Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

Позивач ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», в інтересах якого діє представник, звернувся до Близнюківського районного суду Харківської області з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за Кредитним договором № 103405843 від 29.12.2020 року у розмірі 24 500,00 грн, з яких: 5 000,00 грн - тіло кредиту; 19 500,00 грн - проценти. Також позивач просить стягнути судовий збір у сумі 2 422,40 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 8 000,00 грн. Позов обґрунтований тим, що 29.12.2020 між ТОВ «Мілоан» та відповідачем за допомогою інформаційно-комунікаційної системи було укладено кредитний договір на суму 5 000 грн строком на 30 днів. Позивач стверджує, що первісний кредитор виконав свої зобов`язання, перерахувавши кошти на картку відповідача, проте [PERSON] кредит не повернула. За період з 29.12.2020 по 29.03.2021 первісним кредитором ТОВ «Мілоан» було нараховано проценти. Надалі, 13.05.2021 року, право вимоги за цим договором перейшло до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» на підставі договору відступлення прав вимоги № 71-МЛ/Т. Зважаючи на непогашення заборгованості відповідачем, позивач був змушений звернутися до суду. Справу за підсудністю було направлено до Лозівського міськрайонного суду Харківської області. Ухвалою судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, надано час для подання заяв по суті, задоволено клопотання позивача про витребування інформації. До суду надійшла витребувана у АТ КБ "ПриватБанк" інформація. Представник відповідача подала відзив, у якому просила відмовити у задоволенні позову. Заперечення мотивовані тим, що договір укладений у неналежній формі (без «мокрої печатки»), позивач не надав первинних документів про перерахування коштів, а нарахування процентів поза межами 30-денного строку дії договору (після 28.01.2021) за ставкою 3% на день є незаконним. Також, представник вважає заявлені витрати на правничу допомогу завищеними та неспівмірними зі складністю справи. Представник відповідача вказала, що справа є малозначною та має незначну складність, категорія спорів має сталу судову практику, а складення позову не потребувало значного часу чи глибокого правового аналізу. Крім того, вказала, що позивачем не надано доказів фактичної оплати цих послуг (платіжних інструкцій чи квитанцій). Таким чином, розмір витрат не відповідає принципам розумності та обсягу виконаної роботи. Також, представником відповідача було долучено письмові пояснення, в яких адвокат зазначила, що відсутні правові підстави для стягнення відсотків, нарахованих після 28.01.2021 року, будь-якого розрахунку первісного кредитора щодо заборгованості матеріали не містять. Крім того, вказала, що сума боргу по відсоткам перевищує розмір заборгованості за тілом кредиту. Таким чином, відсотки за 1048 ЦК України, боржник не має сплачувати, натомість настає відповідальність сплати обов`язку відповідно до ст.625 ЦК України. Враховуючи викладене, представник просила відмовити у задоволенні позову. У відповідь на заперечення представник позивача надав пояснення, у яких зазначив, що аргументи відповідача є безпідставними та спрямованими на уникнення відповідальності за невиконане грошове зобов`язання. Представник позивача наголосив, що Кредитний договір № 103405843 від 29.12.2020 року було укладено в електронній формі з дотриманням вимог чинного законодавства. Твердження відповідача про недійсність правочину через відсутність «мокрої печатки» або паперової форми є юридично неспроможними. Представник заперечував доводи відповідача про неотримання кредиту, оскільки сума була успішно перерахована на картку відповідача. Нарахування процентів здійснювалося на підставі ст. 1048 ЦК України та у повній відповідності до умов Договору. Представник вказав, що надана «Відомість про щоденні нарахування та погашення» є належним первинним документом, що підтверджує динаміку зростання боргу. Щодо витрат зазначив, що наполягає на стягненні витрат на професійну правничу допомогу в сумі 8 000,00 грн, зазначаючи, що ці витрати є реальними, підтверджені долученими доказами, а їхній розмір відповідає складності справи та обсягу виконаної адвокатом роботи, заперечення відповідача щодо неспівмірності цих витрат є необґрунтованими. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 29.12.2020 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] за допомогою інформаційно-комунікаційної системи було укладено електронний кредитний договір № 103405843(а.с.14-18). Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом розміщення її у мережі Інтернет. Факт підписання договору [PERSON] підтверджується використанням одноразового ідентифікатора (SMS-коду Z39754), що згідно зі ст. 12 Закону «Про електронну комерцію» та ч. 3 ст. 207 ЦК України прирівнюється до власноручного підпису(а.с.19). Ідентифікація відповідача здійснювалася через систему BankID, що відповідає вимогам Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» Кредитор виконав зобов`язання, перерахувавши 5 000,00 грн на картку відповідача № 5168-74XX-XXXX-3782, що підтверджується платіжним дорученням № 24803416 від 29.12.2020 та витребуваною інформацією у АТ КБ "ПриватБанк"(а.с.20). Таким чином, факт отримання кредиту у розмірі 5 000, 00 грн є доведеним. Згідно із ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Відповідач належним чином зобов`язання не виконувала, доказів сплати боргу по кредиту до суду не надано. 13.05.2021 року між ТОВ «Мілоан» (Клієнт) та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» (Фактор) було укладено Договір відступлення прав вимоги № 71-МЛ/Т(а.с.34). Згідно з п. 1.2 цього Договору, Новий Кредитор набуває всі права Кредитора за Кредитними договорами, включаючи право вимагати від Боржників належного виконання зобов`язань. Відповідно до витягу з Реєстру боржників, під порядковим номером 1227 до позивача перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 103405843 від 29.12.2020 у загальному розмірі 24 500,00 грн(а.с.28). Згідно зі ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу одна сторона передає грошові кошти в розпорядження другої сторони за плату, а клієнт відступає факторові своє право грошової вимоги до боржника. Відповідно до ст. 512, 514 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок відступлення права вимоги в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Перехід права вимоги підтверджується Актом приймання-передачі Реєстру боржників від 13.05.2021 та фактом оплати за відступлені права в сумі 2 244 094,27 грн згідно з платіжною інструкцією № 33073 від 10.06.2021(а.с.29). Відповідно до ст. 526, 629 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином і є обов`язковим для виконання. Згідно зі ст. 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з умов договору, кредит надавався на 30 днів (до 28.01.2021 включно), а позивач нарахував проценти по 29.03.2021 року. Так, як вбачається з розрахунку(а.с.21-22), проценти в межах строку дії договору нараховані за період з 30.12.2020 по 28.01.2021 (всього 30 днів) за ставкою: 3% на день від суми кредиту (згідно з п. 1.5.2 договору). Сума за добу: 150,00 грн (5 000 грн ? 3%). Разом за період: 4 500,00 грн (150 грн ? 30 днів). Вказаний розмір відсотків зафіксовано в додатку до кредитного договору, а саме в графіку розрахунків(а.с.18). Також, нараховано проценти поза межами строку дії договору за період з 29.01.2021 по 29.03.2021 (всього 60 днів) за ставкою: 5% на день від суми кредиту (згідно з п. 1.6 договору). Сума за добу: 250,00 грн (5 000 грн ? 5%). Разом за період: 15 000,00 грн (250 грн ? 60 днів). Загальна сума процентів, заявлена до стягнення в позові, становить 19 500,00 грн. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13.07.2022 у справі № 363/1834/17 зазначила, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування. Таким чином, за період з 29.12.2020 по 28.01.2021 (30 днів) підлягають стягненню проценти у розмірі: 5 000 грн ? 3% ? 30 днів = 4 500,00 грн, оскільки вони повністю узгоджуються з умовами договору та долученими матеріалами, доказів сплати кредиту та даних відсотків відповідачем не долучено. За період прострочення з 29.01.2021 по 29.03.2021 (60 днів) відповідно до ст. 625 ЦК України підлягають стягненню 3% річних: (5 000 грн ? 3% / 365) ? 60 днів ? 24,66 грн. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що загальна сума заборгованості за тілом кредиту та процентами, що підлягає стягненню, становить 9 524,66 грн. З урахуванням вищевказаного, беручи до уваги долучені сторонами докази та викладене в заявах по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково та у решті вимог щодо стягнення процентів слід відмовити. Присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ЄСПЛ застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23.01.2014 (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява №19336/04, § 268)). Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем заявлено вимоги про стягнення заборгованості в сумі 24 500,00 грн, за що сплачено судовий збір у розмірі 2 422,40 грн (з урахуванням понижуючого коефіцієнта 0,8 для електронної форми). Судом встановлено, що задоволенню підлягають вимоги в сумі 9 524,66 грн (5 000,00 грн тіла кредиту, 4 500,00 грн договірних процентів та 24,66 грн 3% річних), що становить 38,87% від ціни позову. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі: 2 422,40 грн ? 38,87% = 941,59 грн, інша частина витрат залишається за позивачем. Позивач надав докази понесених витрат на правничу допомогу адвокатського об`єднання «Апологет» у фіксованому розмірі 8 000,00 грн. Так, на підтвердження надано договір № 0107 від 01.07.2025, акт № 212 від 06.07.2025 та детальний опис робіт на 6 годин 30 хвилин. Відповідач у відзиві заперечувала проти стягнення цієї суми, посилаючись на її неспівмірність зі складністю справи, яка є малозначною та має сталу судову практику. Позивач у своїх запереченнях на пояснення вказав, що витрати на правничу допомогу у розмірі 8000, 00 грн є реальними, підтвердженими долученими доказами, а їхній розмір відповідає складності справи та обсягу виконаної адвокатом роботи. Вирішуючи питання про розмір витрат, що підлягають розподілу, суд виходить з наступного. Витрати підтверджені документально, проте їх обсяг має бути співмірним із часом, витраченим адвокатом, та ціною позову. Верховний Суд у постанові від 13.03.2025 у справі № 275/150/22 вказав, що суд не має права зменшувати розмір витрат за власною ініціативою, а лише за наявності відповідного клопотання сторони. Оскільки відповідач заявила про неспівмірність витрат, суд має підстави для їх оцінки та зменшення. Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі часткового задоволення позову витрати на правничу допомогу також розподіляються пропорційно. Враховуючи, що позов задоволено на 38,87%, а також беручи до уваги заперечення відповідача щодо надмірності витрат за підготовку типової позовної заяви у справі незначної складності, а також викладене позивачем в заявах по суті, суд вважає за розумне та справедливе стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в сумі: 8 000,00 грн ? 38,87% = 3 109,60 грн. Решта витрат у сумі 4 890,40 грн залишається за позивачем.

Outcome: partial