Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила розірвати шлюб, укладений з [PERSON] . В обгрунтування позовних вимог вказала, що з відповідачем мають спільну дитину, однак з часом вони зрозуміли, що мають різні погляди на сімейне життя. На даний час вони проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують, між ними відсутня взаємоповага один до одного та почуття любові, кожен живе своїм життям, у зв`язку з чим припинили спілкуватися. Перебування у зареєстрованому шлюбі із відповідачем суперечить її інтересам, тому вона подала до суду даний позов. 03.12.2025 у справі відкрито провадження та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Сторони у судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомлено. Позивач подала до суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги задовольнити. У встановлений строк відповідач не подала відзив на позов та заперечень щодо розгляду справи в спрощеному провадженні. Заяв та клопотань не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 223 ЦПК України суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому постановляє за можливе розглянути справу по суті, оскільки неявка у судове засідання сторін у справі не перешкоджає такому розгляду відповідно до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України, та на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення за наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи та надані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі за наступних підстав. Згідно з ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя. Встановлено, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] 01.12.2016 зареєстрували шлюб у Новоград-Волинському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 352. Сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, з урахуванням обставин, викладених в позовній заяві, перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сім`ї, поступово втратили зв`язки між собою, а, отже, сім`я припинила своє існування. За таких обставин суд приходить до висновку, що сім`я розпалася остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам позивача, що має суттєве значення для неї, тому є підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Отже, позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Вирішуючи питання судових витрат у справі, взявши до уваги повне задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку, що на підставі вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати у справі, що складаються з суми судового збору, слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved