Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

Основний зміст позову. 16 грудня 2025 року до Білопільського районного суду Сумської області через систему «Електронний суд» надійшла вказана позовна заява, мотивована тим, що 09.09.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено договір №3937704, за яким останній отримав кредит у сумі 6 000 грн. 15.12.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено Договір факторингу №15/12-2021-22, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» за плату право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором № 3937704, укладеним між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] на суму заборгованості 25860 грн, з яких 6 000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 19260 грн заборгованість за відсотками та 600 грн заборгованість по комісії. У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до договору відступлення права вимоги №10 - 01/2023 від 10 січня 2023 року, в тому числі за договором про № 3937704, укладеного ТОВ «Мілоан» та [PERSON] загальною сумою загальною сумою 47 160 грн, з яких: сума заборгованості за основним зобов`язанням 6 000 грн, сума заборгованості за відсотками 192 60 грн, сума заборгованості за відсотками, нарахованими з 15.12.2021 до 23.02.2022 - 21300 грн, сума заборгованості за комісіями 600 грн. Крім цього, 10.09.2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено договір №77568173, за яким відповідач отримав позику у сумі 2001 грн. 27 січня 2022 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено Договір факторингу №27-01/2022, відповідно до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» за плату право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором № 77568173 від 10 вересня 2022 року, укладений між [PERSON] та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» загальною сумою 3811 грн 96 коп, з яких: 1376 грн 41 коп сума заборгованості за тілом кредиту, 2410 грн 37 коп - сума заборгованості за відсотками та 25 грн 18 коп сума штрафу за прострочення заборгованост, відповідно до ст. 625 ЦК України. У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до договору відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10 січня 2023 року, в тому числі за договором про №77568173 від 10 вересня 2022 року, що укладеного з [PERSON] , та набуло права грошової вимоги до до останнього у сумі 3811 грн 96 коп, з яких: заборгованість за основною сумою боргу 1376 грн 41 коп, заборгованість за відсотками 2410 грн 37 коп, нараховані 3% річних 3 грн 16 коп та інфляційні збитки 22 грн 02 коп. Посилаючись на викладене, а також на те, що згідно з договорами про споживчі кредити [PERSON] зобов`язувався повернути кредит та виконати інші зобов`язання у повному обсязі, у строки і на умовах, визначених договором, ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" просить стягнути з відповідача на свою користь 50971 грн 96 коп загальну заборгованість, а також понесені судові витрати та витрати на правову допомогу. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 22.12.2025 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Заяви, клопотання. У судове засідання представник позивача ТОВ «Коллект Центр» - Ткаченко М.М. не з`явилася, заявила клопотання про розгляд справи без участі представника товариства, проти постановлення заочного рішення не заперечує (а. с. 6 зв.). Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання останній відсутній, інформації щодо своєї адреси суду не надав, а тому відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається, що судова повістка вручена йому належним чином (а. с.16, 17). За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін про розгляд справи. Статтею 280 ЦПК України передбачено, що в разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, а також те, що представник позивача проти заочного вирішення справи не заперечує, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснювалося. Фактичні обставини, встановлені судом. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, 09.09.2021 між ТОВ "МІЛОАН" та [PERSON] в електронній формі укладено Договір № 3937704, про надання споживчого кредиту сумою 6000 грн., сплатою відсотків за користування кредитом: 1260 грн., які нараховуються за ставкою 1.50 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (копія договору зберігається в електронному вигляді в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі). Згідно п. 1.6. Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.0 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування. Договір передбачає, що Позичальник може збільшити строк кредитування, шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Кредитодавець має право, починаючи з дня, наступного за датою спливу строку кредитування (з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, якщо такі складались), нарахувати проценти за стандартною ставкою, визначеною цим договором, в якості процентів за порушення грошового зобов`язання відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України. У випадку нарахування процентів вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України. Відповідно до п. 6.1. Договору цей договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Кредитодавця. Відповідно до п. 6.3. Договору приймаючи пропозицію Кредитодавця про укладання цього договору позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами договору в цілому та підтверджує, що він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов договору та Правил надання фінансових кредитів (послуг) Кредитодавцем, що розміщені на сайті Кредитодавця та є невід`ємною частиною цього договору. Укладення Товариством Кредитного договору з Позичальником у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню Товариством ідентичного за змістом Кредитного договору, який підписаний власноручним підписом Позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки. Цей Договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі (п. 6.4, 6.5 Договору). Підписанням договору [PERSON] підтвердив, що ознайомився на сайті позикодавця з повною інформацією щодо нього та його послуг, яка передбачена ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Відповідно до п. 3.2.6. Договору кредитодавець має право відступати, передавати та будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу свої права за цим Договором (повністю або частково) на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії цього Договору без згоди Позичальника. 15.12.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено Договір факторингу №15/12-2021-22, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» за плату право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором № 3937704, укладеним між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] (копія договору зберігається в електронному вигляді в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі). Відповідно до витягу з реєстру боржників ТОВ «МІЛОАН» відступило за плату право вимоги до [PERSON] на суму 25860 грн, яка складається з: 6 000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 19260 грн заборгованість за відсотками та 600 грн заборгованість по комісії. Відповідно до п. 2.5. Договору факторингу фактор має право здійснити наступне відступлення прав вимоги будь-якій третій особі, але не раніше оплати повного фінансування фактором придбаного у клієнта права вимоги. У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до договору відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10 січня 2023 року, в тому числі за договором про № 3937704, укладеного ТОВ «Мілоан» та [PERSON] загальною сумою 47 160 грн, з яких: сума заборгованості за основним зобов`язанням 6000 грн, сума заборгованості за відсотками 19260 грн, сума заборгованості за відсотками, нарахованими з 15.12.2021 до 23.02.2022 - 21300 грн, сума заборгованості за комісіями 600 грн (копія договору з додатками зберігається в електронному вигляді в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі). Заборгованість [PERSON] підтверджується розрахунком заборгованості ТОВ «Мілоан» від ТОВ «Вердикт Капітал», ТОВ «Коллект Центр» (копії зберігаються в електронному вигляді в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі) Крім того, 10.09.2021 між [PERSON] і ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» у електронному вигляді укладено договір позики №77568173 (на умовах повернення позики в кінці строку позики), відповідно до умов якого [PERSON] шляхом перерахування на його банківський картковий рахунок отримав 2001 грн позики, строком на 14 днів по 24.09.2021, зі сплатою відсотків за користування позикою за базовою ставкою 1,99% або зниженою ставкою 0,01 % (яка застосовується відповідно до Програми лояльності), процентною ставкою за понадстрокове користування позикою (2,70%), які нараховуються на залишок позики за кожен день користування позикою (копія договору зберігається в електронному вигляді в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі). Також [PERSON] підтвердив, що до моменту підписання договору вивчив його та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті позикодавця, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, а також що зазначена в Правилах процедура і наслідки оформлення позичальником продовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгації, йому зрозумілі. Відповідно до п. 5.5 договору у випадку неналежного виконання зобов`язань за договором позикодавець має право залучити колекторську компанію до врегулювання простроченої заборгованості, відступити право вимоги за договором або звернутися до суду для примусового стягнення заборгованості. Цього ж дня між ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» і [PERSON] підписано додаток №1 до договору позики №77568173, а саме: таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (копія додатку №1 зберігається в електронному вигляді в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі). У договорі позики та додатку №1 до нього позичальником зазначений [PERSON] та вказано, що вони підписані ним електронним підписом одноразовим ідентифікатором. У договорі позики [PERSON] номером свого рахунку зазначив: [NUMBER] . 10.09.2021 ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» через ТОВ «ФК «Фінекспрес» перерахувало на ім`я [PERSON] на банківську картку [NUMBER] 2001 грн (копія довідки ТОВ «ФК «Фінекспрес» зберігається в електронному вигляді в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі). Відповідно до п. 6.5 р. 6 Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» (на умовах повернення позики в кінці строку позики), затверджених наказом директора товариства від 12.08.2021 №12/08/2021, у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення позики та процентів, позичальнику на таку неповернуту позику (або її частину) товариство має право нараховувати проценти у розмірі, передбаченому договором позики, за кожний день понадстрокового користування позикою (або її частиною), починаючи з першого дня такого понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики (або її частини) та процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування процентів на позику (або її частину) за понадстрокове користування позикою за договором позики не є штрафом, пенею чи будь-якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на позику за понадстрокове користування (копія Правил зберігається в електронному вигляді в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі). 27.01.2022 між ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» і ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №27/01/2022, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» відступило за плату, а ТОВ «Вердикт Капітал» зобов`язалося здійснити фінансування та прийняти права вимоги до боржників, що належать ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» (копія договору факторингу зберігається в електронному вигляді в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі). Відповідно до 2.5, 6.1.2, 6.1.4 договору факторингу ТОВ «Вердикт Капітал» має право здійснити наступне відступлення прав вимоги будь-якій третій особі. Реєстр боржників в електронному вигляді передається фактору за актом приймання-передавання реєстру боржників в електронному вигляді не пізніше наступного робочого дня після здійснення повного фінансування на користь клієнта відповідно до розділу 7. Право вимоги переходить до фактора після здійснення повного фінансування з моменту підписання сторонами акту приймання-передавання реєстру боржників в електронному вигляді, який є підтвердженням передачі фактору права грошової вимоги до боржників, після чого Фактор стає новим кредитором по відношенню до боржників стосовно переданого права вимоги. 27.01.2022 ТОВ «Вердикт Капітал» здійснило фінансування договору факторингу №27/01/2022 (копія платіжного доручення зберігається в електронному вигляді в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі). 27.01.2022 між ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» і ТОВ «Вердикт Капітал» підписано акт приймання-передавання реєстру боржників в електронному вигляді за договором факторингу №27/01/2022 від 27.01.2022 (копія акту зберігається в електронному вигляді в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі). Відповідно до витягу з реєстру боржників №1 до договору факторингу №27/01/2022 ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості до [PERSON] у розмірі 3811 грн 96 коп, з яких: 1376 грн 41 коп сума заборгованості за тілом кредиту, 2410 грн 37 коп - сума заборгованості за відсотками та 25 грн 18 коп сума штрафу за прострочення заборгованост, відповідно до ст. 625 ЦК України (копія витягу з реєстру боржників зберігається в електронному вигляді в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі). 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» і ТОВ «Коллект Центр» укладено договір №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило шляхом продажу, а ТОВ «Коллект Центр» набувало права вимоги до боржників, зазначених у реєстрах боржників (договір відступлення зберігається в електронному вигляді в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі). Згідно з п. 5.2 вказаного договору права вимоги вважаються відступленими (переданими) первісним кредитором та набутими (прийнятими) новим кредитором в день належного підписання сторонами акту приймання-передачі реєстру боржників в друкованому (підписаному вигляді). 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» і ТОВ «Коллект Центр» підписано акт прийому-передачі реєстру боржників за договором №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 (копія акту зберігається в електронному вигляді в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі). Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 ТОВ «Коллект Центр» набуло право вимоги заборгованості до [PERSON] у розмірі 3811 грн 96 коп, з яких: 1376 грн 41 коп сума заборгованості за тілом кредиту, 2410 грн 37 коп - сума заборгованості за відсотками та 1 грн 16 коп сума заборгованості 3% річних, 22 грн 02 коп сума заборгованості за інфляційними (копія витягу з реєстру боржників зберігається в електронному вигляді в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі). Встановлено, що внаслідок неналежного виконання умов кредитних договорів, неповного і несвоєчасного внесення платежів, позивач має право на витребування заборгованості, яка складає 50971 грн 96 коп, зокрема: 1)по кредитному договору від 09.09.2021 №3937704 47160 грн., з яких: 6000 грн - заборгованість за кредитом;40560 грн заборгованість за відсотками на дату відступлення прав вимоги, 600 грн заборгованість за комісіями; 2) по кредитному договору від 10.09.2021 №77568173 3811 грн 96 коп, з яких: сума заборгованості за основним зобов`язанням 1376 грн 41 коп, сума заборгованості за відсотками нарахованими на дату відступлення права вимоги 2410 грн 37 коп, інфляційні збитки 22 грн 02 коп, нараховані 3% річних 3 грн 16 коп. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування. У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно з ч. 1-2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). У ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» в редакції, яка діяла на час укладення кредитного договору). Відповідно до ст. 1046, ч. 1 ст. 1047, ч. 1 ст. 1048 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512, абз. 1 ч. 1 ст. 1077 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (ч. 4 ст. 631 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦПК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Висновки суду. Аналізуючи вище наведені норми матеріального права та надані позивачем докази, суд дійшов до висновку, що між первісним позикодавцем та відповідачем у справі було укладено договір позики у встановленій законом формі з визначенням усіх істотних умов та правил такого договору. Первісний позикодавець виконав свої зобов`язання за договором, надавши у позику [PERSON] грошові кошті. Натомість, відповідач свої зобов`язання за вказаним договором порушив, по теперішній час не повернув заборгованість за позикою. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню частково. При цьому, до вказаного висновку суд дійшов, виходячи не тільки з вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні в справі «Ушаков та Ушакова проти України» від 18 червня 2015 року (остаточне 18 вересня 2015 року), в пункті 78 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою…». З огляду на викладене, суд дійшов висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача 43096 грн 52 коп. заборгованості за договором позики, з яких: 12652 грн заборгованість за основним зобов`язанням, 30212 грн 98 коп. заборгованість за процентами, 29 грн 11 коп. 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання, 202 грн 43 коп. інфляційні втрати відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України. Що стосується вимоги про стягнення 16 000 грн витрат на правничу допомогу, то суд дійшов наступного висновку. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Відповідно до ч, 1, 4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правової допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (§80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (§§34-36), від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (§95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Зазначена правова позиція викладена зокрема в постанові Верховного Суду від 15.04.2020 у справі №199/3939/18-ц. З огляду на викладене, визначаючи розмір витрат на правничу допомогу, суд бере до уваги норми ч. 4 ст. 137 ЦПК України, характер спірних правовідносин, складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), час, витрачений адвокатом на виконання робіт, значення справи для сторін, з урахуванням вимог розумності та справедливості, вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 3000 грн понесених ним витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції. Таким чином відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 5422 грн 40 коп. понесених і документально підтверджених судових витрат, які складаються з судового збору (2422 грн 40 коп.) та витрат на правничу допомогу (3000 грн). На підставі викладеного,

Outcome: approved