Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-10 00:00:00

22.09.2025 року ТОВ «Кошельок» звернулось до Київського районного суду м. Полтави з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 22.09.2025 цивільну справу передано до Подільського районного суду м.Полтави для розгляду за підсудністю. В обґрунтування позову позивачем зазначено, що 16.02.2022 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір № 3381810262-618261 про надання коштів у позику за допомогою веб-сайту (https://koshelok.ua/), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Кошельок», у рамках якої реалізується технологія обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів, які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле. Зазначений Кредитний договір, як вбачається із його змісту, разом із правилами відкриття надання споживчих кредитів, складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким позичальник був попередньо ознайомлений. Кредитний договір, у відповідності до норм ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про споживче кредитування», був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ЗУ «Про електронну комерцію». На виконання зазначених вимог [PERSON] було надано одноразовий ідентифікатор - 2476 для підписання Кредитного договору № 3381810262-618261 від 16.02.2022 року, шляхом направлення позичальнику на номер телефону [NUMBER] , вказаного ним під час реєстрації в особистому кабінеті, електронного смс-повідомлення. Відповідно до умов Кредитного договору ТОВ «Кошельок» взяло на себе зобов`язання надати [PERSON] кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту - 5000,00 грн; початковий строк кредитування - 13 днів; дисконтна відсоткова ставка - 0,01 % на добу за початковий (лояльний) строк кредитування; базова процентна ставка - 2,2 % на добу за продовжений строк користування кредитом. Кредитор виконав взяті на себе зобов`язання, надавши [PERSON] кредит відповідно до умов укладеного Кредитного договору та перерахував грошові кошти на банківську картку № [NUMBER] . Згідно п. 3.6 та п. 3.7 Кредитного договору, строк користування кредитними коштами було продовжено на 90 днів, тобто з 01.03.2022 року до 29.05.2022 року за ставкою 2,2% на добу. Однак відповідач [PERSON] порушила умови Кредитного договору, не повернула в повному обсязі кредит, відтак загальна сума боргу, що підлягає стягненню за договором, станом на дату подання позову до суду, становить 14906,50 грн, яка складається із: заборгованості за сумою кредиту - 5000 грн; заборгованості за відсотками за користування позикою - 9906,50 грн. На підставі викладеного позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Кошельок» заборгованість за Кредитним договором № 3381810262-618261 від 16.02.2022 року в сумі 14906,50 грн та судові витрати. Ухвалою Подільського районного суду міста Полтави від 20.10.2025 року відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовом ТОВ «Кошельок» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. 03.12.2025 року на підставі розпорядження керівника апарату Подільського районного суду міста Полтави було проведено повторний автоматизований розподіл судової справи та визначено головуючим суддю Ткачука Ю. А.. Ухвалою Подільського районного суду міста Полтави від 04.12.2025 року прийнято справу до провадження судді, вирішено її розгляд проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначити у справі судове засідання. У судове засідання представник позивача не з`явився, в прохальній частині позовної заяви зазначав, що, просить розглянути справу без їх участі, на підставі наявних у справі доказів прохав задовольнити позов у повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про причину неявки суд не повідомила, про день, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином. Заяви про розгляд справи без її участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідача також не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи неявку в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, який про причини неявки не повідомив, неподання відповідачем відзиву на позов, згоду представника позивача на ухвалення заочного рішення, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення у даній справі. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі доказів, які додані до справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.02.2022 року між ТОВ «Кошельок» та [PERSON] було укладено договір № 3381810262-618261 про надання коштів у позику за допомогою веб-сайту (https://koshelok.ua/), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Кошельок», у рамках якої реалізується технологія обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів, які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле. Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» - зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Зазначений Кредитний договір, як вбачається із його змісту, разом із правилами відкриття надання споживчих кредитів, складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким позичальник був попередньо ознайомлений. Кредитний договір, у відповідності до норм ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про споживче кредитування», був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ЗУ «Про електронну комерцію». Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, - в тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором. На виконання зазначених вимог [PERSON] було надано одноразовий ідентифікатор - 2476 для підписання Кредитного договору № 3381810262-618261 від 16.02.2022 року, шляхом направлення позичальнику на номер телефону [NUMBER] , вказаного ним під час реєстрації в особистому кабінеті, електронного смс-повідомлення. Відповідно до умов Кредитного договору ТОВ «Кошельок» взяло на себе зобов`язання надати [PERSON] кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту - 5000,00 грн; початковий строк кредитування - 13 днів; дисконтна відсоткова ставка - 0,01 % на добу за початковий (лояльний) строк кредитування; базова процентна ставка - 2,2 % на добу за продовжений строк користування кредитом. Кредитор виконав взяті на себе зобов`язання, надавши [PERSON] кредит відповідно до умов укладеного Кредитного договору та перерахував грошові кошти на банківську картку № [NUMBER] , на підтвердження чого позивачем надано копію платіжного доручення та копію довідки-повідомлення про перерахування коштів від фінансово-розрахункової установи. Тобто свою частину договору позивачем було виконано в повному обсязі. Зазначені обставини підтверджуються інформацією, витребуваною судом за клопотанням позивача від АТ КБ «ПРИВАТБАНК», щодо руху грошових коштів по банківському рахунку № [NUMBER] , який обслуговується за допомогою банківської платіжної картки № [NUMBER] , емітованої в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на ім`я [PERSON] , з якої слідує, що 16.02.2022 року було зараховано платіж у сумі 5000 грн. Згідно п. 3.6 та п. 3.7 Кредитного договору, строк користування кредитними коштами було продовжено на 90 днів, тобто з 01.03.2022 року до 29.05.2022 року за ставкою 2,2% на добу. Натомість відповідач [PERSON] підтвердила виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного Кредитного договору шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця, зокрема отримавши грошові кошти, відповідач не скористалась своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення кредитного договору відмовитись від нього. Таким чином відповідач порушила умови кредитного договору та не виконала в повному обсязі грошові зобов`язання перед позивачем. У зв`язку з зазначеними порушеннями відповідачем за кредитним договором утворилась заборгованість, яка станом на станом на дату подання позову до суду, становить 14906,50 грн, яка складається із: заборгованості за сумою кредиту - 5000 грн; заборгованості за відсотками за користування позикою - 9906,50 грн. У відповідності до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Статтями 1049, 1054 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Згідно ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. У ч. 4 ст. 137 ЦПК України зазначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. У ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Судом встановлено, що на підтвердження здійснених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу надано: копію договору про надання правової допомоги від 12.02.2025 року, копію додатку до договору про надання правової допомоги від 12.02.2025 року, в якому міститься деталізований розрахунок понесених витрати на правову допомогу на суму 10000 грн; копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ДН № 5506 від 29.05.2019 року. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Всупереч вимог ст. 81 ЦПК України, відповідач не довів обставин щодо неспівмірності витрат позивача на оплату правничої допомоги адвоката. Враховуючи викладене, у відповідності до ч. 2 ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне, стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422, 40 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 7 000 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved