Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатскої області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовної заяви позивачка вказала, що 08 вересня 2013 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. За час перебування у шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що з початку липня 2025 року сторони не проживають разом, спільного господарства не ведуть, спільного побуту не мають, шлюб між ними існує формально. Після розірвання шлюбу їхня спільна дитина буде проживати з позивачкою. Подальшого сенсу підтримувати шлюбні відносини позивачка не вбачає, у зв`язку з чим просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, час на примирення не надавати та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Позивачка просила суд розглянути справу без її участі, про що подала відповідну письмову заяву, в якій також вказала, що позов підтримує, просить шлюб розірвати, час на примирення не надавати. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи без його участі не подавав, у зв`язку з чим суд розглянув справу у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належним чином зібрані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов таких висновків. Згідно з свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , 08 вересня 2013 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб, про що цього ж дня Виконавчим комітетом Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області зроблено актовий запис № 65 від 08.09.2013. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка « [PERSON] », дружини « [PERSON] ». За час перебування у шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Як вбачається з матеріалів справи, подружнє життя між сторонами не склалося через відсутність між ними взаєморозуміння, вони проживають окремо, шлюбних стосунків між собою не підтримують. Згідно зі ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин, і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України, згідно з якою, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Підстав для надання сторонам строку для примирення суд не знайшов. Враховуючи наведене, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, суд дійшов висновку, що подальше подружнє життя сторін та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб слід розірвати. Позовних вимог щодо визначення місця проживання дитини, утримання та порядку її виховання, поділу спільного майна сторонами не заявлено. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, враховуючи висновок суду про задоволення позову, з відповідача на користь позивачки належить стягнути сплачений позивачкою судовий збір у розмірі 1211,20 гривень. На підставі наведеного,

Outcome: approved