Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» звернулось до Тиврівського районного суду Вінницької області із позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за договором кредиту від 29.04.2025 № 71494842. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 29.04.2025 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] в електронному вигляді уклали договір про надання коштів у кредит №71494842, за умовами якого відповідачу було надано кредит в загальному розмірі 10 000 грн строком на 30 днів (з 29.04.2025 по 28.05.2025) із (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 0.5 %, які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 15.00% від суми наданого Кредиту (що у грошовому виразі складає 1 500,00 грн). У разі порушення Позичальником/Відповідачем строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується 4 % за понадстрокове користування кредитом на тіло кредиту за кожен день понадстрокового користування. 28.05.2025 між кредитодавцем та позичальником/відповідачем за ініціативою останнього укладено Додаткову угоду №15036287 до Договору позики №71494842, за умовами якої сторони домовились продовжити строк кредитування на 30 днів в результаті чого загальний строк кредитування змінився з 30 днів на 60 днів (до 27.06.2025) та змінити денну процентну ставку (фіксовану) з 0,5 % на 1 %. Додатковий договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. Враховуючи викладені вище умови Договору кредиту №71494842 від 29.04.2025 та додаткової угоди, та здійснені відповідачем платежі в рахунок погашення заборгованості за договором кредиту, які складають 3007 грн, заборгованість останнього за договором кредиту складає 17 479,08 грн, зокрема: 6 993,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 4 050,00 грн. сума заборгованості за процентами; 1 500,00 грн. сума заборгованості за комісією; 4 936,08 грн. сума заборгованості за процентами, нарахованими за понадстрокове користування. ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» уклали Договір факторингу № 16/10/25 від 16.10.2025, за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб-боржників, в тому числі за договором кредиту №71494842 від 29.04.2025. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором кредиту №71494842 від 29.04.2025 в розмірі 17 479,08 грн, а також понесені судові витрати на сплату судового збору в сумі 2422 гривні 40 копійок та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4500 грн. Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 27.11.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Крім того, даною ухвалою суду було визначено строки для подання сторонами заяв по суті справи, а також задоволено клопотання позивача про витребування в АТ "Універсал Банк" інформації щодо належності рахунків відповідача та виписки по картковому рахунку. Вказану ухвалу направлено відповідачу [PERSON] на адресу реєстрації рекомендованим листом з повідомленням про вручення, 07.01.2026 вручено особисто, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 55). Відповідач у встановлені судом строки правом надання відзиву на позовну заяву не скористався. Частиною восьмою статті 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотань про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. Відповідач відзиву на позовну заяву до суду не подав. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про вирішення спору за наявними у справі матеріалами. Фактичні обставини справи, встановлені судом на підставі досліджених доказів, які містяться в матеріалах справи. 29.04.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] в електронному вигляді було укладено договір про надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №71494842, який був підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором «41861» (а.с. 11 зворот-18). Відповідно до п.2.2.1, 2.2.2, 2.2.3, 2.2.4 договору відповідачу було надано кредит в розмірі 10000 грн строком на 30 днів (з 29.04.2025 по 28.05.2025) із (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 0.5%, які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 15.00% від суми наданого Кредиту (що у грошовому виразі складає 1 500,00 грн). Відповідно до п. 2.2., 10.5.1. кредитного договору у разі порушення позичальником строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується 4% за понадстрокове користування кредитом на тіло кредиту за кожен день понадстрокового користування. 28.05.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Додаткову угоду №15036287 до Договору надання коштів у кредит №71494842 від 29.04.2025, за умовами якої сторони домовились продовжити строк кредитування на 30 днів, в результаті чого загальний строк кредитування змінився з 30 днів на 60 днів (до 27.06.2025) та змінити денну процентну ставку (фіксовану) з 0,5 % на 1 %. Додатковий договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора - 68070 (а.с.19 зворот-20). Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» було у повному обсязі виконано своє зобов`язання за Договором шляхом перерахування грошових коштів [PERSON] на картковий рахунок, спеціальним платіжним засобом до якого є картка № [NUMBER] , яка була емітована банком на ім`я відповідача, що підтверджується довідкою ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» №16/10/25-14469 від 16.10.2025 (а.с. 22) та наданою з АТ «УніверсалБанк» за вих. БТ/Е-20095 від 04.12.2025 на виконання ухвали суду інформацією щодо належності зазначеної банківської карти відповідачу та руху коштів за вказаним рахунком, у якому міститься зарахування на рахунок відповідача 29.04.2025 грошових коштів в сумі 10000 грн (а.с. 49-51). 16.10.2025 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» укладено Договір факторингу № 16/10/25, за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб-боржників, зазначених у реєстрі прав вимог №16/10/25-02 від 16.10.2025, в тому числі за договором кредиту №71494842 від 29.04.2025 у розмірі 17 479,08 грн, (а.с. 23-26, 27 зворот-28). Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» за період з 29.04.2025 по 16.10.2025 заборгованість відповідача перед позивачем за договором кредиту №71494842 від 29.04.2025 становить 17 479,08 грн, зокрема: 6 993,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 4 050,00 грн. сума заборгованості за процентами; 1 500,00 грн. сума заборгованості за комісією; 4936,08 грн сума заборгованості за процентами, нарахованими за понадстрокове користування (а.с. 9 зворот-10). Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" за період з 15.10.2025 по 04.11.2025 заборгованість відповідача перед позивачем за договором кредиту №71494842 від 29.04.2025 становить 17 479,08 грн, зокрема: 6 993,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 4 050,00 грн. сума заборгованості за процентами; 1 500,00 грн сума заборгованості за комісією; 4 936,08 грн сума заборгованості за процентами, нарахованими за понадстрокове користування (а.с. 4). Надаючи оцінку дослідженим у справі доказам та встановленим на їх підставі правовідносинам суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Статтею 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до положень ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері визначено Законом України "Про споживче кредитування". Відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про споживче кредитування" договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Відповідно до п. 2, 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про споживче кредитування" загальна вартість кредиту для споживача - сума загального розміру кредиту та загальних витрат за споживчим кредитом. Загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. Частиною 2 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування" передбачено, що до загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на додаткові та/або супутні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо). Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Договір є правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Доказів про неправомірність кредитного договору матеріали справи не містять. У разі не спростування презумпції правомірності договорів всі права, набуті сторонами правочинів за ними, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Згідно зі ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України). Відступлення права вимоги за змістом означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Частиною 1 статті 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Висновки суду Судом встановлено, що 29.04.2025 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] в електронному вигляді уклали договір про надання коштів у кредит №71494842, за умовами якого відповідачу було надано кредит в загальному розмірі 10 000 грн строком на 30 днів (з 29.04.2025 по 28.05.2025) із (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 0.5 %, які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 15.00% від суми наданого Кредиту (що у грошовому виразі складає 1 500,00 грн). 28.05.2025 між сторонами укладено Додаткову угоду №15036287 до Договору позики №71494842, за умовами якої сторони домовились продовжити строк кредитування на 30 днів, в результаті чого загальний строк кредитування змінився з 30 днів на 60 днів (до 27.06.2025), а також змінено денну процентну ставку (фіксовану) з 0,5 % на 1 %. Відповідач не дотримався умов договору та не сплатив необхідні платежі за кредитом, у зв`язку з чим за ним виникла заборгованість, яка ним не спростована. 16.10.2025 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» укладено Договір факторингу № 16/10/25, за умовами якого позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги до набув право грошової вимоги до [PERSON] за договором кредиту №71494842 від 29.04.2025 у розмірі 17479,08 грн, з яких, 6993,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 4050,00 грн. сума заборгованості за процентами; 1500,00 грн. сума заборгованості за комісією; 4936,08 грн. сума заборгованості за процентами, нарахованими за понадстрокове користування. Судом встановлено, що первісним кредитодавцем виконано свої зобов`язання за умовами кредитного договору, натомість відповідач свої зобов`язання за умовами договору не виконав та надані кредитні кошти та проценти за користування ними у визначені договором строки не повернув. Визначаючи обґрунтованість заявленої вимоги про стягнення заборгованості та її розміру, суд зазначає наступне. Зазначена заборгованість розрахована в межах погодженого сторонами строку кредитування з урахуванням пролонгації за погодженими сторонами процентними ставками з урахуванням сплачених відповідачем коштів, відповідачем не оспорюється, у зв`язку з чим суд визнає позовні вимоги в цій частині обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Надані позивачем та витребувані судом докази у своїй сукупності мають взаємний зв`язок, є належними і допустимими у зазначених спірних правовідносинах сторін, їх достовірність стороною відповідача не спростована. Умови договору не оспорюються. Суд погоджується із розрахунком заборгованості, наданим позивачем, оскільки він здійснений відповідно до умов договору позики та правил надання грошових коштів у позику. Водночас, суд звертає увагу на те, що проценти відповідачу нараховані за період з 29.04.2025 по 14.07.2025, тобто за 60-денний період погодженого сторонами строку кредитування та 17-денний період понадстрокового користування грошовими коштами, що передбачено п. п. 2.2., 10.5.1. кредитного договору. Суд вважає, що визначені п. 2.2., 10.5.1. кредитного договору умови щодо нарахування процентів за понадстрокове користування кредитом, які містяться в розділі 10 кредитного договору "Відповідальність сторін, порядок вирішення спорів", є узгодженою сторонами мірою відповідальності за неналежне виконання зобов`язання. Вказане узгоджується з висновками, здійсненими Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-16гс22). Зокрема, Велика Палата Верховного Суду у пункті 141 зазначеної постанови вказала, що у разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання нараховуються не проценти за «користування кредитом» (стаття 1048 ЦК України), а проценти за порушення грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України) у розмірі, визначеному законом або договором. Разом з цим, згідно з пунктом 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Оскільки відсотки в розмірі 4936,08 грн, нараховані в період з 28.06.2025 по 14.07.2025 (включно), тобто поза межами погодженого сторонами строку кредитування, як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання, вони відповідно до наведених раніше положень законодавства підлягають списанню кредитодавцем, а в даному випадку позивачем, як його правонаступником. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ "Фінпром Маркет підлягають до часткового задоволення. Зокрема, з [PERSON] на користь ТОВ "Фінпром Маркет підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №71494842 від 29.04.2025 у розмірі 12543 грн, що складається із заборгованості за основною сумою боргу - 6 993,00 грн, заборгованості за процентами - 4 050,00 грн. заборгованості за комісією - 1 500,00 грн. У задоволенні позовних вимог щодо стягнення заборгованості за процентами, нарахованими за понадстрокове користування кредитом у сумі 4936,08 грн, слід відмовити, оскільки відповідно до пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України вказані платежі підлягають списанню кредитодавцем. Розподіл судових витрат. У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача витрати на сплату судового збору в розмірі 2422,4 грн, що підтверджено платіжною інструкцією від 14.11.2025 №579942321.1 (а.с.41), та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4500,00 гривень, розмір яких підтверджує договором про надання правової допомоги від 25.08.2025 № 25-08/25/ФП (а.с.30-32), актом приймання-передачі на наданння правничої допомоги (а.с.34-35). Частиною 1 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною другою статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи висновок суду про часткове задоволення позовних вимог в розмірі 71,76% від заявлених позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягають стягненню пропорційно розміру задоволених позовних вимог витрати на сплату судового збору в розмірі 1738,31 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3229,20 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: partial