Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

12.12.2025 ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами, мотивуючи тим, що 22.02.2019 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] було укладено кредитний договір №787613963, за умовами якого відповідачу було надано кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту в сумі 5000 грн 00 коп., зі сплатою відсотків за користування кредитом. 24.03.2019 була укладена Додаткова угода до Договору №787613963 від 22.02.2019. 28 листопада 2018 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» було укладено Договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло право грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором № 787613963. 03.01.2019 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу №20190103, у відповідності до умов якого, ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги. Відповідач не виконувала належним чином свої зобов`язання за вказаним договором, не сплачувала платежі, через, що утворилася заборгованість в сумі 14350 грн 00 коп., з яких 5000 грн 00 коп. - заборгованість по кредиту, 9350 грн 00 коп. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. За таких обставин позивач просить стягнути на його користь з відповідача зазначену суму кредитної заборгованості. Ухвалою від 19.12.2025 позовна заява прийнята до розгляду, відкрите провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, визначені строки подачі заяв по суті. Ухвалою від 13.01.2025 розгляд справи відкладений через неявку відповідача. В судове засідання представник позивача не прийшла, в позовній заяві просила про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. 09.01.2026 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідач вказав, що строк звернення з позовом до суду сплинув 23.04.2022, тобто до моменту подання позову у 2022, завищена сума відсотків, просив у задоволенні позову відмовити. Правом на подання до суду відповіді на відзив позивач не скористався. В судове засідання представник позивача не прийшла, подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача та відповідач в судове засідання не прибули. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності вказаних вище осіб за наявними в ній доказами. Оскільки учасники справи на судове засідання не прийшли, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що 22.02.2019 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи в електронній формі було укладено кредитний Договір №787613963, за яким вона отримала 5000 грн 00 коп., кредитних коштів строком на 30 днів, сплативши відсотки за користування коштами у розмірі стандартної процентної ставки 1,19% за день. Відповідно до умов Договору позивач зобов`язався надати відповідачу кредит, а відповідач зобов`язувалася в порядку та на умовах, що визначені договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. 24.03.2019 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] укладено Додаткова угода до Договору №787613963 від 22.02.2019. 28 листопада 2018 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВАРИСТВОМ 3 ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ТАЛІОН ПЛЮС» було укладено Договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло право грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором № 787613963. 03.01.2019 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №20190103, у відповідності до умов якого, ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги (копія витягу з Договору факторингу додається). Відповідно до п.2.1. Договору факторингу, згідно умов цього Договору Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Згідно із п.4.1 Договору факторингу, Сторони Погодили, що Право вимоги переходить від Клієнта до фактора на наступний календарний день після підписання Сторонами відповідного Реєстру прав вимог, по формі встановленій у Додатку до цього Договору. Відповідно до Реєстру прав вимоги № 8 від 28.05.2020 до Договору факторингу № 20190103 від 03.01.2019, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 14350.00 грн., з яких: - 5000 грн 00 коп. - сума заборгованості по основному боргу (тіло кредиту); - 9350 грн 00 коп. - заборгованість по відсоткам. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно із положеннями статей 3, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з частиною першою ст.1047 ЦК України у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, договір позики укладається у письмовій формі незалежно від суми. Відповідно до частини першої ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до частини першої ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно зі статтею 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Факти укладення електронного договору та отримання за нею кредитних коштів належним чином підтверджені матеріалами справи та визнані відповідачем, однак вона не погодилася із розміром процентів. Договором кредиту №787613963 від 22.02.2019, визначені розмір позики - 5000 грн 00 коп., строк договору - 30 днів, розмір відсотків за користування коштами - 1.19% за день, проценти за користування кредитом з розрахунку 434,35 % річних. Відповідно до п.п.2.1.1.5 Договору у разі продовження сторонами строку надання Кредиту та строку дії Договору, за згодою позичальника змінити процентну ставку за користування на період продовження (за виняткових випадку, передбаченого пунктом 3.5 цього Договору) 24.03.2019 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] укладено Додаткова угода до Договору №787613963 від 22.02.2019, строк договору - 30 днів, розмір відсотків за користування коштами - 1.70% за день. Докази продовження строку дії договору позивачем не надані. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно із ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Частинами 1 та 2 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа № 444/9519/12, провадження №14-10цс18), від 04 липня 2018 року (провадження №14-154цс18) та від 31 жовтня 2018 року (провадження №14-318цс18) вказала, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою ст.1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. У постанові від 05.04.2023 року (справа №910/4518/16) Велика Палата Верховного Суду не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою ст.1050 ЦК України. Отже, відповідно до зазначених умов Договору, кредит надавався відповідачці строком на 60 днів ( з 22.02.2019 по 22.04.2019). Тобто, ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» мало право нараховувати проценти за користування коштами на підставі ч.1 ст.1048 ЦК України тільки до 22.04.2019. Після 22.04.2019 проценти повинні нараховуватись на підставі ч.2 ст.625 ЦК України. Пунктом 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст.625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Детальний розрахунок заборгованості із зазначенням складових такої заборгованості позивачем не наданий. Відпоівдно до розрахунку заборгованості, зробленого представником відповідача, та який відповідає умовам договором, станом на 22.04.2019 (дата закінчення строку кредитування) заборгованість: по основному боргу за користування кредитом, в період часу з 22.02.2019 до 23.03.2019 становить 1785 грн 00 коп. (з розрахунку: процентна ставка за добу 1,19% на 30 днів від 5000 грн 00 коп. (за 1 день відсоток становить 59 грн 50 коп. (з розрахунку 5000:100х1,19) та загальний 30х59.5=1785 грн 00 коп.; по процентам за користування кредитом, в період часу 24.03.2019 до 22.04.2019, становить 2550 грн 00 коп. (з розрахунку: процентна ставка за добу 1,7% на 30 днів від 5000 грн 00 коп. (за 1 день відсоток становить 85 грн 00 коп. (з розрахунку 5000:100х1,7) та загальний 30х85=2550 грн 00 коп. Тобто заборгованість відповідача за договором позики складає 9335 грн 00 коп., тіло кредиту 5000 грн 00 коп., 1785 грн 00 коп. проценти за користування кредитом строком на перші 30 днів, 2550 грн 00 коп. проценти за користування кредитом строком 30 днів за Додатковою угодою. Враховуючи викладене вище, те, що відповідач зобов`язання свої не виконала, суд вважає за необхідне стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 9335 грн 00 коп. В силу вимог ст.141 ЦПК України, ст.5 ЗУ «Про судовий збір», оскільки відповідач є особою з інвалідністю ІІ групи, понесені позивачем судові витрати, слід компенсувати позивачу за рахунок держави.

Outcome: partial