Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що з 25 жовтня 2013 року перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого мають неповнолітніх дітей. Протягом останнього року перебування у шлюбі життя між ними поступово погіршувалося та не складалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з них має свої погляди на шлюб та сім`ю і різні погляди на життя. Шлюбні відносини фактично припинені, спільне господарство також не ведеться. Подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Шлюб носить суто формальний характер, примирення між ними неможливе. Спору щодо місця проживання дітей на момент подання позову немає. У відзиві на позовну заяву відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі. Ухвалою від 14 січня 2026 року позовну заяву суд прийняв до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін. У заяві від 19 січня 2026 року позивач просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач у заяві від 29 січня 2026 року просить розглядати справу за його відсутності. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд встановив, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25 жовтня 2013 року Відділом державної реєстрації актців цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м.Києві, про що свідчить актовий запис про шлюб № 2334. Сторони мають спільних дітей - дочку [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] , про що свідчать, відповідно, актовий запис про народження № 2593, складений 24 листопада 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві, та актовий запис про народження № 950, складений 22 травня 2018 року Шевченківським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві. Згідно з ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього кодексу. За положеннями ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, обґрунтовані, бажання розірвати шлюб відповідає її дійсній волі, подальше спільне життя подружжя суперечить її інтересам, відсутні підстави для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, суд вважає, що збереження шлюбу за таких обставин є недоцільним. Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову. З правилами ст.142 ЦПК України, з огляду на визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 665,60 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved