Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

21.06.2024 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про визнання відсутності повноважень призначати та звільняти з посади керівника підприємства, визнання контракту недійсним та його розірвання, визнання дій протизаконними та протиправними, визнання дій такими, що призвели до незаконного отримання посади, визнання відсутності повноважень щодо управління діяльністю підприємства та стягнення шкоди, мотивуючи свій позов тим, що 07.10.2022 року Київським районним судом м.Полтави було відкрито провадження по цивільній справі за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства до нього, як боржника (справа №552/6465/22). Позов було підписано представником Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства за довіреністю, яку підписав ООС. До позову було приєднано довіреність та Виписку від 18.05.2021 року з Єдиного державного реєстру юридичних осіб (далі ЄДР) щодо Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства, де навпроти графи «вид установчого документу» стоїть напис «відомості відсутні», що є порушенням Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань». Отже, відомості про установчий документ у Виписці відсутній. Це підтверджує той факт, що вони не вносилися ніколи у ЄДР з моменту його створення. Але на підставі чого реєстратор вносив до ЄДР найменування та види діяльності Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства позивачу невідомо. Вважає, що Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства досі перебуває у державній власності, повноваження відповідача не розповсюджуються на управлінські функції щодо призначення/звільнення керівника підприємства державної форми власності, Полтавська обласна рада ніколи не була засновником Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства і не має повноважень щодо управління діяльністю даного підприємства в якості його засновника, Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства не має зареєстрованого установчого документу із якого було б відомо, що керівництво підприємством здійснюється одноособово і що ПОКВПТГ взагалі має правосуб`єктність. Позивач вважає, що спираючись на ці висновки, необхідно визнати, що контракт недійсний з дня його підписання відповідачем та підлягає розірванню на підставі ст.215 та ст.651 ЦК України. Виконуючи свої функції з перевищенням повноважень відповідач порушив його право як людини і як виборця на те, що відповідач буде дотримуватися зобов`язань покладених на нього ст.19 Конституції України. Порушення відповідачем цього права призвело до порушення його майнового права через незаконність представництва особи, яка діяла за довіреністю іншої особи (ООС), яка в свою чергу була незаконно призначена керівником Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства з правом підписання доручень від імені ПОКВПТГ. Тому позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх порушених прав та просив суд визнати відсутність повноважень у відповідача призначати та звільніти з посади керівника підприємства державної форми власності шляхом укладання з ним контракту. Визнати контракт від 17.09.2019 року укладений між Полтавською обласною радою в особі відповідача та [PERSON] про призначення генеральним директором ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» недійсними з дня його підписання відповідачем та розірвати його. Визнати дії відповідача щодо укладання контракту протизаконними та протиправними, такими, що порушують його право на те, що відповідач буде виконувати свої функції відповідно до вимог статті 19 Конституції України. Визнати, що дії відповідача щодо укладання контракту призвели до незаконного отримання ООС посади керівника ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», що мало наслідком отримання ним повноважень підписувати довіреності на представництво інтересів ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» іншій особі. Визнати відсутність повноважень у Полтавської обласної ради щодо управління діяльністю ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» в якості його засновника. Стягнути з бюджету Полтавської області 2 000 000 грн. на його користь в розрахунок відшкодування моральної шкоди заподіяної йому відповідачем порушенням його прав. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 27.02.2025 року у відкритті провадження по справі [PERSON] до Голови Полтавської обласної ради Біленького Олександра Юрійовича про визнання відсутності повноважень призначати та звільняти з посади керівника підприємства, визнання контракту недійсним та його розірвання, визнання дій протизаконними та протиправними, визнання дій такими, що призвели до незаконного отримання посади, визнання відсутності повноважень щодо управління діяльністю підприємства та стягнення моральної шкоди відмовлено. Роз`яснено позивачу право на звернення до Полтавського окружного адміністративного суду в порядку адміністративного судочинства (а.с.27-28). Постановою Полтавського апеляційного суду від 26.05.2025 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволено. Ухвалу Октябрського районного суду м.Полтави від 27.02.2025 року скасовано. Справу за позовом [PERSON] до Голови Полтавської обласної ради Біленького Олександра Юрійовича про визнання відсутності повноважень призначати та звільняти з посади керівника підприємства, визнання контракту недійсним та його розірвання, визнання дій протизаконними та протиправними, визнання дій такими, що призвели до незаконного отримання посади, визнання відсутності повноважень щодо управління діяльністю підприємства та стягнення моральної шкоди направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції (а.с.56-66). Ухвалою Шевченківського районного суду м.Полтави від 06.06.2025 року цивільну справу за позовною заявою [PERSON] до Голови Полтавської обласної ради Біленького Олександра Юрійовича про визнання відсутності повноважень призначати та звільняти з посади керівника підприємства, визнання контракту недійсним та його розірвання, визнання дій протизаконними та протиправними, визнання дій такими, що призвели до незаконного отримання посади, визнання відсутності повноважень щодо управління діяльністю підприємства та стягнення моральної шкоди передано для розгляду за підсудністю до Київського районного суду м.Полтави за адресою: 36034, м.Полтава, провулок Хорольський, 6 (а.с.72). Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 14.07.2025 року позовну заяву [PERSON] до Голови Полтавської обласної ради Біленького Олександра Юрійовича про визнання відсутності повноважень призначати та звільняти з посади керівника підприємства, визнання контракту недійсним та його розірвання, визнання дій протизаконними та протиправними, визнання дій такими, що призвели до незаконного отримання посади, визнання відсутності повноважень щодо управління діяльністю підприємства та стягнення моральної шкоди залишено без руху. Надано позивачеві строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання даної ухвали. У випадку, якщо зазначені недоліки не будуть усунуті в зазначений термін, заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачу (а.с.78). Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 15.07.2025 року клопотання [PERSON] задоволено. Звільнено [PERSON] від сплати судового збору за подачу позовної заяви [PERSON] до Голови Полтавської обласної ради Біленького Олександра Юрійовича про визнання відсутності повноважень призначати та звільняти з посади керівника підприємства, визнання контракту недійсним та його розірвання, визнання дій протизаконними та протиправними, визнання дій такими, що призвели до незаконного отримання посади, визнання відсутності повноважень щодо управління діяльністю підприємства та стягнення моральної шкоди. Відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання на 16 вересня 2025 року на 11 годину 11 хвилин (а.с.90). 15.07.2025 року від позивача [PERSON] до суду надійшла Заява про відвід судді (а.с.91-93). Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 16.07.2025 року заяву [PERSON] про відвід судді по цивільній справі за позовом [PERSON] до Голови Полтавської обласної ради Біленького Олександра Юрійовича про визнання відсутності повноважень призначати та звільняти з посади керівника підприємства, визнання контракту недійсним та його розірвання, визнання дій протизаконними та протиправними, визнання дій такими, що призвели до незаконного отримання посади, визнання відсутності повноважень щодо управління діяльністю підприємства та стягнення моральної шкоди передано на вирішення іншому судді, визначеному в порядку, передбаченому ст.33 ЦПК України (а.с.98). Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 17.07.2025 року у задоволенні заяви позивача [PERSON] про відвід судді Турченко Тетяни Валентинівни від розгляду цивільної справи №554/6503/24 за позовом [PERSON] до Голови Полтавської обласної ради Біленького Олександра Юрійовича про визнання відсутності повноважень призначати та звільняти з посади керівника підприємства, визнання контракту недійсним та його розірвання, визнання дій протизаконними та протиправними, визнання дій такими, що призвели до незаконного отримання посади, визнання відсутності повноважень щодо управління діяльністю підприємства та стягнення моральної шкоди відмовлено (а.с.105-106). 17.07.2025 року від позивача [PERSON] до суду надійшла Заява про відвід судді (а.с.109-111). Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 21.07.2025 року заяву [PERSON] про відвід судді по цивільній справі за позовом [PERSON] до Голови Полтавської обласної ради Біленького Олександра Юрійовича про визнання відсутності повноважень призначати та звільняти з посади керівника підприємства, визнання контракту недійсним та його розірвання, визнання дій протизаконними та протиправними, визнання дій такими, що призвели до незаконного отримання посади, визнання відсутності повноважень щодо управління діяльністю підприємства та стягнення моральної шкоди залишено без розгляду (а.с.116-117). 22.07.2025 року від позивача [PERSON] до суду надійшла Заява про зменшення/збільшення розміру позовних вимог. В даній Заяві заявив додаткові позовні вимоги та просив суд долучити у якості другого відповідача Полтавську обласну раду. Доповнив позовні вимоги визнати його право за ч.2 ст.19 Конституції України на виконання особами публічного права зобов`язати діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (право на законнослухняність осіб публічного права). Визнати порушення відповідачами їх зобов`язання за ч.2 ст.19 Конституції діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Визнати порушення відповідачами його права на їх законнослухняність (а.с.118-120). 08.08.2025 року від Полтавської обласної ради до суду надійшов Відзив на позовну заяву з додатками, в якому просили суд в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити в повному обсязі (а.с.131-151). 11.08.2025 року від позивача [PERSON] до суду надійшла Відповідь на відзив з додатками, в якій просив суд визнати доводи відповідача такими, що ґрунтуються на недостовірній інформації та не підтверджені належними та допустимими доказами. Визнати відповідні обставини недоведеними (а.с.152-157). 28.10.2025 року від позивача [PERSON] до суду надійшло Клопотання про зупинення розгляду справи (а.с.169-170). Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 30.10.2025 року у задоволенні заяви [PERSON] про зупинення провадження на підставі п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України відмовлено (а.с.173-174). Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 30.10.2025 року закрито підготовче провадження в справі за позовом [PERSON] до Голови Полтавської обласної ради Біленького Олександра Юрійовича, Полтавської обласної ради про визнання відсутності повноважень призначати та звільняти з посади керівника підприємства, визнання контракту недійсним та його розірвання, визнання дій протизаконними та протиправними, визнання дій такими, що призвели до незаконного отримання посади, визнання відсутності повноважень щодо управління діяльністю підприємства та стягнення моральної шкоди. Призначено справу до судового розгляду на 09.00 11 грудня 2025 року (а.с.175). Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву, в якій просив суд розгляд справи проводити у його відсутність. Позовні вимоги підтримує повністю (а.с.193). Відповідачі [PERSON] та Полтавська обласна рада в судове засідання не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про час, день та місце судового розгляду, про що в матеріалах справи є рекомендоване повідомлення про вручення судової повістки. Суд вважає можливим слухати справу у відсутності позивача [PERSON] , відповідача [PERSON] та представника Полтавської обласної ради. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити за безпідставністю. Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] є споживачем послуг Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго», засновником якого є Полтавська обласна рада, з чим категорично не згоден позивач і тому звернувся в суд за захистом своїх порушених прав. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] необхідно відмовити за безпідставністю з наступних підстав. Частиною другою статті 19 Конституції України, а також частиною третьою статті 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України. Органи місцевого самоврядування можуть утворювати, реорганізовувати та ліквідовувати комунальні підприємства (заклади, установи). Відносини цих органів з комунальними підприємствами будуються на засадах їхньої підпорядкованості, підзвітності та підконтрольності органам місцевого самоврядування. Доводи [PERSON] про те, що Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Полтаватеплоенерго» перебуває в державній власності є неспроможними, виходячи з наступного. Відповідно до вимог Закону України «Про власність» та на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.1991 року №311 «Про розмежування державного майна України між загальнодержавною (республіканською) власністю і власністю адміністративно-територіальних одиниць «комунальною власністю» прийнято рішення виконавчого комітету Полтавської обласної Ради народних депутатів від 17.01.1992 року №13 «Про розмежування державного майна України, яке передається до комунальної власності, між власністю та власністю районів і міст обласного підпорядкування». Згідно додатку до вказаного рішення безоплатно з державного майна в комунальну власність було передано, у тому числі, Обласне управління житлово-комунального господарства «Облжитлокомунуправління» та підпорядковані управлінню об`єднання, трести, підприємства: Об`єднання «Полтаватеплокомуненерго» в складі головного підприємства та підпорядкованих дільничних майстерень. На базі об`єднання «Полтаватеплокомуненерго» створено Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «ПОЛТАВАТЕПЛОЕНЕРГО». Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань ПОЛТАВСЬКЕ ОБЛАСНЕ КОМУНАЛЬНЕ ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО ТЕПЛОВОГО ГОСПОДАРСТВА «ПОЛТАВАТЕПЛОЕНЕРГО» засноване 05.10.1994 року та є комунальним підприємством. Позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що державну реєстрацію комунального Підприємства було проведено з порушенням вимог чинного законодавства, а також доказів того, що при проведенні реєстраційних дій реєстратору не було подано належних документів визначених законом. Додана до позову розрахункова книжка по сплаті за опалення та гаряче водопостачання за 1998/99 рік не є підтвердженням того, що Підприємство станом на час укладення оспорюваного контракту - 17.09.2019 року було державним підприємством. Відповідно до статуту Підприємства, затвердженого наказом Управління майном Полтавської обласної ради від 26 лютого 2019 року №24 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), Підприємство засновано на майні спільної (комунальної) власності територіальних громад сіл, селищ і міст Полтавської області і передане в управління Департаменту будівництва, містобудування і архітектури та житлово-комунального господарства Полтавської обласної державної адміністрації. Засновником підприємства є Полтавська обласна рада. Власник підприємства - територіальні громади сіл, селищ і міст Полтавської області в особі Полтавської обласної ради. Підприємство підзвітне та підконтрольне Полтавській обласній раді. У своїй діяльності Підприємство керується Конституцією України, Законами України, рішеннями обласної ради, іншими нормативно-правовими актами та Статутом. Статтею 328 ЦК України визначено презумпцію правомірності набуття права власності. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Власник не зобов`язаний у кожному випадку доводити іншим особам правомірність набуття права власності на належне йому майно. Таким чином, доводи [PERSON] про те, що підприємство є державним, не відповідає дійсним обставинам справи та чинним нормативно-правовим актам. Твердження позивача про відсутність повноважень голови Полтавської обласної ради призначати та звільняти керівника комунального підприємства спростовуються наступним. Пунктом 20 частини 1 статті 43 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що виключно на пленарних засіданнях районної, обласної ради вирішуються в установленому законом порядку питання щодо управління об`єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, що перебувають в управлінні районних і обласних рад; призначення і звільнення їх керівників, крім випадків, передбачених частиною другою статті 21 Закону України "Про культуру". Повноваження голови обласної ради визначені статтею 55 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Зокрема, до повноважень голови обласної ради належить вирішення інших питань, які доручені йому радою (п.18 ч.6 ст.55 Закону). Порядок призначення та звільнення з посади керівника ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» регламентується Положенням про призначення на посаду та звільнення з посади керівників підприємств (установ, організацій, закладів), які належать до спільної власності територіальних громад сіл, селищ і міст області, укладення та розірвання з ними контрактів, затвердженим рішенням третього пленарного засідання сьомої сесії сьомого скликання Полтавської обласної ради від 14 червня 2016 року №132, із змінами. Пунктом 1.3 Розділу І, вказаного Положення, визначено, що наймання на роботу керівників об`єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ і міст області (далі - керівників) здійснюється рішенням Полтавської обласної ради шляхом укладення з ними контрактів. Згідно пункту 7.1. Статуту, управління Підпрємством здійснює його керівник - генеральний директор. Призначення генерального директора здійснюється рішенням сесії Полтавської обласної ради шляхом укладення з ним контракту. У період між пленарними засіданнями звільнення генерального директора та призначення виконуючого обов`язки генерального директора здійснюється за розпорядженням голови Полтавської обласної ради. Отже, рішенням Полтавської обласної ради від 17.09.2019 року №1164 «Про укладення контрактів з керівниками суб`єктів господарювання спільної власності територіальних громад області, які пройшли конкурсний відбір» вирішено призначити на умовах контракту [PERSON] на посаду генерального директора Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго». 17 вересня 2019 року між Полтавською обласною радою, в особі голови обласної ради Біленького Олександра Юрійовича та [PERSON] , було укладено контракт. Згідно умов якого [PERSON] , був призначений на посаду генерального директора Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» строком на 5 років, в період з 17 вересня 2019 року по 16 вересня 2024 року. Пунктом 1.3. Контракту передбачено, що генеральний директор, який уклав цей контракт є повноважним представником підприємства під час реалізації повноважень, функцій, обов`язків підприємства, передбачених законодавством, Статутом підприємства, іншими нормативними документами. Статутом передбачено, що генеральний директор Підприємства самостійно вирішує питання діяльності Підприємства за винятком тих, що віднесені до компетенції Засновника та органів управління даного Підприємства. Генеральний директор Підприємства у межах визначених трудовим законодавством та контрактом, несе повну відповідальність за стан та діяльність Підприємства, а також укладає договори, видає довіреності. Окрім того, генеральний директор має право представляти інтереси підприємства та діяти від його імені на всіх підприємствах, в установах та організаціях. Враховуючи вищезазначене, доводи позивача про те, що Полтавська обласна рада ніколи не була засновником Підприємства та те, що Підприємство не має право суб`єктності, не відповідає дійсним обставинам справи та чинним нормативно-правовим актам, які надані суду. Крім того, позивач взагалі не довів суду того, що його права оскаржуваним контрактом було порушено, та те, що він наділений процесуальним правом на його оскарження, враховуючи ту обставину, що позивач не є стороною контракту. Позивач не вказав, не обґрунтував, які саме права будуть поновлені у разі задоволення позову. Так, виходячи з системного аналізу ст.ст.15, 16 ЦК України, застосування певного способу судового захисту вимагає доведеності належними доказами сукупності таких умов: наявності у позивача певного права (інтересу); порушення (невизнання або оспорювання) такого права (інтересу) з боку відповідача; належності обраного способу судового захисту (адекватність наявному порушенню та придатність до застосування, як передбаченого законодавством), і відсутність (недоведеність) будь-якої з означених умов, що унеможливлює задоволення позову. Тобто, відповідно до ЦПК України обов'язок доведення факту порушення або оспорювання прав і охоронюваних інтересів покладено саме на позивача. Порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково. Слід зазначити, що особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (п.5.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 року у справі №925/1265/16). Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на порушника. Цивільні права або інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права чи інтересу позивача. Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа та характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів позивача у цивільному процесі можливий за умови, що такі права, свободи чи інтереси справді порушені, а позивач використовує цивільне судочинство саме для такого захисту, а не з іншою метою. Враховуючи вищезазначене, позовні вимоги [PERSON] , не підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed