Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

У січні 2026 року до Новомиргородського районного суду Кіровоградської області надійшла позовна заява [PERSON] до Новомиргородської міської ради Кіровоградської області про визнання права власності на спадкове майно. Позивач просить визнати за позивачем[PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , право власності на земельну ділянку площею 5.90 га, розташовану на території Панчівської сільської ради, Новомиргородського району Кіровоградської області, ділянка № [NUMBER] , з цільовим призначенням - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 3523885800:02:000:0720, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач повідомлений в установленому законом порядку про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, проте, до суду від представниці позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, у якій вона просила задовольнити позов. Представник Новомиргородської міської ради Кіровоградської області в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог. За таких обставин, суд вважає за можливе слухати справу за відсутності сторін за наявними у справі доказами. Оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. У силу ст.1223 ЦК України позивач має право на спадкування як особа, визначена у заповіті. Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. У судовому засіданні безспірно з`ясовано, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] про що свідчить Свідоцтво про смерть серія [NUMBER] . За життя [PERSON] заповів належну йому на праві власності земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5.90 га, що знаходиться на території Панчівської сільської ради, Новомиргородського району Кіровоградської області з кадастровим номером 3523885800:02:000:0720, [PERSON] , [INFO] , про що свідчить Заповіт від 12.11.2014 року, посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Стафійчук С.Є. та зареєстрований в реєстрі за №1049. Спадкодавець не являвся близьким родичем Позивача, тому про факт його смерті Позивач дізнався лише в 2017 року, про що свідчить дата видачі Свідоцтва про смерть Спадкодавця. Оскільки за місцем фактичного проживання Спадкодавця спадкова справа після смерті останнього не відкривалась, про що свідчить Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру від 14.12.2017 року, Позивач 15.12.2017 року прийняв спадщину після смерті [PERSON] за заповітом, за місцем знаходження спадкового майна, про що свідчить Заява від 15.12.2017 року, підпис на якій посвідчений приватним нотаріусом Новомиргородського нотаріального округу Кіровоградської області, яка зареєстрована в реєстрі за №1000. В жовтні 2025 року, з метою оформлення прав на спадкове майно, Позивач звернувся до Рівненської державної нотаріальної контори Рівненської області з заявою про відкриття спадкової справи та видачі свідоцтва про право власності за заповітом на Земельну ділянку (заява від 06.10.2025 року). Однак, Рівненська державна нотаріальна контора Рівненської області листом від 20.10.2025 року №1880/01-16 відмовила в відкриті спадкової справи та видачі свідоцтва про право власності за заповітом, посилаючись на необхідність надати нотаріусу оригінали документів, в тому числі, документа, що підтверджує право власності на майно, що успадковується. Право власності Спадкодавця на Земельну ділянку підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії КР №038060 виданого 04.09.2009. Однак, в Позивача наявна лише копія зазначеного Державного акту. Варто зазначити, що Земельна ділянка, з моменту смерті Спадкодавця фактично перебуває у володінні та користуванні Позивача. Так, Позивач використовує її в своїй підприємницькій діяльності в Фермерському господарстві «Панкул», що підтверджується податковими деклараціями. Фермерське господарство «Панкул» є власністю Позивача, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб і підприємців та громадських формувань. На підтвердження наявності у Спадкодавця права власності на Земельну ділянку Позивач надає належним чином завірену копію Державного акту на право власності серії КР №038060, надану Головним управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, як органом в якому зберігається другий примірник державного акту та Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 19.12.2025 року, в якому власником Земельної ділянки зазначений [PERSON] . Відповідно до п. 24. Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» - відповідачами у таких справах є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За відсутності інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після смерті Спадкодавця, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 14.12.2017 року, Новомиргородська міська рада, як орган місцевого самоврядування, є належним відповідачем у даній справі. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 83917874 від 20 січня 2026 року наданої Рівненською державною нотаріальною конторою Рівненської області, згідно даних Алфавітних книг обліку спадкових справ за 2015-2025 роки, спадкова справа щодо спадщини померлого [PERSON] , померлого [INFO] в Рівненській державній нотаріальній конторі Рівненської області не заводилась, тому надання спадкової справи після смерті [PERSON] , який помер [INFO] не вбачається за можливе. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи, що відповідач не заперечує проти визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за заповітом, тому, відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. З огляду на вищевикладене, враховуючи, що спадкодавець [PERSON] , який помер [INFO] , визначив посмертну юридичну долю належного йому майна шляхом складання заповідального розпорядження, зваживши у сукупності наведені вище обставини, у тому числі відсутність інших спадкоємців щодо майна [PERSON] , суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, не порушують законних прав та інтересів інших осіб, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved