Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

У червні 2025 року позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, у якому просив стягнути з відповідача на свою користь 10896,00 грн шкоди, заподіяної внаслідок ДТП. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що 04 грудня 2020 року між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та [PERSON] укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних тз, яким забезпечено тз Mini Cooper, д.н.з. [NUMBER] . 23.04.2021 у м. Києві на вул. Бульварно-Кудрявський, 49, відповідач, керуючи тз Mini Cooper, д.н.з. [NUMBER] , під час руху заднім ходом була неуважна, що призвело до наїзду на припаркований тз Hyundai Kona, д.н.з. [NUMBER] , не дочекавшись прибуття працівників поліції, залишила місце ДТП. Внаслідок ДТП пошкоджено тз Hyundai Kona, д.н.з. [NUMBER] з вини відповідача. На підставі страхового акту розмір виплати за страхове відшкодування складає 10896,00 грн, яке ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» в порядку суброгації сплатило ПрАТ «СК «Універсальна» для відшкодування власнику пошкодженого тз витрат на ремонт тз. Відтак, вказана сума підлягає стягненню з відповідача в порядку регресу. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 02 липня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. На день ухвалення рішення, відповідач своїм правом не скористався, відзив на позов не подав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, відповідно до копії полісу №202086062 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 04 грудня 2020 року, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» забезпечено тз [PERSON] Mini Cooper, д.н.з. [NUMBER] . Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (ч.6 ст.82 ЦПК України). Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 13 серпня 2021 року [PERSON] визнаyj винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.ст.122-4, 124 КУпАП. Відповідно до змісту постанови, 23.04.2021 року о 17 год. 00 хв., в м. Києві, на вул. Бульварно-Кудрявський, 49 водій [PERSON] керуючи автомобілем MINICOOPER державний номерний знак [NUMBER] , була неуважна під час руху заднім ходом, що призвело до наїзду на припаркований позаду автомобіль HYUNDAI державний номерний знак [NUMBER] , внаслідок чого обидва транспортні засоби отримали пошкодження. При цьому не дочекавшись прибуття працівників поліції залишила місце ДТП. Чим порушив вимоги п.п.2.10.а, 2.3 б, 10.9 Правил дорожнього руху, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.ст.122-4, 124 КУпАП. Тз Hyundai Kona, д.н.з. [NUMBER] на момент ДТП забезпечений у ПрАТ «СК «Універсальна», відповідно до договору №3111/249/002721 добровільного страхування наземного транспорту від 31 серпня 2020 року. Відповідно до копії платіжного доручення №48987687 від 20 вересня 2022 року, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» сплатило ПАТ «СК «Універсальна» 10896,00 грн із призначенням платежу: страхова виплата. Частиною 2 ст.1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За приписами ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Постанова Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судам цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27 березня 1992 року роз`яснює, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі та майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі, особою, яка її заподіла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Предметом договору страхування є передача страхувальником за плату ризику, пов`язаного з об`єктом страхування, страховику на умовах, визначених договором страхування або законодавством України (ч.1 ст.980 ЦК України). Відповідно до ст.993 ЦК України до страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки. За ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно зі ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п.27 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Таким чином, вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved