Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 19 вересня 2017 року вона уклала шлюб з відповідачем, про що Солонянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, був зроблений відповідний актовий запис №95. Вони з відповідачем мають трьох дітей: сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , доньку [PERSON] , [INFO] . Позивачка посилається на те, що подружні стосунки між ними не склалися з причин взаємного непорозуміння, через різні характери, погляди на сімейне життя, тому вони припинили сімейно-шлюбні стосунки. Спір про розподіл майна, місце проживання та утримання дітей між ними відсутній. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити, зазначила суду, що шлюбні відносини з відповідачем припинили у серпні 2021 року. Відповідач проти задоволення позову не заперечував, вважав, що їх сім`я з позивачкою відновленню не підлягає. Суд вислухавши сторони, з`ясувавши обставину по справі, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 19 вересня 2017 року, що зареєстрований Солонянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №95, вказана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 19 вересня 2017 року (а. с. 7). У сторін є спільні діти син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 25 квітня 2023 року, син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 25 квітня 2023 року та донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 11 липня 2019 року (а. с. 8-10). Спільне життя подружжя не склалося через різні характери, погляди на сімейне життя, на побудову сімейних стосунків, що призвело до втрати почуттів між ними, та припинення сімейно-шлюбних відносин з серпня 2021 року. Примиритися сторони не бажають, про що свідчить та обставина, що з серпня 2021 року сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, та до цього часу не поновили їх. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). За таких підстав, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивачки, так і відповідача, тому є достатні підстави для задоволення позову відповідно до ст.ст. 105, 112 СК України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно посвідчення серії [NUMBER] від 30 жовтня 2023 року відповідач має пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій, і є діючим військовослужбовцем (а. с. 38). Таким чином, у зв`язку задоволенням позову, а також звільненням відповідача від сплати судового збору на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому судові витрати по справі слід віднести за рахунок держави і сплачений позивачкою судовий збір підлягає компенсації з державного бюджету (а. с. 4а, 17). На підставі викладеного, ст.ст. 105, 112 СК України,

Outcome: approved