Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

Представник позивача [PERSON] , адвокат Кавійчик В.П. звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на користь позивача, посилаючись на те, що [PERSON] має спільну з відповідачем малолітнюдитину, яка проживає з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні. З посиланням на ст. 84 СК України просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/6 частини від доходу з моменту звернення до суду до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування позову зазначено, що позивач перебувала з відповідачем у шлюбних відносинах, які 09.10.2005 року рішенням Підволочиського районного суду розірвано. Під час перебування у шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] . 13 листопада 2025 року Підволочиським районним судом видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] аліменти на дитину [PERSON] . Позивачка не працює, єдиним джерелом існування є допомога по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку. Оскільки добровільно про сплату аліментів домовитись не вдалось, позивачка змушена була звернутись в суд про стягнення аліментів на дитину, а тепер і на її утримання. Відповідач [PERSON] має змогу надати матеріальну допомогу, оскільки є працездатним, на утриманні нікого не має. Зазначені обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом. Ухвалою Підволочиського районного суду Тернопільської області від 05 грудня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. В судовому засіданні представник позивача адвокат Кавійчик В.П. позов підтримала з підстав, зазначених в позовній заяві, просила задоволити вимоги в повному обсязі. Щодо стягнення судових витрат, зазначила, що стороною позивача на протязі 5 днів після ухвалення судом рішення у справі буде подано докази на підтвердження розміру витрат. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав та не заперечував щодо їх задоволення, однак заперечував щодо стягнення з нього судових витрат. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доводам та запереченням сторін в сукупності з наданими письмовими доказами, оцінивши докази у справі, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі статтею 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно ч. 2, 4, 6 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Право на аліменти у дружини (чоловіка) виникає як у період шлюбу, так і після його розірвання, а також якщо шлюб не був офіційно зареєстрований. Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя або у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 8, 9 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Виходячи з положень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. Положення сімейного законодавства України передбачає право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині -матері незалежно від цієї обставини. При цьому за змістом ч.2, 4, 6 ст. 84 СК України, право на утримання дружини, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що позивачка та відповідач мають спільну дитину, сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 22.12.2023, актовий запис №120. Спільна дитина - [PERSON] зареєстрований та проживає разом із матір`ю - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Зазначене підтверджується копією витягу з реєстру територіальної громади, 2025/016517895 від 07.11.2025. Дитина проживає разом із матір`ю - позивачкою по справі [PERSON] та перебуває на її утриманні, вказаний факт відповідачем не заперечувався. Статтею 84 Сімейного кодексу України визначено право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Отже, матеріальне становище дружини, з якою проживає дитина, правового значення не має, а вирішальним є наявність у чоловіка - батька дитини можливості надавати матеріальну допомогу дружині. Частиною 1 статті 80 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі статтею 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Судовим розглядом встановлено, що малолітній син [PERSON] , [INFO] проживає разом із матір`ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Відповідач [PERSON] проживає окремо, є працездатною особою, інших утриманців не має. Відповідачем [PERSON] не надано суду доказів того, що він не має можливості надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, його стан здоров`я не задовільний, або він має інших утриманців. За таких обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дружини (матері дитини) у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) відповідача.

Outcome: approved