Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-05 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. Позивач, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за Договором № 100247017 від 26.08.2021 у загальному розмірі 34 620,43 грн, а також судові витрати: судовий збір у сумі 2 422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 13 000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26.08.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та відповідачем в електронній формі було укладено кредитний договір. Позивач зазначає, що кредитодавець виконав свої зобов`язання, надавши кошти, однак відповідач порушив умови договору щодо повернення кредиту та сплати процентів. У подальшому, на підставі договорів відступлення права вимоги № 17-01/2022-54 від 17.01.2022 та № 10-01/2023 від 10.01.2023, право вимоги до відповідача перейшло до ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР». ІІ. Процесуальні рішення у справі. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 10 листопада 2025 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. ІІІ. Позиції учасників судового провадження. Враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, категорію та складність справи, враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів ІV. Фактичні обставини встановлені судом. Судом встановлено, що 26 серпня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» (первісний кредитор) та відповідачем [PERSON] , було укладено Кредитний договір № 100247017 в електронній формі. Кредитодавець надав Відповідачу грошові кошти у сумі 10 000,00 грн. на умовах поворотності, строковості та платності. Матеріалами справи підтверджено виконання зобов`язань Кредитодавцем шляхом безготівкового перерахування кредитних коштів на картковий рахунок відповідача, що підтверджується долученими до матеріалів справи доказами (випискою/довідкою про перерахування коштів). 17.01.2022 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу № 17-01/2022-54, згідно з яким право вимоги за договором № 100247017 перейшло до ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ». 10.01.2023 між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та Позивачем - ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», укладено договір № 10-01/2023 про відступлення прав вимоги, внаслідок чого Позивач набув статусу нового кредитора щодо відповідача. Станом на дату подачі позову до суду за відповідачем обліковується заборгованість у розмірі 34 620,43 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту - 8 334,00 грн.; нарахованих процентів (на дату відступлення) - 25 286,43 грн.; заборгованості за комісіями - 1 000,00 грн. Доказів, які б спростовували вищезазначені обставини або підтверджували погашення заборгованості, відповідачем суду не надано. V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно зі ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За нормою ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Згідно із ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). В ході розгляду справи стороною позивача доведено те, що товариство на даний час є законним правонаступником стягувача за укладеним договором, боржником за якими є відповідач. Перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості, суд вважає його обґрунтованим та таким, що відповідає умовам укладених договорів та вимогам чинного законодавства. Відповідачем не надано жодних доказів щодо належного виконання своїх зобов`язань за кредитними договорами або оспорювання наданого позивачем розрахунку заборгованості. За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Враховуючи викладене, суд вважає, що наданими позивачем доказами в обґрунтування заявлених позовних вимог підтверджено правомірність нарахування заборгованості за договором, доведено, що відповідачем належним чином не виконано взяті на себе зобов`язання згідно укладеного договору, заборгованість за договором не погашена, що призвело до порушення майнових прав та інтересів позивача, як правонаступника первісного кредитора, а тому позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2 422,40 грн. Також представник позивача просить стягнути витрати на правничу допомогу у розмірі 13 000 грн. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19). Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial