Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

У березні 2025 року позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, у якому просив стягнути з відповідача на свою користь 15294,43 грн витрат, пов`язаних з регламентною виплатою. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що 06 вересня 2019 року о 16 год 52 хв у м. Києві по вул. Борщагівська, поблизу буд №11Б, водій [PERSON] , керуючи тз Mazda 6, н.з. [NUMBER] , рухаючись заднім ходом здійснив наїзд на тз Mazda, д.н.з. [NUMBER] , що належить [PERSON] , який стояв позаду. Внаслідок ДТП тз отримали механічні пошкодження. Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 08 листопада 2019 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. На дату ДТП відповідач не мав чинного полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних тз та не повідомив про його наявність. МТСБУ здійснило регламентну виплату потерпілій особі у розмірі 14164 грн. З метою встановлення розміру заподіяної шкоди МТСБУ залучило ТОВ «Сател Груп», яким виконано оцінку тз, вартість послуг склала 1130,00 грн. Відтак, МТСБУ здійснило витрати на загальну суму 15294,43 грн. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 03 квітня 2025 року справу передано за підсудністю до Солом`янського районного суду міста Києва. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 28 травня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. На день ухвалення рішення, відповідач своїм правом не скористався, відзив на позов не подав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (ч.6 ст.82 ЦПК України). Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 08 листопада 2019 року визнано [PERSON] , [INFO] , винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень. Відповідно до змісту постанови, 06.09.2019 о 16 год. 52 хв. в м. Києві, по вул. Борщагівська, 11б, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом (далі по тексту - ТЗ) «Mazda 6», н.з. [NUMBER] , рухаючись заднім ходом здійснив наїзд на ТЗ «Mazda», д.н.з. [NUMBER] , який стояв позаду. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями водій [PERSON] порушив п. 10.9 ПДР України, тобто вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст.124 КУпАП. До МТСБУ звернулась [PERSON] , власник тз Mazda, д.н.з. [NUMBER] , із заявою про відшкодування шкоди, заподіяної в результаті ДТП від 16 жовтня 2019 року та повідомленням про ДТП від 16 жовтня 2019 року. Відповідно до копії звіту №7632/11/19 про оцінку транспортного засобу легкового автомобіля Mazda моделі СХ-7 реєстраційний номер [NUMBER] , виконаного ТОВ «Сател Груп» від 28 листопада 2019 року, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту зносу становить 14164,43 грн. МТСБУ здійснило страхову виплату [PERSON] у розмірі 14164,43 грн, що підтверджується копією платіжного доручення №644588 від 23 січня 2020 року. Крім того, за послуги оцінювача МТСБУ сплатило ТОВ «Сател Груп» 1130,00 грн. Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП не застрахована. На час розгляду справи відповідачем не надано доказів відшкодування шкоди у добровільному порядку. Таким чином, між сторонами виник спір щодо відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, у порядку страхового відшкодування. Частиною 2 ст.1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За приписами ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Постанова Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судам цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27 березня 1992 року роз`яснює, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі та майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі, особою, яка її заподіла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Предметом договору страхування є передача страхувальником за плату ризику, пов`язаного з об`єктом страхування, страховику на умовах, визначених договором страхування або законодавством України (ч.1 ст.980 ЦК України). Відповідно до ст.993 ЦК України до страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки. За ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно зі ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п.27 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Таким чином, вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved