Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 20.11.2025 до Софіївського районного суду Дніпропетровської області надійшов цивільний позов ТОВ «Бізнес Позика» до відповідача [PERSON] , згідно вимог якого просить ухвалити судове рішення про стягнення з відповідача заборгованість за кредитним договором №391389-КС-001 від 06.09.2021 у розмірі 19 268,17 грн., та судовий збір у розмірі 2422, 40 грн.. В обґрунтування позову представник позивача зазначав, що 06.09.2021 між ТОВ "Бізнес Позика" та [PERSON] укладено договір №391389-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеного ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». ТОВ "Бізнес Позика" 06.09.2021 направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір №391389-КС-001 про надання кредиту. 06.09.2021 відповідачка прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору №391389-КС-001 про надання кредиту на умовах, визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ "Бізнес Позика" направлено Петренко Ю. Ю. через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G 2174 на номер телефону [NUMBER] (що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), який боржником було введено/відправлено. Таким чином, 06.09.2021 між ТОВ "Бізнес Позика" та [PERSON] було укладено договір №391389-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», відповідно до якого між ТОВ "Бізнес Позика" надає позичальнику грошові кошти у розмірі 7000 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та правилами надання грошових коштів у кредит. ТОВ "Бізнес Позика" свої зобов`язання за договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 7 000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] , вказану позичальником при заповненні анкетних даних в особистому кабінеті. Між тим, в порушення умов договору позичальниця не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, що і змусило ТОВ "Бізнес Позика" звернутися до суду з цим позовом, за яким окрім стягнення заборгованості за кредитним договором, останнє просило також стягнути з відповідача судові витрати понесені на оплату судового збору у розмірі 2422,40 грн. Заяви (клопотання) сторін та процесуальні дії суду у справі. 02.12.2025 за ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, відповідно до заявленої вимоги представника позивача витребувано у АТ КБ «Приват Банк» відомості про видачу на ім`я відповідачки [PERSON] банківської картки № [NUMBER] ; виписки з відповідного карткового рахунку про рух грошових коштів за період з 06.09.2021 по 21.02.2022 . Представником позивача у змісті позову просить суд провести розгляд справи за його відсутності. У такій заяві представник позивача зазначає про повне підтримання своїх позовних вимог, позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, зокрема розміщенням оголошення про її виклик до суду на сайті Судова Влада, однак відзиву на позовну заяву не надавала, інших заяв та клопотань від неї до суду не надходили. Зважаючи на те, що в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача, судом, зі згоди представника позивача, вирішено розглядати справу в заочному порядку, на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст. 280, 281 ЦПК України. При цьому, оскільки всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Фактичні обставини встановлені судом. Дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд дійшов таких висновків. При вирішенні справи судом встановлено, що 06.09.2021 між ТОВ "Бізнес Позика" та [PERSON] укладено договір №391389-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», відповідно до якого ТОВ "Бізнес Позика" надає позичальнику грошові кошти у розмірі 7 000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та правилами надання грошових коштів у кредит, плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1.08250000 процентів за кожен день користування кредитом, встановлений графік платежів. Строк кредиту становить 24 тижні. Кінцевий термін договору до 21.02.2022. Комісія за надання кредиту 1050 грн. 06.09.2021 направлено відповідачці [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір №391389-КС-001 про надання кредиту. 06.09.2021 [PERSON] прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору №391389-КС-001 про надання кредиту на умовах, визначених офертою . 06.09.2021 ТОВ "Бізнес Позика" надало [PERSON] грошові кошти в розмірі 7000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] , вказану позичальником при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті, що підтверджено квитанцією № 441209333 від 06.09.2021, про перерахунок коштів на картку згідно договору № 391389-КС-001 від 06.09.2021. Відповідачка [PERSON] належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором № 391389-КС-001 від 06.09.2021 і станом на 30.10.2025 утворилась заборгованість в розмірі 19268,17 грн, що складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту 6924,22 грн, суми прострочених платежів по процентах 11617,25 грн, суми прострочених платежів за комісією 726,7 грн.. Зазначені обставини підтверджуються: пропозицією укласти договір (оферта), прийняттям пропозиції щодо укладання договору та договором № 391389-КС-001 від 06.09.2021 про надання кредиту; витягом інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА»; виписку по рахунку наданого на витребування доказів із АТ КБ «ПриватБанк» сум в розмірі 7 000,00 грн, на банківську картку відповідача; Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА»; паспортом споживчого кредиту, анкетою клієнта; розрахунком заборгованості за кредитом. Це також підтверджується й інформацією від АТ КБ «Приват Банк», що надана за ухвалою суду, згідно якої платіжна картка № [NUMBER] , на яку перераховано кошти позивачем, емітована саме на ім`я відповідачки [PERSON] .. До того ж, з виписки про рух грошових коштів на рахунку згаданої банківської картки видно, що 06.09.2021 відбулося зарахування на неї грошових коштів у розмірі 7 000 грн. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно до положень статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначається, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. За приписами статті 11 зазначеного Закону електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми)про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним Кодексом України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до статті 12 вказаного Закону, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (вебсайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Верховний Суд у постанові від 7 жовтня 2020 року під час розгляду справи №127/33824/19 зауважив, що без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір не був би укладений. Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 9 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 14 червня 2022 року у справі №757/40395/20. Таким чином судом встановлено, що між позичальницею та ТОВ "Бізнес Позика" укладено електронний кредитний договір на суму 7 000 грн з виплатою відсотків за користування нею на підставі умов, вказаних у договорі. За розрахунком, зробленим кредитором, відповідачка належним чином не виконала умов договору та позику не повернула, у зв`язку з чим має місце заборгованість як за тілом кредиту, за відсотками за користування кредитними коштами, так і за комісією. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а за правилами частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що підтверджується п. 3 ч. 1ст. 3 ЦК України, а в ч. 1ст. 626 ЦК України законодавець зазначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Отже, свобода договору означає право громадян або юридичних осіб вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості, наданій сторонам визначити умови такого договору. Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, заборгованість [PERSON] по договору № 391389-КС-001 від 06.09.2021 станом на 30.10.2025 становить 19 268,17 грн., яка складається з: 6924,22 грн - заборгованості за кредитом, 11617,25 грн - боргу за нарахованими відсотками та 726,7 грн - заборгованості за комісією. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до п.4.2.3 Розділу 4 Договору позичальник зобов`язаний повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі, передбачені Договором, до закінчення строку (терміну) дії Договору. Закінчення строку (терміну) дії Договору не звільняє сторони від відповідальності за порушення та/або невиконання умов Договору, які мали місце під час дії Договору (п.6.2 Розділу 6 Договору). Відповідачка, не виконуючи умови договору шляхом не сплати коштів у встановлений строк, порушила вимоги ст. 530 ЦК України. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення із [PERSON] заборгованості за договором № 391389-КС-001 від 06.09.2021 у розмірі 19268,17 грн., яка складається із: 6924,22 грн заборгованості за кредитом, 11617,25 грн боргу за нарахованими відсотками та 726,7 грн заборгованості за комісією, підлягають задоволенню у повному обсязі. Розподіл судових витрат. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з задоволенням позовних вимог у повному обсязі, з відповідача належить стягнути на користь позивача сплачений ним при зверненні з позовом до суду судовий збір у розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved