Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-10 00:00:00

07 серпня 2018 року Державна судова адміністрація України звернулась до суду з позовом до адвокатів Костюченко Галини Михайлівни, [PERSON] , Івашкевича Сергія Анатолійовича, Кучеренка Віталія Анатолійовича та Коваль Тетяни Іванівни, третя особа - Рада адвокатів Житомирської області, у якому просила усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні кабінетами (згідно технічної документації: 1-36 та 1-37 загальною площею 24,6 кв.м) у будівлі Малинського районного суду Житомирської області, що розташовані за адресою: площа Соборна, 8 в місті Малині Житомирської області, шляхом звільнення з них адвокатів. Позовні вимоги мотивовані тим, що Державна судова адміністрація України є власником будівлі Малинського районного суду Житомирської області, що знаходиться за адресою: площа Соборна, 8 в місті Малині Житомирської області, та в якій відповідачі, не маючи на це правових підстав, займають 2 кабінети. Протягом 2017-2018 років Малинський районний суд Житомирської області та Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області неодноразово звертались до відповідачів з вимогою про звільнення зазначених кабінетів для розміщення в них працівників суду, однак, в добровільному порядку відповідачі приміщення не звільнили, чим перешкоджають власнику реалізувати своє право користування та розпорядження майном. 21 листопада 2018 року ухвалою суду до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідачів залучено Раду адвокатів Житомирської області. 10 травня 2023 року ухвалою суду до участі у справі в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, було залучено Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області та до спільного розгляду з первісним позовом прийнято його позов до адвокатів Костюченко Галини Михайлівни, [PERSON] , [PERSON] , Кучеренка Віталія Анатолійовича та [PERSON] про усунення перешкоди у користуванні та розпорядженні кабінетами (згідно технічної документації: 1-36 та 1-37 загальною площею 24,6 кв.м.) у будівлі Малинського районного суду Житомирської області, за адресою: площа Соборна, 8 в місті Малині Житомирської області, шляхом звільнення з них відповідачів та стягнення з них на користь Територіального управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області безпідставно збережених коштів в розмірі 22752,76 грн. Позовні вимоги третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, мотивовані тим, що 16 жовтня 2003 року Міністерством юстиції України та Державною судовою адміністрацією України підписано спільний наказ №127/2; 513 «Про передачу будівель (приміщень) місцевих судів Житомирської області», на виконання якого 08 січня 2004 Житомирським управлінням юстиції передано Територіальному управлінню Державної судової адміністрації України в Житомирській області будівлю Малинського районного суду Житомирської області. Оскільки на момент передачі зазначеної будівлі відповідачі займали в ній 2 кабінети, з ними щороку укладались договори про відшкодування витрат на оплату комунальних послуг, а саме, електро- водо- й теплопостачання, очистку стічних вод та вивезення сміття. Однак, починаючи з 2018 року відповідачі почали виконувати договірні зобов`язання неналежним чином, внаслідок чого і утворилась зазначена заборгованість. Крім цього, представник третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, зазначив, що 21 жовтня 2022 року Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Житомирській області оформлено право оперативного управління на будівлю Малинського районного суду Житомирської області, власником якої є Державна судова адміністрація України. В судовому засіданні представники позивача й третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору Територіального управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області, вимоги позовних заяв підтримали; відповідачі [PERSON] та [PERSON] проти задоволення позову заперечували; представник третьої особи-Ради адвокатів Житомирської області та відповідачі [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, в судове засідання не з`явились та надіслали до суду заяви, в яких просили судовий розгляд проводити без їх участі. Заслухавши в судовому засіданні пояснення учасників справи та дослідивши письмові матеріали, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 03 квітня 2018 здійснено реєстрацію права власності Державної судової адміністрації України на нежитлове приміщення будівлі суду, загальною площею 656,6 кв.м, розташоване за адресою: [ADDRESS] . 21 жовтня 2022 року здійснено реєстрацію права оперативного управління Територіального управління Державної судової адміністрації України нежитловим приміщенням будівлі суду, загальною площею 656,6 кв.м, розташоване за адресою: [ADDRESS] . 02 січня 2018 року між Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Житомирській області (Малинським районним судом Житомирської області) в особі начальника Морея В.В. та адвокатами Костюченко Галиною Михайлівною, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] було укладено договір №235-18 про відшкодування витрат балансоутримувачу на оплату комунальних послуг, згідно з умовами якого адвокати використовують приміщення Малинського районного суду Житомирської області, що розташовані за адресою: площа Соборна, 8 в місті Малині Житомирської області, площею 24,6 кв.м, що становить 3.8% від загальної площі будівлі, за що до 20-го числа наступного місяця здійснюють перерахування коштів на відшкодування витрат за комунальні послуги. Зазначені обставини підтверджуються копіями витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №119808452 від 05 квітня 2018 року та з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №313214762 від 25 жовтня 2022 року, а також договору №235-18 від 02 січня 2018 року. В судовому засіданні відповідачі [PERSON] та [PERSON] проти задоволення позовних вимог заперечували, посилаючись на те, що позивачу належить лише 9/10 частин будівлі Малинського районного суду, а тому, вони мають право розпоряджатися кабінетами, в яких без будь-яких перешкод працювали ще з 1991 року. Крім цього, зазначили, що регулярно здійснювали оплату комунальних послуг згідно наданих їм розрахунків, а тому, якщо заборгованість і існує, то лише через те, що Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області перестало повідомляти їм про нараховані суми. Обмірковуючи правомірність та обґрунтованість вимог позивача та третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, суд зважає на таке. Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За правилами статті 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до частини четвертої статті 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з моменту такої реєстрації. Згідно з частиною 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 1 статті 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Суд зважає на те, що питання права власності на будівлю Малинського районного суду Житомирської області та правомірності його державної реєстрації було предметом інших судових розглядів, рішення по яких набрали законної сили. Так, рішенням Господарського суду Житомирської області від 25 січня 2021 року у справі №906/521/19, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 31 травня 2021 року та постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 13 жовтня 2021 року відмовлено в задоволенні позову Ради адвокатів Житомирської області до виконавчого комітету Малинської міської ради, Пиріжківської сільської ради, державного реєстратора Пиріжківської сільської ради Лисенка Сергія Володимировича, треті особи: Малинська районна державна адміністрація, Державна судова адміністрація України, Малинський районний суд Житомирської області про визнання частково недійсними та скасування рішень виконавчого комітету і скасування рішення про державну реєстрацію права власності Державної судової адміністрації України на нежитлове приміщення будівлі суду, загальною площею 656,6 кв.м, розташоване за адресою: Житомирська область, м.Малин, площа Соборна, будинок 8. Рішенням Господарського суду Житомирської області від 29 листопада 2021 року у справі №906/547/19, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 17 лютого 2022 року відмовлено в задоволенні позову Ради адвокатів Житомирської області до Державної судової адміністрації України, треті особи: Коростенська районна державна адміністрація Житомирської області, Малинський районний суд Житомирської області, територіальне управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області про визнання права власності на 1/10 частки будівлі, розташованої на [ADDRESS] . Крім цього, рішенням Народицького районного суду Житомирської області від 11 жовтня 2024 року у справі №283/1620/23, залишеним без змін постановою Житомирського апеляційного суду від 10 квітня 2025 року, відмовлено в задоволенні позову [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до Державної судової адміністрації України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області, про визнання протиправним та скасування державної реєстрації за Державною судовою адміністрацією України права власності на об`єкт нерухомого майна - нежитлове приміщення будівлі суду, загальною площею 656,6 кв.м, розташоване за адресою: [ADDRESS] . Частиною 4 статті 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Отже, суд вважає обґрунтованим твердження позивача про наявність у нього права власності на будівлю Малинського районного суду Житомирської області, розташовану за адресою: площа Соборна, 8 в місті Малин Житомирської області. Враховуючи підстави позовів позивача та третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, наведені ними, суд дійшов переконання, що вони наполягають на звільненні кабінетів будівлі Малинського районного суду, вважаючи, що ці нежитлові приміщення знаходяться у фактичному користуванні відповідачів без установлених законом підстав. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Ухвалюючи рішення, суд зважає на висновки щодо застосування норм права, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 жовтня 2022 року у справі №227/3760/19-ц (провадження №14-79цс21), відповідно до яких володіння як фактичний стан слід відрізняти від права володіння. Зокрема, права володіння, користування та розпоряджання майном належать власнику майна незалежно від того, є він фактичним володільцем чи ні. Зайняття нежитлового приміщення фактичним користувачем (тимчасовим володільцем) треба розглядати як таке, що не позбавляє власника його права володіння на майно, не створює перешкоди у розпорядженні цим майном, а створює лише перешкоди в користуванні володільцем своїм майном. Тож у цьому випадку ефективним способом захисту права, яке позивач як власник нежитлового приміщення вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним йому майно, тобто негаторний позов. Згідно з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 12 червня 2018 року у справі №826/4406/16 (провадження №К/9901/454/17), відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові. З огляду на викладене, а також на те, що Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області не є власником зазначеної у позові будівлі, суд дійшов переконання, що вимога позивача, як власника нерухомого майна, а також третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, та яка має право оперативного управління цим майном, про усунення перешкод у користуванні ним - є правомірною та підлягає задоволенню, а позовна вимога щодо усунення перешкод у розпорядженні зазначеним нерухомим майном є безпідставною та задоволенню не підлягає. Щодо правомірності вимог третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, в частині стягнення з відповідачів на користь Територіального управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області безпідставно збережених коштів, суд зважає на таке. Одним із принципів цивільного судочинства є його диспозитивність. З огляду на зазначений принцип,

Outcome: partial