Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-10 00:00:00

18 серпня 2025 року представник товариства звернувся з вищевказаним позовом до Овідіопольського районного суду Одеської області, до відповідача, який зареєстрований на території Одеського району Одеської області. В обґрунтуванні своїх позовних вимог представник товариства зазначив, що 05 грудня 2021 року між ТОВ « Мілоан» та відповідачем був укладений Договір № 4326721 , згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 5000 грн. зі сплатою за користування кредитом в розмірі 44.164.00 % за річних , строком на 30 днів . Товариство свої зобов`язання по вищевказаному кредитному договору виконало, що підтверджується підписом у договору, сформованою електронним підписом. Відповідач свої зобов`язання по кредитному договору не виконав. 24 липня 2024 року між ТОВ « Мілоан» та позивачем укладено договір факторингу № 26-07/2024, у відповідності до якого товариство передає, а позивач приймає за плату належні йому права вимоги до відповідача. В зв`язку з чим просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитними договорами у сумі 17 282.00 грн. та судові витрати . В ході судового розгляду представник позивача до суду не з`явився, але направив на адресу суду заяву в якій вказав, що позовну заяву підтримує та просить розглянути справу у відсутність їхнього представника. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи, повідомлявся належним чином, відзив до суду не подав. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. 26 серпня 2025 року Овідіопольським районного судом Одеської області після усунення недоліків було відкрито цивільне провадження, у спрощеному порядку . Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.1054 ч.1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 05 грудня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , був укладений Договір № 4326721, згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 5000 грн. зі сплатою за користування кредитом в розмірі в розмірі 44.164.00 % за річних, строком на 30 днів, строком повернення до 20 січня 2022 року (а.с.15) . Товариство свої зобов`язання по вищевказаному кредитному договору виконало, що підтверджується підписом у договору, сформованою електронним підписом. Відповідач свої зобов`язання по кредитному договору не виконав. 26 липня 2024 року між ТОВ « Мілоан» та позивачем укладено договір факторингу № 26-07/2024 , у відповідності до якого товариство передає, а позивач приймає за плату належні йому права вимоги до відповідача. Станом на час подання позову сума заборгованості за кредитним договором № 4326721 складає: заборгованість за тілом кредиту 3332.00 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками 12 950.00 грн.; заборгованість за комісіями 10600 грн., а всього складає 17 282.00 грн. Заперечення щодо розміру заборгованості за вищевказаним договором з боку відповідача до суду не надходило. Розмір заборгованості за кредитним договором судом перевірений, складений вірно. Виходячи з вищевказаного суд вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за вищевказаним кредитним договором від 05.12.2021 року на суму 17 282.00 грн.. Позивач при поданні позову сплатив судовий збір у сумі 2422.00 грн.(а.с.43) , суд прийшов до висновку, що позов є обґрунтований, а тому відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на корись позивача в повному обсягу. При розгляду даного спору позивачем були здійснені витрати на правову допомогу в розмірі 9000 грн., відповідачка позов в частині витрат на правову допомогу не визнає, та фактично просить зменшити її розмір, з урахуванням предмету позову , ціни позову , складності судової справи , її тривалості , порядку її розгляду, суд вважає можливим відповідно до ст. 137 ч.5 ЦПК України зменшити розмір витрат на правову допомогу та вважає можливим стягнути з відповідачки на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 9000 грн.

Outcome: approved