Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-05 00:00:00

ТОВ «Юніт Капітал» в особі директора Хлопкової М.С. звернулось до суду з вказаним позовом про стягнення з відповідачки [PERSON] на користь ТОВ «Юніт Капітал» заборгованості за кредитним договором № 979815154 від 14.04.2021 у загальному розмірі 42 684,00 грн. Також просить стягнути суму сплаченого судового збору в розмірі 2 422,40 грн та 7 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 14.04.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 979815154 в електронній формі з використанням електронного підпису позичальника. Згідно з договором кредитодавець зобов`язався надати позичальнику кредит у розмірі 12 000,00 грн, а позичальник зобов`язалась повернути кредитні кошти у строк, визначений договором та сплатити проценти відповідно до умов договору. Того ж дня ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти в сумі 12 000,00 грн на банківську карту відповідачки за номером [NUMBER] . Відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором не виконала, кредитні кошти не повернула та не сплатила проценти за користування кредитом. 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (фактор) уклали договір факторингу № 28/1118-01 зі строком дії до 28.11.2019. У подальшому строк дії договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 щороку продовжувався додатковими угодами, якими затверджувалась «нова редакція п. 8.2» Договору факторингу, а саме: угодою № 19 від 28.11.2019 - строк дії договору факторингу продовжено до 31.12.2020; угодою № 26 від 31.12.2020 - строк дії договору факторингу продовжено до 31.12.2021; угодою № 27 від 31.12.2021 - строк дії договору факторингу продовжено до 31.12.2022; угодою № 31 від 31.12.2022 - строк дії договору факторингу продовжено до 31.12.2023; угодою № 32 від 31.12.2023 - строк дії договору факторингу продовжено до 31.12.2024. Вважаючи договір факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 «рамковою угодою», якою підтверджується співпраця двох сторін: ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (фактор) протягом визначеного додатковими угодами періоду часу з 28.11.2018 по 31.12.2024, відбулось відступлення прав вимоги на підставі Реєстрів прав вимоги до боржників за Кредитними договорами, укладеними після укладання Договору факторингу. Відступлення права вимоги до позичальника [PERSON] за кредитним договором № 979815154 від 14.04.2021 відбулось на підставі Реєстру прав вимоги № 138 від 15.06.2021 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (з урахуванням продовженого строку його дії). Згідно Реєстру первісний кредитор ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступив новому кредитору ТОВ «Таліон Плюс» право грошової вимоги до боржника [PERSON] на загальну суму 26 952,00 грн. Крім того, за договором факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020, що був укладений між ТОВ «Таліон Плюс» (клієнт) та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» (фактор), додатковими угодами до нього № 2 від 03.08.2021 та № 3 від 30.12.2022, відповідно до Реєстру прав вимоги № 10 від 31.07.2023, відбулось наступне відступлення права вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором № 979815154 від 14.04.2021 на загальну суму 42 684,00 грн. Востаннє відступлення права вимоги до позичальника [PERSON] за кредитним договором № 979815154 від 14.04.2021 відбулось 04.06.2025 шляхом укладення Договору факторингу № 04/06/25-Ю між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» (клієнт) та ТОВ «Юніт Капітал» (фактор), відповідно до якого та згідно Реєстру боржників до позивача ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право грошової вимоги на загальну суму 42 684,00 грн. Розрахунки заборгованості підготовлені первісним кредитором та ТОВ «Таліон Плюс» за відповідні періоди перебування у них прав вимог. ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач не здійснювали жодних нарахувань за кредитним договором. У період перебування вимоги у ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відповідачкою погашення заборгованості не здійснювалось. На рахунки позивача також не надходило жодного платежу на погашення заборгованості за кредитним договором. Станом на дату звернення до суду представник позивача вважає, що кредитна заборгованість відповідачки становить 42 684,00 грн, з яких: 12 000,00 грн - заборгованість по кредиту, 30 684,00 грн - несплачені проценти. Одночасно із поданням позову представник позивача звернулась до суду із клопотанням про витребування від АТ КБ «ПриватБанк» доказів, що містять банківську таємницю, та підтверджують факт перерахування коштів відповідачці за кредитним договором № 979815154 від 14.04.2021. Ухвалою від 06.08.2025 відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та роз`яснено право подати клопотання про розгляд справи у судовому засіданні. Цією ж ухвалою клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено та витребувано від АТ КБ «ПриватБанк» інформацію, що є банківською таємницею. 28.08.2025 до суду від відповідачки [PERSON] надійшов відзив на позов. Ухвалою від 28.08.2025 відзив на позов був повернутий відповідачці без розгляду на підставі ч.4 ст.183 ЦПК України, в зв`язку із ненаправленням його копії для ознайомлення позивачу. 03.09.2025 до суду через систему «Електронний суд» від представника позивача Хлопкової М.С. надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи. 11.09.2025 на виконання ухвали про витребування доказів на адресу суду від АТ КБ «Приватбанк» надійшли витребувані судом докази. 15.09.2025 до суду від відповідачки [PERSON] надійшов відзив на позов, відповідно до якого вона просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Просить застосувати до спірних правовідносин строк позовної давності. Відзив мотивує тим, що до позову не додано належних та допустимих доказів фактичної видачі кредитних коштів. Поданий розрахунок заборгованості за кредитним договором є штучно завищеним. Сума загального розміру заборгованості є неспівмірною із початковою сумою кредиту. Зазначає про нарахування процентів не лише на тіло кредиту, а і на раніше нараховані проценти. Відсутні належні докази набуття позивачем права вимоги до відповідача за вищезазначеним кредитним договором. Зазначає про неотримання нею повідомлення про відступлення права вимоги за договорами факторингу, відсутність її підпису на актах-прийому передачі реєстрів боржників, відсутності доказів про розмір заборгованості за даним кредитним договором, який був переданий за вищезазначеними договорами факторингу. Крім того, вказує на неврахування позивачем обставин її неплатоспроможності, зумовлених воєнним станом, необхідністю догляду за хворою матір`ю і, як наслідок, неможливістю працевлаштування. Вважає, що строк позовної давності за даним кредитним договором закінчився 14.04.2025. Жодних дій, які б свідчили про визнання нею заборгованості за кредитним договором або його частини вона не вчиняла, тому перебіг строку перерваний не був. Зазначає про зловживання позивачем в частині застосування законодавчих норм про зупинення строків позовної давності на час введення на території України карантину та воєнного стану. Дані обмеження були скасовані з 04.09.2025, після звернення позивача до суду із даним позовом. Вважає, що позивач зловживає своїм правом, використовуючи формальне призупинення, як спосіб обійти факт спливу строку позовної давності. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог на підставі закінчення строків позовної давності. 22.09.2025 до суду через систему «Електронний суд» від представника позивача Хлопкової М.С. надійшла відповідь на відзив, в якій вона просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Посилається на безпідставність поданого відповідачкою клопотання про застосування до спірних правовідносин строку позовної давності. Зазначає, що законодавцем, з метою забезпечення визначеного Конституцією України права на доступ до суду, передбачено продовження на період дії воєнного стану строку, протягом якого особа може реалізувати своє право на звернення до суду з метою захисту своїх прав та інтересів. Законом України № 4434-ІХ від 14.05.2024 було виключено пункт розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України про зупинення перебігу позовної давності. Відповідно до норм даного Закону обчислення строків позовної давності підлягає відновленню із 04.09.2025. Строк позовної давності спірних правовідносин закінчився під час дії воєнного стану, позивач звернувся до суду із позовом до набрання чинності вищезазначеним Законом, тому не вбачає підстав для застосування до спірних правовідносин строку позовної давності. Зазначає, що представником позивача було подано належний доказ на підтвердження факту перерахування кредитних коштів - копію відповідної платіжної інструкції. Вважає, що позивачем доведено розмір взятих відповідачем кредитних коштів та розмір існуючої заборгованості за Договором. Натомість відповідачем будь-яких доказів, що спростовують вимоги позивача або підтверджують факт неотримання нею коштів, подано не було. Ненаправлення на адресу відповідачки повідомлення про відступлення права вимоги за кредитним договором не звільняє її від обов`язку виконання зобов`язання на рахунок первісного кредитора. Зазначає, що нарахування відсотків було здійснено у відповідності до умов кредитного договору № 979815154 від 14.04.2021 та вимог чинного законодавства України. Уклавши Договір, відповідачка підтвердила, що ознайомлена з його істотними умовами, погодилася з ними та взяла на себе зобов`язання неухильно їх дотримуватися. Кредитний договір є правомірним, його недійсність прямо не встановлена законом або судом, тому повинен належно виконуватися його сторонами. Зазначає, що за умовами кредитного договору існувало два періоди нарахування процентів: за користування кредитними коштами відповідно до ст.1048 ЦК України; за користування кредитними коштами за весь час прострочення виконання зобов`язання за Договором у відповідності до ст. 625 ЦК України. Сторони Договору погодили, що проценти, нараховані після закінчення строку дії Договору (після 90 днів від дати закінчення дисконтного періоду) чи його дострокового розірвання, є процентами за користування грошовими коштами в розумінні ст.625 ЦК України. Враховуючи порушення відповідачем виконання зобов`язань за кредитним договором, у позивача наявні підстави для стягнення відсотків як межах строку його дії (відповідно до ст.1048 ЦК України), так і після спливу строку кредитування (відповідно до ст. 625 ЦК України). Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, суд розглянув справу на підставі письмових матеріалів, поданих позивачем, як передбачено ч. 5 ст. 279 ЦПК України. За приписами ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір. Доказування у цивільній справі, як і судове рішення, не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом 14.04.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір № 979815154 (далі - Договір). Відповідно до умов договору Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові кредит на суму 12 000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов зазначених у договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (п. 1.1. Договору). Відповідно до п.1.2. Договору кредит надається на строк 30 днів від дати отримання кредиту Позичальником (дисконтний період). Умовами договору погоджені умови кредитування щодо нарахування процентів за користування кредитом, їх розмір та строки нарахування. Відповідно до п.1.4. Договору за користування кредитом протягом дисконтного періоду Позичальник зобов`язаний сплачувати Кредитодавцю проценти за користування кредитом: - протягом дисконтного періоду - 0,44 % від суми кредиту за кожний день користування ним; - за умови продовження строку дисконтного періоду після оплати всіх фактично нарахованих процентів за умови, якщо Позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів Кредитодавця активовано функцію продовження дисконтного періоду - 1,70 % в день від суми кредиту за кожний день користування ним; - у випадку користування кредитом після закінчення дисконтного періоду, за умови погодження Позичальника сплатити Кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за дисконтною та індивідуальною процентними ставками за весь строк користування кредитом протягом дисконтного періоду - 1,70 % в день від суми кредиту за кожний день користування ним. Відповідно до п.1.7.2. Договору базова процентна ставка за кредитом становить 2,30 % від суми кредиту за кожний день користування ним та застосовується з наступного дня після закінчення дисконтного періоду Пунктом 1.3. Договору передбачено, що строк дисконтного періоду може бути продовжено Позичальником шляхом здійснення протягом дисконтного періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів за умови, якщо Позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів Кредитодавця активовано функцію продовження дисконтного періоду. Крім копії кредитного договору № 979815154 від 14.04.2021, представником позивача подано копію заявки на отримання грошових коштів в кредит від 14.04.2021, в якій зазначено особисті дані відповідачки, номер карти, на яку слід перераховувати кредитні кошти (4149-43ХХ-ХХХХ-2898), фінансовий номер телефону ( [NUMBER] ); довідку щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога»; алгоритм дій ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» стосовно укладених кредитних договорів; копію Паспорта споживчого кредиту продукту «СМАРТ» до Договору № 979815154 від 14.04.2021. Із копії платіжного доручення від 14.04.2021 вбачається, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» 14.04.2021 на карту № [NUMBER] , емітовану на ім`я [PERSON] , були перераховані грошові кошти в розмірі 12 000,00 грн згідно Договору № 979815154 від 14.04.2021. На виконання ухвали суду про витребування доказів від 06.08.2025 до суду надійшла відповідь АТ КБ «ПриватБанк» № 20.1.0.0.0/7-250825/95269-БТ від 02.09.2025 та виписка по картці № [NUMBER] за період із 14.04.2021 по 19.04.2021. Із відповіді АТ КБ «ПриватБанк» № 20.1.0.0.0/7-250825/94319-БТ від 01.09.2025 вбачається, що на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) банком було емітовано платіжну карту № [NUMBER] . Зазначено, що в анкетних даних [PERSON] вказано фінансовий номер телефону [NUMBER] . Із виписки про рух коштів по картці № [NUMBER] за період із 14.04.2021 по 19.04.2021 вбачається, що 14.04.2021 на карту були зараховані грошові кошти в розмірі 12 000,00 грн. Також даною випискою підтверджується факт користування відповідачкою кредитними коштами. Матеріали справи містять розрахунок заборгованості, складений ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», яким кредитодавець засвідчив, що розмір заборгованості за кредитним договором № 979815154 від 14.04.2021 станом на 15.06.2021 визначений в розмірі 26 952,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 12 000,00 грн, заборгованість за процентами - 14 952,00 грн. З даного розрахунку вбачається, що відповідачем протягом зазначеного періоду в рахунок погашення заборгованості не було внесено жодного платежу. 28.11.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «Таліон Плюс» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, зазначених у відповідних Реєстрах. 28.11.2019, 31.12.2020, 31.12.2021, 31.12.2022, 31.12.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» було укладено ряд додаткових угод про продовження строків дії договору факторингу. З урахуванням визначених строків дії договору факторингу та додаткових угод до нього, його виконання здійснювалось протягом всього часу його дії з 28.11.2018 по 31.12.2024. Відповідно до витягу з Реєстру прав вимог № 138 від 15.06.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 979815154 від 14.04.2021 в загальному розмірі 26 952,00 грн, з яких 12 000,00 грн ? сума заборгованості за основною сумою боргу; 14 952,00 грн ? сума заборгованості за процентами. Із розрахунку, складеного ТОВ «Таліон Плюс», вбачається, що заборгованість відповідачки за кредитним договором № 979815154 від 14.04.2021 станом на 11.08.2021 складає 42 684,00 грн, в тому числі заборгованість за основною сумою боргу - 12 000,00 грн, заборгованість за процентами - 30 684,00 грн. Також слід зазначити, що ТОВ «Таліон Плюс» були нараховані проценти за період із 16.06.2021 по 11.08.2021 на суму 15 732,00 грн. 05.08.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 05/0820-01. Наступними додатковими угодами № 2 від 03.08.2021 та № 3 від 30.12.2022 строк дії вищезазначеного договору факторингу було продовжено до 31.12.2022 та 30.12.2024 відповідно. Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги № 10 від 31.07.2023 ТОВ «Таліон Плюс» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», на виконання укладеного між ними договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020, додаткових угод № 2 від 03.08.2021 та № 3 від 30.12.2022 права вимоги до боржників, в тому числі до [PERSON] за кредитним договором № 979815154 від 14.04.2021 в розмірі 42 684,00 грн, з яких: 12 000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 30 684,00 грн- заборгованість за процентами. 04.06.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» укладено договір факторингу № 04/06/25-Ю, відповідно до умов якого Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. За умовами договору факторингу перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі боржників, який формується згідно з Додатком № 1 є невід`ємною частиною Договору. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 04/06/25-Ю від 04.06.2025 ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» відступило право вимоги заборгованостей до боржників ТОВ «Юніт Капітал», в тому числі до [PERSON] за кредитним договором № 979815154 від 14.04.2021, яка має заборгованість в загальному розмірі 42 684,00 грн, з яких 12 000,00 грн ? сума заборгованості за основною сумою боргу; 30 684,00 грн ? сума заборгованості за процентами. В матеріалах справи також наявний акт прийому-передачі Реєстру боржників за договором факторингу № 04/06/25-Ю від 04.06.2025, яким підтверджено передачу від ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та прийняття ТОВ «Юніт Капітал» Реєстру боржників. Надаючи оцінку зібраним доказам, суд виходить з наступного. За правилами ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 3 ст. 203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до положень ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 628, 629 ЦК України). Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду (ч. 1 ст. 638 ЦК України). Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч. 2 ст. 638 ЦК України). За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до положень ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України). Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст. 1055 ЦК України). Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст. 3 якого електронний договір ? це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону). За правилами ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч. 8 ст. 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями ст. 12 цього Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог ? відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Стосовно заявлено відповідачкою [PERSON] клопотання про застосування до спірних правовідносин строку позовної давності, слід зазначити наступне. Згідно із ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до частин 1, 5 статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Відповідно до пункту 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу «COVID-19» визначено, що з 12.03.2020 на всій території України встановлено карантин. Надалі постановами Кабінету Міністрів України цей карантин на території України продовжувався та був відмінений з 30.06.2023 на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 651 від 27.06.2023. Крім того, відповідно до п. 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-IX від 24.02.2022, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022, строк дії якого неодноразово продовжувався та тривав на час звернення товариства до суду з даним позовом. Разом з тим, Законом України № 4434-IX від 14.05.2025 «Про внесення зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності» виключено п. 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України. Вищезазначений Закон набрав чинності 04.09.2025, позивач звернувся до суду із даним позовом 05.08.2025, до набрання чинності даним Законом. З врахуванням того, що на період дії карантину та воєнного стану в Україні строки позовної давності було відповідно продовжено та зупинено, позивач звернувся до суду із даним позовом 05.08.2025, Закон України №4434-IX від 14.05.2025, на який посилається відповідачка, набув чинності 04.09.2025, після подачі позову, суд не вбачає підстав для застосування до спірних правовідносин строку позовної давності. Судом встановлено, що 14.04.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 979815154, відповідно до умов якого товариство зобов`язувалося надати позичальнику кредит у національній валюті на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язалась повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші зобов`язання передбачені договором. Позичальник за допомогою інструменту ідентифікації пройшла автентифікацію, ідентифікацію та верифікацію як фізична особа відповідно до законодавства. Договір укладався дистанційно в електронній формі з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи відповідно до умов договору. Встановлено, що оспорюваний кредитний договір підписаний відповідачкою за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладення між сторонами правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачкою не був би укладений. Таким чином, судом встановлено, що кредитний договір був укладений та підписаний в електронній формі і такі дії сторін узгоджуються з вимогами ст. 6, 627 ЦК України та ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Товариство належним чином виконало свої договірні зобов`язання, перерахувавши 14.04.2021 кошти в сумі 12 000,00 грн на платіжну картку, що зазначена відповідачкою особисто в заявці на отримання коштів в кредит від 14.04.2021, що підтверджується інформацією АТ КБ «ПриватБанк», наданою на виконання ухвали суду про витребування доказів, та копією платіжної інструкції від 14.04.2021, які є належними та допустимими доказами на підтвердження факту перерахування кредитних коштів в розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Розмір процентів за період із 14.04.2021 по 15.06.2021, нарахований ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», відповідає умовам кредитного договору № 979815154 від 14.04.2021, погодженим його сторонами. Відповідачка [PERSON] , підписавши Договір за допомогою одноразового ідентифікатора, засвідчила свою обізнаність з його умовами та погодилася на них. Твердження відповідачки про здійснення нарахувань процентів не тільки на суму тіла кредиту, а і на раніше нараховані проценти, не підтверджується даними, зазначеними у поданому представником позивача розрахунку. Щодо нарахованих процентів ТОВ «Таліон Плюс» за період з 15.06.2021 по 11.08.2021 суд зазначає наступне. Відповідно до положень ст. 1077, 1078 ЦК України укладення договору факторингу не тягне за собою заміну сторони кредитодавця у договорі кредиту. Метою укладення договору факторингу є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення на користь фактора права грошової вимоги до боржника/боржників, строк платежу за якою настав, а також майбутньої грошової вимоги. Відтак, ТОВ «ФК «Юніт Капітал» має право на стягнення із [PERSON] процентів за користування кредитом станом на 15.06.2021, що нараховані первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». У зв`язку з наведеним, суд доходить висновку про часткове порушення прав позивача, за захистом яких мало місце звернення до суду, й відсутність підстав для задоволення позовних вимог у частині стягнення з відповідача заборгованості за нарахованими ТОВ «Таліон Плюс» відсотками за користування кредитом за період з 16.06.2021 по 11.08.2021. Представником позивача також доведено належними та допустимими доказами перехід до ТОВ «Юніт Капітал» за факторинговими договорами права грошової вимоги до відповідачки за зазначеним кредитним договором відповідно до глави 47 ЦК України. Твердження відповідачки про відсутність її підпису на актах прийому-передачі реєстру боржників не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона не була стороною жодного із договорів факторингу, тому наявність чи відсутність підпису третіх осіб жодним чином не може впливати на дійсність таких правочинів. Стосовно посилань відповідачки на відсутність доказів на підтвердження розміру заборгованості за кредитним договором № 979815154 від 14.04.2021 при переході права вимоги за договорами факторингу, то слід зазначити, що інформація про розмір заборгованості, що передається за договором факторингу, зазначена у відповідному реєстрі боржників. Матеріали справи містять витяги із реєстру боржників до кожного із поданих договорів факторингу. Стосовно викладених у відзиві на позов посилань відповідачки про неотримання нею повідомлень про перехід права вимоги за кредитним договором до нових кредиторів, то ч. 1 ст. 1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Згідно із ч. 2 ст. 516 ЦК України, наслідком неповідомлення боржника про проведену заміну кредитора у зобов`язанні є лише те, що боржник може виконати свої зобов`язання первісному кредитору і таке виконання буде вважатися належним. Як вбачається із правових позицій Верховного Суду, викладених у постанові від 06.02.2019 у справі № 361/2105/16-ц , за змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору, і таке виконання є належним. Тобто, факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань. Враховуючи вищевикладене, відсутність доказів виконання зобов`язання за Договором на рахунок первісного кредитора, суд вважає доведеним факт набуття ТОВ «Юніт Капітал» права вимоги до відповідачки за кредитним договором № 979815154 від 14.04.2021. Стосовно посилань відповідачки на неврахування позивачем обставин її неплатоспроможності, зумовлених воєнним станом, необхідністю догляду за хворою матір`ю і, як наслідок, неможливістю працевлаштування, то слід зазначити, що кредитний договір № 979815154 був укладений між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] 14.04.2021, до введення на території України воєнного стану. З моменту укладення Договору до звернення позивача до суду із даним позовом пройшло більше чотирьох років. Відповідачка, будучи обізнаною про наявність у неї заборгованості за Договором, будь-яких дій щодо погашення кредитної заборгованості чи спроб досудового врегулювання даного спору не вживала. Доказів протилежного [PERSON]. до суду подано не було. Відповідно до вимог ст. ст. 526 та 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений строк. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «Юніт Капітал» заборгованості за кредитним договором № 979815154 від 14.04.2021 в загальному розмірі 26 952,00 грн, з яких 12 000,00 грн ? сума заборгованості за основною сумою боргу; 14 952,00 грн ? сума заборгованості за процентами. За правилами ч. 1 та ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать також витрати: на професійну правничу допомогу. Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). За правилами ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір 2 422,40 грн, у розмірі визначеному у ст. 4 Закону про судовий збір, що підтверджується банківською квитанцією та випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету. Позивачем визначено ціну позову сумою стягнення 42 684,00 грн. Оскільки, суд задовольняє позовні вимоги частково на суму 26 952,00 грн, що становить 63,14 % від ціни позову, то з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 529,50 грн (2 422,40 грн х 63,14 %). На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивач надав: копію договору про надання правничої допомоги № 05/06/25-01 від 05.06.2025, укладеного з ТОВ «Юніт Капітал»; копію додаткової угоди № 25770528192 від 05.06.2025 до договору про надання правничої допомоги № 05/06/25-01 від 05.06.2025; копію акту прийому-передачі наданих послуг від 25.06.2025 на суму 7 000,00 грн; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 4956, виданого 24.04.2012 на ім`я Тараненка А.І.; копію довіреності від 05.06.2025 на ім`я адвоката Тараненка А.І. При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з положень щодо пропорційності такого відшкодування та керується положеннями частини 2 статті 141 ЦПК України. Беручи до уваги часткове задоволення позовних вимог, суд зменшує заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу та визначає їх в сумі 4 419,80 грн (7 000,00 грн х 63,14 %).

Outcome: partial