Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-05 00:00:00

Адвокат Кошова Я.М. від імені та в інтересах позивача [PERSON] звернулась до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить: розірвати шлюб, укладений між сторонами; після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище « [PERSON] »; судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування позову представник позивача зазначила, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 листопада 2016 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Спільне життя подружжя не склалося внаслідок різних поглядів на спільне проживання та ведення спільного господарства. З січня 2022 року сторони припинили шлюбні відносини, з цього часу спільне господарство не ведеться, подружжя не має спільного бюджету, кожен живе своїм життям. Подальше проживання в шлюбі є неможливим, на примирення сторони не згодні. 17.12.2025 судом постановлено ухвалу про прийняття позову до розгляду, відкриття провадження у справі та призначення справи до розгляду. У судове позивач [PERSON] та її представник адвокат Кошова Я.М. не з`явились. Представник позивача подала до канцелярії суду заяву про розгляд справи без її участі та участі позивача. Зазначила, що позивач підтверджує обставини, викладені в позовній заяві, наполягає на задоволенні позову в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Просить стягнути з відповідача судові витрати у вигляді судового збору та витрат на правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідача також не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи неявку в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, який про причини неявки не повідомив, неподання відповідачем відзиву на позов, згоду представника позивача на ухвалення заочного рішення, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення у даній справі, про що було постановлено ухвалу, яка відображена в протоколі судового засідання. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі доказів, які додані до справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З матеріалів справи судом встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 листопада 2016 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Представник позивача посилається на те, що спільне життя подружжя не склалося внаслідок різних поглядів на спільне проживання та ведення спільного господарства. З січня 2022 року сторони припинили шлюбні відносини, з цього часу спільне господарство не ведеться, подружжя не має спільного бюджету, кожен живе своїм життям. Подальше проживання в шлюбі є неможливим, на примирення сторони не згодні. Зазначене відповідачем не спростовано. За наявності вищезазначених обставин суд вважає, що збереження цього шлюбу буде суперечити інтересам позивача, тому надалі є недоцільним. Стосовно залишення позивачу шлюбного прізвища « [PERSON] » суд зазначає, що окрема вказівка в резолютивній частині рішення суду на залишення будь-кому з подружжя їх прізвищ не є необхідною. В разі відсутності у одного з подружжя бажання змінити своє прізвище після розірвання шлюбу, залишення за ним прізвища, набутого після укладення шлюбу, презюмується та не потребує окремої вказівки суду. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Так, представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати на правничу допомогу, пов`язані з розглядом даної справи, в сумі 3000,00 грн. На підтвердження вказаної суми витрат представник позивача надала копію договору про надання правової допомоги від 25.02.2025, укладеного між [PERSON] та адвокатом Кошовою Я.М. , та додаткову угоду до вищезазначеного договору від 22.01.2026, в якій сторони домовилися, що гонорар за надану правову допомогу в Лубенському міськрайонному суді Полтавської області в межах справи №539/6601/25 розраховується виходячи з ціни 500 грн. за годину роботи адвоката, об`єм наданих послуг визначається на підставі Детального розрахунку сум витрат на професійну правничу допомогу та Акту виконаних робіт, оплата гонорару здійснюється не пізніше 90 днів з дати проголошення рішення. З Акту виконаних робіт від 22.01.2026 до Договору про надання правової допомоги від 25.02.2025 вбачається, що робота з надання професійної правничої допомоги становить 3000,00 грн. (кількість годин 6, вартість години 500,00 грн.). З урахуванням наведених вище вимог ЦПК України, а також наданих представником позивача письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, в розмірі 3000,00 грн. Вказаний розмір витрат є документально підтвердженим, обґрунтованим, відповідає складності справи та обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягу наданих адвокатом послуг, значенню справи для позивача. Клопотань про зменшення розміру витрат на правову допомогу від відповідача до суду не надходило. Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією № 4350-1068-5955-7282 від 16.12.2025 про сплату судового збору у сумі 1211,20 грн., тому підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір.

Outcome: approved