Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] із вимогою про стягнення аліментів на час її навчання в розмірі частини зі всіх видів заробітку (доходу) і до досягнення двадцяти трьох років. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначає, що вона є донькою відповідача. Шлюб між її батьками розірвано 12.05.2022 року. За судовим наказом Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області з відповідача на користь її матері [PERSON] на її утримання стягувалися аліменти до повноліття. Наразі вона є студенткою Кам`янець-Подільського індустріального коледжу, навчається на денному відділенні за кошти регіонального замовлення ІІІ курсу енергетики та бізнесу до 30.06.2026 року. Оскільки вона є студенткою, не працює, коштів самостійно не заробляє, доходів немає, тому потребує матеріальної допомоги на проїзд до навчального закладу, придбання підручників, навчального приладдя тощо. Проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні. На момент подання позову відповідач офіційно працює, отримує інший дохід, є здоровим та працездатним, а тому в змозі надавати матеріальну допомогу на її утримання в частці від доходу, а саме 1/4 частки зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до закінчення нею навчання. Вважає, що вказаний розмір аліментів є цілком логічної не вплине на погіршення матеріального становища відповідача. Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 25.11.2025 року відкрито провадження по справі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, направила заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує і просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, також направив заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає і не заперечує про його задоволення. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , що видано 20.11.2007 року Кам`янською сільською радою Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, батьками [PERSON] - [INFO] вказано: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 12.05.2022 року шлюб між батьками [PERSON] , розірвано. Згідно Судового наказу Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 18.05.2022 року з відповідача на користь [PERSON] стягувалися аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі частки з усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.04.2022 року і до повноліття дитини. [INFO] [PERSON] виповнилось 18 років. Згідно Довідки ДВНЗ «Кам`янець-Подільський індустріальний коледж» № 159 від 29.10.2025 року, [PERSON] є студенткою ІІІ курсу енергетики та бізнесу, гр. ГО-231 денного відділення Кам`янець-Подільського індустріального коледжу, термін закінчення навчання 30.06.2026 року. Наразі, всі витрати пов`язані із утриманням несе сама позивач [PERSON] . Таким чином, між сторонами виникли сімейні правовідносини, які детально врегульовані Сімейним кодексом України. Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. При цьому, СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітнім сину чи дочці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Статтею 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За роз`ясненнями, що містять в п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення ними повноліття (незалежне від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Статтею 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно зі ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У ч.ч.1,2 ст.89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Разом із тим, аліменти, спрямовані на утримання повнолітніх дочки, сина, повинні бути достатніми і, разом із тим, співмірними з урахуванням мети аліментного зобов`язання. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. На думку суду, відповідач повинен докладати всіх зусиль для надання повноцінного утримання своєї дитини, яка продовжує навчання. Проаналізувавши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що [PERSON] , як донька відповідача, яка продовжує навчання, потребує матеріальної допомоги, так як навчається в ДВНЗ «Кам`янець-Подільського індустріальному коледжі» на денній формі навчання, та у зв`язку з цим, безсумнівно, має майнові витрати, пов`язані із навчанням, забезпеченням вирішення всіх побутових питань, у т. ч. з придбання одягу, взуття, продуктів харчування. Отже, враховуючи вимоги позивача, викладені у позові, визнання позову відповідачем, матеріальне становище сторін у справі, яке доведено наявними доказами, положення вимог ст.ст.181,182 СК України, а також, беручи до уваги розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений Закону України «Про державний бюджет на 2025 рік», суд вважає, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу своїй доньці, оскільки є працездатним, суд вважає необхідним визначити аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача, щомісячно, до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення донькою 23-х років. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 141 ЦПК України. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки, позивачі у справах про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає сплата судового збору у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 211,20 грн.

Outcome: approved