Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 грудня 2025 року позов [PERSON] до Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» про визнання дій неправомірними, відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено частково. Вирішено питання щодо судових витрат позивача на професійну правничу допомогу. 04 грудня 2025 року від представника відповідача надійшло клопотання про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на оплату правової допомоги адвоката, в якому представник відповідача просив стягнути з позивача витрати в сумі 15 000 грн., сплачених адвокату. На підтвердження своїх вимог представником відповідача було надано Довіреність Мезіної І.В., договір про надання юридичної допомоги, Свідоцтво про право на заняття адвокатської діяльності Мезіної І.В., Акт на правничу допомогу № 65/215/7580/24-ДЕМ від 20.10.2025 р. на суму 15 000 грн., довіреність від 29.01.2025 р., Наказ про прийняття на роботу № 28-к від 19.08.2019 р. (а.с.117-141). Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялися належним чином у встановленому законом порядку, на електрону адресу суду направили клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Вимоги відповідача про ухвалення додаткового рішення - залишити без задоволення. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялася належним чином у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши письмові докази, суд приходить до такого висновку. Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, ст.141 ЦПК. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. (ч.ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України). Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. У зв`язку з викладеним, частковим задоволення позову на користь відповідача слід стягнути витрати на правничу допомогу в розмірі 1000 гривень. Щодо судового збору, від сплати якого позивач звільнений, то його слід стягнути з відповідача пропорційно до задоволеної суми позову, щодо немайнової та майнової вимог, згідно ставок станом на 2024 рік.

Outcome: approved