Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №ДП0013210 від 04.04.2025 в розмірі 5455,00 грн та судових витрат у справі. Зазначає, що всупереч підписаній угоді, відповідачка не виконала умови договору, не сплатила відсотки за користування коштами, своєчасно не здійснила повне погашення коштів за кредитним договором, що стало причиною виникнення простроченої заборгованості, яку позивач просить стягнути в судовому порядку. Ухвалою судді від 23.12.2025 дану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та витребувано у АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» інформацію щодо: підтвердження факту належності карткового рахунку № [NUMBER] [PERSON] та виписку по картковому рахунку № [NUMBER] 29.01.2026 від АТ «УНІВРСАЛ БАНК» до суду надійшли витребувані ухвалою докази. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.04.2025 між [PERSON] та ТОВ «Фінансова Компанія «Майбіз» був укладений Договір про надання кредиту №ДП 0013210. Відповідно до умов Договору, сума кредиту складає 2500,00 грн; тип кредиту кредит; строк, на який надається кредит - 98 днів. Пунктом 4 кредитного договору встановлено, що Кредитодавець надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжно картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки позичальника, реквізити якої надані позичальником кредитодавцю з метою отримання кредиту. Кредит вважаться наданим в день перерахування кредитодавцем суми кредиту за реквізитами, згідно даного пункту договору. Відповідно до п.5 Договору, тип процентної ставки - фіксована. Процентна ставка становить 0,9 % за кожен день користування кредитом та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п.3 Договору. Згідно п.6 Договору, кредит надається на споживчі цілі. Пунктом 10 договору встановлено, що комісія за надання кредиту становить 750 грн, яка нараховується одноразово в день підписання Договору з ставкою 30% від суми наданого кредиту та погашається позичальником відповідно до графіку платежів. Протягом дії договору комісія не може бути збільшена Кредитодацем. ТОВ «Фінансова Компанія «Майбіз» свої зобов`язання за кредитним договором №ДП 0013210 від 04.04.2025 виконало в повному обсязі, надавши відповідачці кредит в розмірі 2500,00 грн шляхом перерахування коштів на поточний рахунок [PERSON] [NUMBER] , що підтверджується квитанцією про виплату ТОВ «Platon», яка міститься у матеріалах справи. Факт належності банківської картки № [NUMBER] відповідачці та отримання кредитних коштів в розмірі 2500,00 грн 04.04.2025 підтверджується випискою за вказаним банківським рахунком, що надана АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» 14.10.2025 між ТОВ «Фінансова Компанія «Майбіз» та ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» укладено договір факторингу № 14/10/25, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова Компанія «Майбіз» зобов`язується відступити ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» Права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» зобов`язується прийняти такі Права вимоги та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Фінансова Компанія «Майбіз» (Ціна придбання) за відповідний реєстр за плату, у передбачений цим Договором спосіб. Відповідно до п.2.1.3 Договору факторингу, перехід Прав вимоги від ТОВ «Фінансова Компанія «Майбіз» до ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» відбувається в день підписання сторонами відповідного реєстру прав вимоги, після чого ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» стає Кредитором по відношенню до Боржників та набуває всіх прав щодо Боржників в обсязі та на умовах, що існували на момент такого переходу, відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до реєстру прав вимоги №14/10/25 до договору факторингу №14/10/25 від 14.10.2025, ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 5455,00 грн. Тому, загальний розмір заборгованості [PERSON] перед позивачем становить 5455,00грн, що складається з: простроченої заборгованості за тілом кредиту 2500,00 грн; простроченої заборгованості за нарахованими відсотками 2205,00 грн та заборгованості за комісією 750,00 грн. Суд погоджується з розрахунком заборгованості, наданим ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП», з огляду на відсутність жодних заперечень зі сторони [PERSON] щодо правильності та співставності арифметичних обчислень. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Також, відповідно до ч. 1, 2 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Таким чином, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Нормою ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Також, приписами ст.12 цього Закону передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Статтею 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст.1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ч.1 ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ч.1 ст.1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Частинами 1, 6 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оскільки відповідачка належними доказами не спростувала доводи позивача, контррозрахунку суду не надала, тому перевіривши розрахунки позивача в частині основної суми заборгованості та нарахованих відсотків, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідачки заборгованості за тілом кредиту, відсотків за користування грошовими коштами та комісії за надання кредиту знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, оскільки розмір отриманого та не повернутого вчасно кредиту підтверджено матеріалами справи, а розмір відсотків за користування кредитними коштами, передбачений укладеним між первісним кредитором та відповідачем Договором. Тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Щодо судових витрат. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України стягненню з відповідачки на користь позивача підлягає сплачений судовий збір. Крім того, позивач в позовній заяві просить стягнути з [PERSON] понесені витрати на правову допомогу в розмірі 4500,00 грн. Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою, підлягають розподілу разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу визначається згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Звертаючись до суду, представник позивача згідно вимог ст.134 ЦПК України, в позовній заяві зазначив що витрати, понесені на правову допомогу становлять 4500,00 грн, на підтвердження понесення яких долучив до позовної заяви договір про надання правничої допомоги №22-08/25/ДІЛ від 22.08.2025, акт приймання-передачі справ на надання правничої допомоги та витяг з акту №3-ДІЛ від 08.12.2025 приймання-передачі наданої правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги №22-08/25/ДІЛ від 22.08.2025. Згідно даних документів вбачається, що вартість наданих послуг складає 4500,00 грн. Отже, враховуючи те, що на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу стороною позивача надано всі необхідні докази, а заперечення відповідачки щодо їх розміру відсутні, тому суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідачки на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 4500,00 грн.

Outcome: approved