Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін Представник Конотопської міської ради Коваль А.В. звернулася до суду з заявою в якій просить визнати спадщину громадянки [PERSON] відумерлою; передати спадщину громадянки [PERSON] , що складається з квартири [ADDRESS] , у власність Конотопської міської територіальної громади в особі Конотопської міської ради. Свої вимоги мотивує тим, що в [ADDRESS] , право власності на яку зареєстровано за [PERSON] , яка померла [INFO] . Поховання здійснене комунальним підприємством «Муніципалітет» м. Конотоп. Однією з підстав припинення права власності є смерть власника. Згідно Витягу зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 02.06.2025 №81378316 у Спадковому реєстрі інформація після смерті [PERSON] відсутня. Також відсутня інформація і у Витязі зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), що свідчить про відсутність спадкоємців за заповітом і за законом. Згідно довідки управління адміністративних послуг Конотопської міської ради Сумської області від 08.05.2025 №1839 у реєстрі територіальної громади та картотеці реєстраційного обліку, зареєстрованих осіб за адресою: [ADDRESS] не значиться. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Конотопського міськрайонного суду від 07.10.2025 заяву було залишено без руху (а.с. 13). Ухвалою Конотопського міськрайонного суду від 13.10.2025 року відкрито провадження у справі за правилами окремого позовного провадження У судовому засіданні 03.12.2025 представник заявника [PERSON] заявлені вимоги підтримала і прохала їх задовольнити. Представник заявника [PERSON] , будучи належним чином повідомленою, не з`явилася у судове засідання 12.02.2026, надала заяву з проханням розгляд справи провести у її відсутності. Додатково у письмових поясненнях просить врахувати, що, за інформацією Територіального центру соціального обслуговування м. Конотоп, соціальний супровід [PERSON] , [INFO] не надавався. З приводу обставин виявлення смерті [PERSON] , зазначає, що сусіди, які проживали в одному під`їзді з померлою [PERSON] по [ADDRESS] повідомили, що протягом декількох днів під`їзді спостерігався трупний запах, тому викликали поліцію, які і виявили тіло померлої [PERSON] у квартирі [ADDRESS] . Зі слів сусідів, які мешкають в квартирах [ADDRESS] , [ADDRESS] та [ADDRESS] , [PERSON] у квартирі проживала одна, після її смерті квартиру ніхто не відвідував (а.с.32-33). Представник заінтересованої особи т.в.о. начальника відділу комунального майна Конотопської міської ради Білоус І. розгляд справи просить провести у її відсутності, проти заяви не заперечує. У зв`язку з неявкою в судове засідання 12 лютого 2026 року всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом, та зміст спірних правовідносин. За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, [PERSON] на праві приватної власності, на підставі свідоцтва про право власності б/н від 29.10.2008, належить квартира в [ADDRESS] (а.с. 11). Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть, [PERSON] померла [INFO] (а.с. 6-7). Згідно із Витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) спадкова справа після смерті [INFO] [PERSON] не заводилася (а.с. 10 на звороті, а.с. 41). Інформація про заповіти (спадкові договори) від імені [PERSON] , 1950 р.н. у Спадковому реєстрі відсутня (а.с. 9, а.с. 42). За інформацією Управління адміністративних послуг від 08.05.2024 (а.с. 10) від 27.01.2026 (а.с. 34), наданої на запит суду, відповідно до інформації, що міститься в реєстрі територіальної громади за адресою: [ADDRESS] було зареєстровано місце проживання [PERSON] , [INFO] , з 25.04.1980 по 29.05.2024. [PERSON] померла [INFO] . Інші особи за вказаною адресою не зареєстровані (а.с. 10). Згідно довідки управителя багатоквартирного будинку в [ADDRESS] - ЖРЕП «Житлосервіс», відповідно до договору на обслуговування будинку власниця квартири [ADDRESS] [PERSON] , яка померла [INFO] , проживала одна (а.с. 27). Свідок [PERSON] у судовому засіданні 03.12.2025 суду показала, що працює інспектором з благоустрою КП «Муніципалітет». 29.05.2024 вона отримувала Витяг з державного реєстру актів цивільного стану громадян на померлу [INFO] [PERSON] , яка проживала по [ADDRESS] . Інформацією про близьких родичів померлої не володіє. Поховання [PERSON] здійснене комунальним підприємством «Муніципалітет» ІV. Норми права. Відповідно до ст.4 ЦПК України та ст. 20 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду з метою захисту своїх цивільних прав, свобод чи інтересів у разі їх порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних або юридичних осіб в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 7 ст.19 ЦПК України визначено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно із ч. 1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.8) ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою у випадках, встановлених Цивільним кодексом України, подається до суду за місцем відкриття спадщини або за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини (ч.1 ст.334 ЦПК України). Згідно із ч.1 ст. 338 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Згідно зі статтею 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті Частинами першою, другою та третьою статті 1277 ЦК України передбачено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов`язаний подати до суду заяву про прийняття спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Згідно із частинами першою та другою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна (частини перша та друга статті 1221 ЦК України). Відповідно до статті 338 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні, або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону. У частині першій статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. V. Оцінка суду. Дослідивши зібрані в справі докази, оцінюючи докази зібрані у справі кожен окремо, їх достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення заявлених вимог. Як встановлено судом, спадкоємці [PERSON] , як за заповітом, так і за законом відсутні. Конотопська міська рада дотрималася вимог щодо подання заяви про визнання спадщини відумерлою після спливу одного року з часу відкриття спадщини. При цьому на Конотопську міську раду законодавством покладено обов`язок у судовому порядку визнання цієї спадщини відумерлою при наявності умов і підстав, зазначених у ст. 1277 Цивільного кодексу України. З огляду на викладене, вимоги заяви є обґрунтованими і такими що підлягають задоволенню. Суд також враховує правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі №520/11547/15-ц (провадження №61-30827св18). Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Outcome: approved