Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом, в обґрунтування якого вказано, що 18.01.2021 року здійснено ідентифікацію клієнта та [PERSON] підписано Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. У подальшому, відповідачем виявлено бажання отримати послугу Миттєва розстрочка. Кредит готівкою. 19.01.2022 року відповідачем було підписано кредитний договір б/н про надання строкового кредиту у розмірі у розмірі 122 тис. грн шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника на строк 36 місяців зі встановленням річної відсоткової ставки у розмірі 18%. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконував, внаслідок чого станом на 16.05.2023 року заборгованість відповідача становить 107930,67 грн. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 23.10.2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судовий розгляд. 05.01.2023 року відповідачем через Електронний суд подано відзив, у якому просив відмовити у задоволенні позову. Вказав, що між ним та банком укладено кредитний договір №б/н від 19.01.2021 р. про надання строкового кредиту «Миттєва розстрочка Кредит готівкою» у розмірі 122 тис. грн на термін 36 місяців, до 19.01.2025 р. Звертав увагу, що завжди дотримувався умов договору, здійснював щомісячні платежі. Під час повномасштабного вторгнення, він проживав за місцем реєстрації у смт. Новотроїцьке Генічеського району Херсонської області, яке у перші дні війни було окуповано. Навіть лишившись в окупації, він намагався вчасно сплачувати щомісячні платежі. Коли умови находження в окупації стали вкрай важкими, йому довелось виїхати на підконтрольну Україні територію. Після виїзду з окупованої території єдиним джерелом його доходу є отримання виплат ВПО. Вказав, що на виконання п. 7.3 договору, він намагався повідомити про настання форс-мажорних обставин засобами телефонного зв`язку, але на окупованій території зв`язок був відсутній, а після його виїзду у телефонному режимі залишались звернення. Вказав, що позивачем не враховано форс мажорних обставин. Звертав увагу, що сума заборгованості не відповідає дійсності, відповідно до відомостей з Приват 24 заборгованість за кредитом складає 106866,67 грн, оскільки ним продовжуються внесення коштів на погашення заборгованості. 29.01.2024 року представником позивача подано відповідь на відзив, у якій просив задовольнити позов в повному обсязі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 10.04.2025 року вирішено перейти від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 08.05.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою суду від 26.11.2025 р. витребувано розрахунок заборгованості та запропоновано надати пояснення з приводу доводів відповідача щодо часткової сплати боргу. 19.01.2026 року представником позивача подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором №б/н від 19.01.2022 року в розмірі 106 866,67 грн, з яких 100610,67грн. заборгованість за тілом кредиту, 6256,00 грн заборгованість за простроченими відсотками. Сторони в судове засідання не прибули, в матеріалах справи наявні заяви про розгляд справи у відсутність. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. З матеріалів справи встановлено, що відповідач звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг №б/н від 18.01.2022 року, а 19.01.2021 р. кредитний договір № б.н., за яким отримав строковий кредит у розмірі 122 тис.грн. на строк 36 місяців з процентною ставкою 1,5% на місяць (18% річних), при цьому ознайомився усіма умовами договору, в тому числі з графіком платежів, загальними витратами за кредитом, орієнтовної загальною вартістю кредиту, реальною річною процентною ставкою, загальними умовами надання кредитів «Миттєва розстрочка. Кредит готівкою», підтвердив зобов`язання за кредитним договором щодо графіку та кількості платежів тощо. Відповідно до довідки умови кредитного ліміту не змінювалися кредитний ліміт з 19.01.2022р. 122 000,00 грн. Таким чином, Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту, для чого за зверненнями Відповідача відкрив рахунок та надавав кредитні картки до нього, а Відповідач отримуючи кредитні картки фактично отримував електронний платіжний інструмент, який дає можливість використовувати власні гроші або кредитний ліміт на банківському рахунку для здійснення безготівкових операцій, тим самим Відповідач мав безперервний доступ до самого рахунку. Відповідач зобов`язалася повернути кредитвідповідно до умов Договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений Договором. Але в процесі користування кредитним рахунком Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями в повному обсязі, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором, а також підтверджується випискою по рахунку. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного стану. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України). Відповідно до положень ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов`язань. Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, суд вважає, що належними та допустимими доказами було доведено те, що відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання та не сплатила борг за кредитним договором, а тому позовні вимоги є обґрунтованими. Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 2684 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складено 05 лютого 2026 року.

Outcome: approved