 лютого 2026 року у засіданні суд постановив ухвалу про розгляд справи у заочному порядку. 5. Справу розглянуто без фіксування звукозаписувальними технічними засобами на підставі частини 2 статті 247 ЦПК. 6. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. 7. Судом встановлено, що 01.08.2024 між товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» (правонаступником якого є позивач) та відповідачкою було укладено договір про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний» №1745922, за умовами якого ТОВ «Слон Кредит» надало відповідачці кредит у сумі 10 000,00 грн строком на 360 днів зі сплатою процентів за користування коштами (1,50% на день) (а.с.а.с. 23 27, 29 31, 33, 36 38, 46, 83 92). 8. Факт передачі коштів відповідачці підтверджується листом акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» від 09.12.2025 №20.1.0.0.0/7-251208/109906-БТ. 9. Відповідачка неналежно виконувала свої зобов`язання з повернення кредитних коштів та процентів за ними, і у неї перед позивачем станом на 01.10.2024 утворилася заборгованість у сумі 13 189,92 грн (відповідно до доданого позивачем розрахунку), а саме (а.с. 34): - 10 000,00 грн основна заборгованість; - 5 000,00 грн неустойка. 10. При цьому суд критично ставиться до задекларованої позивачем заборгованості за процентами, оскільки її розраховано з порушенням приписів частини 5 статті 8 Закону України від 15.11.2016 №1734-VIII «Про споживче кредитування» (далі Закон №1734-VIII). 11. Так, відповідно до частини 5 статті 8 Закону №1734-VIII максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%. 12. Згідно з частиною 4 статті 8 Закону №1734-VIII денна процентна ставка розраховується у процентах за формулою: ДПС = (ЗВСК/ЗРК)/t x 100%, де: ДПС денна процентна ставка; ЗВСК загальні витрати за споживчим кредитом; ЗРК загальний розмір кредиту; t строк кредитування у днях. 13. Таким чином, заборгованість відповідачки за процентами дорівнює 36 000,00 грн відповідно до такого розрахунку: 10 000,00 ? 100 x 360 = 36 000,00 де: -10 000 загальний розмір кредиту; -360 строк кредитування у днях. 14. За правилами, встановленими пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК), підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори й інші правочини. 15. Частиною 1 статті 1054 ЦК визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 16. За кредитним договором ТОВ «Слон Кредит» передало відповідачці грошові кошти, про що свідчать матеріали справи, отже вказаний правочин, у розумінні статті 1054 ЦК, було укладено. 17. За приписами статті 610 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 18. Ураховуючи той факт, що відповідачка дотепер неналежно виконує свої зобов`язання з повернення кредитних коштів та процентів за ними, таке невиконання (неналежне виконання) є порушенням її зобов`язань у розумінні приведеної норми. 19. Відповідно до частини 1 статті 14 ЦК цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. 20. Згідно зі статтею 526 ЦК зобов`язання повинні виконуватися потрібним чином згідно з умовами договору та вимогами цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог за звичаями ділового обороту або інших вимог, які звичайно пред`являються. 21. В силу статті 611 ЦК у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. 22. Таким чином, суд доходить висновку про те, що позов необхідно задовольнити частково, зменшивши суму процентів до 36 000,00 грн. 23. У порядку статті 141 ЦПК суд вважає за необхідне також стягнути з відповідачки компенсацію понесених позивачем судових витрат у сумі 2 422,40 грн (а.с. 14). 24. Розв`язуючи питання щодо відшкодування позивачеві витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з такого. 25. За правилами, встановленими частиною 8 статті 141 ЦПК, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. 26. Судом встановлено, що позивач задекларував судові витрати у вигляді витрат на правничу допомогу у сумі 10 000,00 грн. 27. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34 36), від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. 28. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. 29. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (пункт 268). 30. Суд під час вирішення питання про розподіл судових витрат може не тільки за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката, а й за власної ініціативи,

Outcome: partial