Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Відповідно до розпорядження голови Носівської РДА Чернігівської області № 52 від 4 березня 2008 року [PERSON] передавались у власність земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва № [NUMBER] площею 0,8416 га (сіножаті) та № [NUMBER] площею 1,5063 га (пасовища) в землях колишнього КСП ім. Фрунзе в межах території Носівської міської ради Чернігівської області, але в подальшому [PERSON] право власності на ці земельні ділянки в установленому порядку не зареєструвала та не отримала правовстановлюючі документи. Спадщину після смерті [PERSON] прийняли він (позивач) та його батько (чоловік спадкодавця) [PERSON] , який помер [INFO] . [PERSON] за життя юридично не оформив спадкових прав після смерті [PERSON] . Він (позивач) прийняв спадщину після смерті [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом. Нотаріус відмовив йому (позивачу) у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки після смерті [PERSON] . Рішенням Носівського районного суду Чернігівської області від 8 травня 2018 року за ним (позивачем) визнано право на завершення приватизації 1/2 частини вищезазначених земельних ділянок у порядку спадкування після смерті [PERSON] . [PERSON] просив суд визнати за ним у порядку спадкування після смерті [PERSON] право на завершення приватизації 1/2 частини земельних ділянок площами 0,8416 га та 1,5063 га, які призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані на території Носівської міської ради Чернігівської області, та одержання документів, що посвідчують право власності на ці земельні ділянки на своє ім`я. У судове засідання позивач та його представник адвокат Гунько О.Ю. не з`явилися, представник подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив їх задовольнити, розгляд справи проводити без його участі та участі позивача. У судове засідання представник Носівської міської ради Чернігівської області не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що міська рада не заперечує проти задоволення позову, визнає заявлені позовні вимоги, просив розгляд справи проводити без участі їх представника. Суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності учасників справи за наявними у справі доказами, оскільки в даному випадку відсутні підстави, передбачені ст. 223 ЦПК України, для відкладення розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до проекту із землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) по кормових угіддях колишнього КСП ім. Фрунзе в межах території Носівської міської ради Чернігівської області та Додатку № 4 до розпорядження голови Носівської РДА № 52 від 4 березня 2008 року [PERSON] передано у власність земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва № [NUMBER] площею 0,8416 га (сіножаті) та № [NUMBER] площею 1,5063 га (пасовища). Таким чином, за життя [PERSON] відповідно до вимог чинного законодавства України розпочала процес приватизації вказаних земельних ділянок, але не отримала правовстановлюючий документ на ці земельні ділянки та не зареєструвала за собою право власності на них. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 5). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У судовому засіданні встановлено, що за життя [PERSON] заповітів не складала, спадщину після її смерті прийняли син [PERSON] та чоловік [PERSON] . 26 липня 2016 року на ім`я [PERSON] було видано свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину земельних ділянок, що належали спадкодавцю на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 008809, що підтверджується матеріалами справи. Рішенням Носівського районного суду Чернігівської області від 8 травня 2018 року у справі № 741/306/18 9провадження № 2/741/295/18), яке набрало законної сили 8 червня 2018 року, за позивачем визнано право на завершення приватизації 1/2 частини земельних ділянок із земель колишнього КСП ім. Фрунзе площами 0,8416 га та 1,5063 га, які призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташовані на території Носівської міської ради Чернігівської області, та одержання документів, що посвідчують право власності на 1/2 частину цих земельних ділянок на його ( [PERSON] ) ім`я, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . У свою чергу [PERSON] не оформив спадкових прав після смерті [PERSON] та [INFO] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 7). У судовому засіданні встановлено, що за життя [PERSON] заповітів не складав, спадщину після його смерті прийняв син [PERSON] , за заявою якого приватним нотаріусом Ніжинського районного нотаріального округу Чернігівської області Чуєнко Л.А. було заведено спадкову справу за № 63/2016. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України. У судовому засіданні встановлено, що 20 травня 2025 року приватний нотаріус Ніжинського районного нотаріального округу Чернігівської області Чуєнко Л.А. винесла постанову, якою відмовила позивачу у видачі свідоцтв про право на спадщину на земельні ділянки № [NUMBER] (сіножаті), площею 0,8400 га, та № [NUMBER] (пасовище), площею 1,5000 га, у зв`язку із відсутністю на них правовстановлюючих документів. Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Право на завершення процедури приватизації та отримання земельних ділянок у власність, яке належало померлій [PERSON] на момент відкриття спадщини та було успадковане [PERSON] після її смерті, не припинилося внаслідок їх смерті. Проаналізувавши добуті по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Ураховуючи те, що відповідач не вчинив жодних дій, які б порушували права позивача, судові витрати по сплаті судового збору необхідно покласти за рахунок позивача.

Outcome: approved