Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

Представник позивача Какун А.С., діючи на підставі довіреності від 05.12.2024, звернулася до Городнянського районного суду Чернігівської області з позовом до відповідача та просила стягнути з [PERSON] суму заборгованості за договором позики № 79247757 в розмірі 16770,00 грн. З позову виходить, що 25 березня 2024 року між ТОВ « 1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] було укладено договір позики № 79247757. 14.06.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «1БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» було укладено договір факторингу № 14/06/2021. ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача в сум 16770,00 грн, з яких: 7500,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 5625,00 грн сума заборгованості за відсотками, 3645, 00 грн сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування позикою. У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, при подачі позову до суду клопотав про розгляд справи без його участі, у випадку неявки у судове засідання відповідача, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. (а.с.5). Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином (а.с.53) відповідно до приписів статей 128, 130, 131 ЦПК України, причини неявки не повідомлені. Участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі і ця особа зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що закріплено в статті 43 ЦПК України. Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, не подав відзив і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ураховуючи, що відповідач по справі у судове засідання не з`явився, а сторона позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши заявлені докази, визначившись із правовідносинами між сторонами і нормою права, яка підлягає застосуванню до правовідносин сторін, суд дійшов висновку про непідтверджене право вимоги у позивача до відповідача. 25 березня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір № 79247757 позики на умовах повернення позики у кінці строку. Відповідно до умов договору позичальнику надавався кредит у розмірі 7500,00 грн строком на 30 днів з фіксованою процентною ставкою у розмірі 2,5 %. Процентна ставка за понадстрокове користування кредитом складає 2,70 % за день. Орієнтовна реальна річна процентна ставка становить 114432,08%, орієнтована реальна вартість позики становить 13125,00 грн. Проценти за договором нараховуються щоденно, включаючи дати надання та повернення, на залишок позики, виходячи із строку фактичного користування позикою та до повного погашення заборгованості за договором. Підписавши договір, позичальник підтвердив, що він ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/ з повною інформацією позикодавця та з його послугами (а.с.6-8). У справі встановлено, що 14 червня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «1Безпечне агенство необхідних кредитів» укладено договір факторингу № 14/06/21, згідно з п.1.1. якого ТОВ «1Безпечне агенство необхідних кредитів» зобов`язується відступити ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату права грошової вимоги до третіх осіб - боржників, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (Позики), плату за Позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить Клієнту. Відповідно до п. 1.1 указаного договору, перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних реєстрах боржників, які формуються згідно додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору. Пунктом 1.2 договору факторингу передбачено, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників згідно додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. 28 липня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «1Безпечне агенство необхідних кредитів» укладено додаткову угоду № 2 до договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, згідно з якою текст договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 викладено у новій редакції. Зокрема, пункти 1.3 викладено у такій редакції: клієнт зобов`язується протягом десяти робочих днів з дати відступлення права вимоги за договором позики фактору, повідомити боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних фактору, надати інформацію, передбачену чинним законодавством про фактора у спосіб, передбачений договором про споживчий кредит та вимогами чинного законодавства (а.с. 13). 13 червня 2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «1Безпечне агенство необхідних кредитів» укладено додаткову угоду № 7 до договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року. Даний договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення його печатками сторін. Договір дійсний протягом 12 місяців з дня набрання чинності, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором. У випадку якщо жодна із сторін не направить письмове повідомлення про розірвання договору за один місяць до строку закінчення дії договору, даний договір автоматично пролонгується на кожний наступний рік (а.с.14). Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників № 30 від 19.08.2024 за договором факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 ТОВ «1Безпечне агенство необхідних кредитів» передало, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло реєстр боржників № 30 від 19.08.2024 кількістю 5013 після чого, з урахуванням пункту 1.2 договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей (а.с.16). Реєстр боржників № 30 підписано між ТОВ «1Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ „Фінансова компанія „Європейська агенція з повернення боргів 19 серпня 2024 року. Договір факторингу № 14/06/21 укладено між ТОВ „1Безпечне агенство необхідних кредитів та ТОВ „ФК „Європейська агенція з повернення боргів 14 червня 2021 року. Цим договором передбачено відступлення факторові права лише тих грошових вимог, строк виконання за якими настав на час укладення договору факторингу. Договір позики № 79247757 між ТОВ „1Безпечне необхідних кредитів та [PERSON] укладено 25 березня 2024 року, тобто після укладення договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року. Відповідно до ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. Із зазначеної норми права вбачається, що відступлення права вимоги може здійснюватися лише стосовно дійсної вимоги, яка існувала на момент переходу цих прав. Чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, однак це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності, тоді як передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином. Таку правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 24 квітня 2018 року у справі № 914/868/17, від 18 жовтня 2018 року у справі № 910/11965/16. Отже, зважаючи на те, що предметом договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року є право грошової вимоги, строк платежу за якою настав, і умовами договору не передбачено право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога), відсутні підстави стверджувати про те, що ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права кредитора у зобов`язанні за договором позики № 79247757 від 25 березня 2024 року, укладеним між ТОВ «1Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] , та про те, що відбулась заміна первісного кредитора ТОВ «1Безпечне агенство необхідних кредитів» на нового ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист цивільного інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч. 2 ст. 16 ЦК України. За приписами ст. 3, 4 ЦПК України захисту підлягають порушене, невизнане або оспорюване право особи чи інтерес, а також державний чи суспільний інтерес. Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України). За правилами ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Статтею 3 Закону України «Про електрону комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно зі ст. 11 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч. 6 цієї статті. Приписами ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Зважаючи на вищенаведені норми та дослідивши обставини справи в сукупності, суд правових підстав для задоволення позову ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не знаходить. Звертаючись з цим позовом та обґрунтовуючи заявлені вимоги, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» указувало на те, що право вимоги від первісного кредитора ТОВ «1Безпечне агенство необхідних кредитів» перейшло до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» на підставі договору факторингу та на підставі додаткових угод. Однак, суд дійшов висновку про відсутність у ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги до [PERSON] за договором позики № 79247757. На час укладення 14 червня 2021 року договору факторингу № 14/06/21 між ТОВ «1Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» предмет правочину, тобто право майбутньої вимоги мало бути визначене, проте відповідної визначеної вимоги у ТОВ «1Безпечне агенство необхідних кредитів» щодо [PERSON] на момент укладення цього договору факторингу не існувало і сторони не могли передбачити, що 25.03.2024 року ТОВ «1Безпечне агенство необхідних кредитів» укладе договір позики № 79247757 саме з відповідачем. На час укладення договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року ТОВ «1Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не індивідуалізовано належним чином предмет правочину, а інформація щодо [PERSON] , як боржника, зазначена у реєстрі боржників №30 від 19.08.2024, тобто більш ніж через 3 роки після укладення договору факторингу. Підставою зміни учасника процесуальних правовідносин є факт набуття таким учасником відповідних прав, у даному випадку кредитора, у матеріальних правовідносинах. Передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином (постанова Верховного Суду від 24 квітня 2018 року по справі № 914/868/17). Верховний Суд неодноразово зазначав, що належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі № 753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі № 334/6972/17, постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20 грудня 2021 року у справі № 911/3185/20). Таким чином, наявні у справі реєстри прав вимог, де боржником указано громадянина [PERSON] самі по собі не свідчать про набуття позивачем прав кредитора відносно позичальника, оскільки належними доказами набуття таких прав, мають бути попередні реєстри, складені за хронологією наявної вимоги. Оскільки встановлено, що ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги відносно громадянина [PERSON] , як боржника у зобов`язанні, не набуло, таке право не могло бути переданим цим товариством ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» на підставі договору факторингу. Оскільки позивачем не доведено належними доказами переходу права вимоги за кредитним договором від первісного кредитора ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», у позові слід відмовити.

Outcome: dismissed