Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-05 00:00:00

ТОВ «Факторинг Партнерс» звернулось до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовну заяву мотивує тим, що 28 серпня 2019 року між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] було укладено Договір №0505196857. Зазначає, що 14.07.2021 між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу №14-07/21, згідно якого первісний кредитор передає (відступає) ТОВ «Вердикт Капітал» за плату належні йому Права Вимоги, в тому числі за Договором №0505196857. Далі, 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено Договір факторингу №10-01/2023, згідно якого первісний кредитор передає (відступає) ТОВ «Коллект Центр» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «Коллект Центр» приймає належні ТОВ «Вердикт Капітал» Права Вимоги до Боржників, в тому числі за Договором №0505196857. Крім того, 18.02.2025 між ТОВ «Коллект Центр» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено Договір факторингу №18-02/25, згідно якого первісний кредитор передає (відступає) ТОВ «Факторинг Партнерс» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «Факторинг Партнерс» приймає належні ТОВ «Коллект Центр» Права Вимоги до Боржників, в тому числі за Договором №0505196857. Зауважує, що загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за Договором №0505196857, із урахуванням співмірності та пропорційності станом на день подання позовної заяви становить 48 581.94 грн., з яких: 3 599.99 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 44 981.95 грн. - сума заборгованості за відсотками. Крім того, 25 вересня 2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» та [PERSON] було укладено Договір №10001003921. 11.05.2021 між ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №11052021, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому Права Вимоги, у тому числі за Договором №10001003921. Далі, 23.05.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено Договір факторингу №23/05/24, у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» передає (відступає) ТОВ «Факторинг Партнерс» за плату належні йому Права Вимоги, у тому числі за Договором №10001003921. Представник позивача вказує, що загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за Договором №10001003921, станом на день подання позовної заяви становить 6 475 грн., з яких: 2 500 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 3 975 грн. - сума заборгованості за відсотками. На підставі наведеного, просить суд стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» заборгованість за вищевказаними Договорами на загальну суму 55 056.94 грн. та понесені судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з`явився, при цьому згідно прохальної частини позовної заяви просить у випадку неявки представника у судове засідання проводити розгляд даної справи без її участі за наявними у справі матеріалами, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] не скористався правом на участь у судовому засіданні та подав заяву, згідно якої він вказує, що він зобов`язується повернути тіло кредиту по двом договорам на загальну суму 6 099 грн., а решту відсотків та пеню просить скасувати , так як такі нарахування заборонені у період воєнного стану. Також просить врахувати, що він є пенсіонером з мізерною пенсією, переніс два інфаркта, та залишок боргу просить розстрочити на 12 місяців. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 28 серпня 2019 року між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] було укладено Договір №0505196857. 14.07.2021 між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу №14-07/21, згідно якого первісний кредитор передає (відступає) ТОВ «Вердикт Капітал» за плату належні йому Права Вимоги, в тому числі за Договором №0505196857. Далі, 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено Договір факторингу №10-01/2023, згідно якого первісний кредитор передає (відступає) ТОВ «Коллект Центр» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «Коллект Центр» приймає належні ТОВ «Вердикт Капітал» Права Вимоги до Боржників, в тому числі за Договором №0505196857. Крім того, 18.02.2025 між ТОВ «Коллект Центр» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено Договір факторингу №18-02/25, згідно якого первісний кредитор передає (відступає) ТОВ «Факторинг Партнерс» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «Факторинг Партнерс» приймає належні ТОВ «Коллект Центр» Права Вимоги до Боржників, в тому числі за Договором №0505196857. Відповідно до наданого розрахунку заборгованості, загальний розмір заборгованості [PERSON] по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за Договором №0505196857, станом на день подання позовної заяви становить 48 581.94 грн., з яких: 3 599.99 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 44 981.95 грн. - сума заборгованості за відсотками. Судом також встановлено, що 25 вересня 2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» та [PERSON] було укладено Договір №10001003921. В подальшому, 11.05.2021 між ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №11052021, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому Права Вимоги, у тому числі за Договором №10001003921 Далі, 23.05.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено Договір факторингу №23/05/24, у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» передає (відступає) ТОВ «Факторинг Партнерс» за плату належні йому Права Вимоги, у тому числі за Договором №10001003921 Відповідно до наданого розрахунку заборгованості, загальний розмір заборгованості [PERSON] по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за Договором №10001003921, станом на день подання позовної заяви становить 6 475 грн., з яких: 2 500 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 3 975 грн. - сума заборгованості за відсотками. Отже, ТОВ «Факторинг Партнерс», набувши статусу нового кредитора, отримало право пред`явлення вимоги до [PERSON] щодо погашення наявної в нього заборгованості за вищевказаними договорами на загальну суму 55 376,50 грн., що повністю узгоджується з положеннями ст. 514 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти. Із ст. 1050 ЦК України вбачається, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то, в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У відповідності до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Зважаючи на те, що строк виконання зобов`язання настав, доказів повернення боргу станом на день розгляду справи відповідачем не надано, як і не надано будь-яких інших доказів у підтвердження відсутності обов`язку зі сплати заявленої заборгованості за вищевказаними Договорами, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення з [PERSON] заявленої заборгованості є обґрунтованими і підлягають до задоволення. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] умови взятих на себе кредитних зобов`язань не виконав, що виявилося у неповерненні кредитних коштів, що стало наслідком звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс», в якості нового кредитора, до суду за захистом своїх прав та інтересів. Заперечуючи проти задоволення позовних вимог у частині стягнення процентів за користування кредитом, відповідач послався на те, що в умовах дії воєнного стану нарахування процентів є неправомірним, а тому підлягає стягненню лише сума основного боргу, одночасно, суд відхиляє такі доводи з огляду на наступне. З матеріалів справи встановлено, що укладеними між сторонами кредитними договорами передбачено обов`язок відповідача сплачувати проценти за користування кредитними коштами у визначеному розмірі та порядку. Доказів зміни умов договору чи звільнення від сплати процентів відповідачем суду не надано. Суд враховує, що спеціальні гарантії щодо звільнення військовослужбовців від нарахування штрафних санкцій, пені та процентів за користування кредитом у період дії особливого періоду встановлені частиною п`ятнадцятою статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Відповідно до вказаної норми, військовослужбовцям на час особливого періоду не нараховуються штрафні санкції, пеня, а також проценти за користування кредитом. Разом з тим, зазначена пільга є спеціальною, персоніфікованою та застосовується виключно за наявності підтвердженого статусу військовослужбовця. Відповідачем не надано належних та допустимих доказів проходження військової служби та набуття статусу військовослужбовця у розумінні зазначеного Закону, а тому підстави для застосування передбачених законом пільг відсутні. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не звільняє боржників від виконання грошових зобов`язань та не є підставою для автоматичного припинення нарахування процентів за кредитним договором. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що нарахування процентів здійснено відповідно до умов кредитного договору та вимог чинного законодавства, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову, судовий збір покладається на відповідача. Крім того, відповідно до ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження понесених витрат суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Позивач просить стягнути з відповідача 16 000,00 грн. понесених витрат на правову допомогу. Проте, в ході розгляду справи стороною позивача не було надано документів, що свідчать про понесення витрат саме у такому розмірі та про здійснення їх оплати. З огляду на викладене вище, суд дійшов до висновку, що позивачем не обґрунтовано належними доказами заявлену суму заявлених витрат на правову допомогу, а тому така вимога до задоволення не підлягає. Разом із тим, відповідач заявив клопотання про розстрочення виконання рішення суду, посилаючись на складне матеріальне становище та обмежені доходи. Відповідно до частини першої статті 435 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може за заявою сторони відстрочити або розстрочити виконання рішення, а також встановити спосіб і порядок його виконання. Вирішуючи питання про розстрочення виконання рішення, суд враховує розмір присудженої суми, майновий стан відповідача, а також необхідність забезпечення балансу інтересів сторін та реального виконання судового рішення. Суд виходить з того, що розстрочення виконання рішення не є способом уникнення відповідальності, а процесуальним механізмом забезпечення його фактичного виконання. З урахуванням встановлених обставин, строк розстрочки у шість місяців є розумним, співмірним із сумою заборгованості та не порушує суттєво прав та законних інтересів позивача. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та розстрочити виконання рішення строком на шість місяців із поетапною щомісячною сплатою рівними частинами. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial