Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

У квітні 2024 року до суду звернувся [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] , Акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-гарант» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої дорожньо-транспортною пригодою. В обґрунтування позову зазначав, що 26 травня 2021 року о 14 годині 25 хвилин в місті Кременчук Полтавської області по проспекту Лесі Українки в районі будинку №110 водій автомобіля AUDI8O, державний номер [NUMBER] ; власник [PERSON] , водій [PERSON] (посвідчення водія [NUMBER] від 25.10.2017) не вибрав безпечної швидкості руху та не дотримувався дистанції в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем CITROEN XSARA PICASSO, державний номер [NUMBER] ; власник [PERSON] ) під керуванням [PERSON] (посвідчення водія [NUMBER] ), внаслідок чого автомобіль CITROEN отримав механічні пошкодження: задній бампер, державний номерний знак, багажник, кришка багажника. Постановою Автозаводського районного суду міста Кременчука [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, яке призвело до дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 26.05.2021, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. На час дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб AUDI8O, державний номер [NUMBER] був застрахований згідно договору № 203489574 від 07.04.2021 у АТ «СК «МЕГА-ГАРАН1», строк дії страхового поліса до 10.04.2022; транспортний засіб CITROEN XSARA PICASSO, державний номер [NUMBER] був застрахований згідно договору № 202994502 від 01.03.2021 у ПрАТ «АСК «ОМЕГА», строк дії страхового поліса до 02.03.2022. Відповідно до висновку експертного авто товарознавчого дослідження №38/05/21 [PERSON] сума матеріального збитку становить 17938 грн. 67 коп. Акціонерним товариством Страховою компанією «МЕГА-ГАРАНТ» перераховано на рахунок позивача кошти в сумі 7437,07 грн. в якості страхового відшкодування за страховим актом № 1572/2021-HО від 13.10.2021. Залишок невиплаченого розміру страхового відшкодування складає 10501,60 грн., яку позивач просив стягнути на його користь. Щодо відшкодування моральної шкоди позивач зазначив, що пошкодження його автомобіля, необхідність ремонту та неможливість користуватися даним транспортним засобом, викликали тяжкі моральні переживання, нервову напругу, безсоння, психологічні розлади. Моральні страждання пов?язані з дорожньо-транспортною пригодою, а також незручності, які виникли у зв?язку неправомірними діями відповідачів, самоусунення винуватця ДТП від участі у врегулюванні питання відшкодування нанесеної матеріальної шкоди, вирішенням спору у судовому порядку, призвели до погіршення здоров?я та значних змін у звичному житті. Просив стягнути моральну шкоду в розмірі 40000 грн. Ухвалою судді від 10 травня 2024 року відкрито провадження по даній цивільній справі та залучено сторін. 05 червня 2024 року до суду надійшла заява позивача [PERSON] про уточнення прізвища відповідача, оскільки при подачі позовної заяви до суду було допущено описку, а саме не вірно зазначено прізвище відповідача [PERSON] , оскільки вірним є « [PERSON] ». Ухвалою суду від 06 червня 2024 року уточнено, що до участі у справі залучено відповідачем [PERSON] . 10 вересня 2024 року позивач подав до суду заяву про зміну позовних вимог. 27 листопада 2024 року позивач подав заяву про зменшення позовних вимог. Ухвалою суду від 03 березня 2025 року витребувано від Акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-Гарант» копію страхової справи (копії всіх документів цієї справи) заведеної страховиком за наслідками дорожньо-транспортної події, що сталася 26.05.2021 року за участю транспортного засобу [PERSON] ( [NUMBER] ; ДРН: BI2634EM) та транспортного засобу [PERSON] ( [NUMBER] ; ДРН 1734541CK) в місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області (експерт, що проводив огляд постраждалого ТЗ - [PERSON] ). 01 липня 2025 року до суду позивач [PERSON] подав заяву про відмову від позову в частині позовних вимог до [PERSON] про стягнення моральної шкоди у розмірі 5 000 грн., та судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 697, 65 грн. Позивач просив стягнути з Акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-Гарант» матеріальну шкоду в розмірі 10501 грн.60 коп., моральну шкоду в розмірі 10500 грн. та судові витрати в розмірі 3633 грн. 60 коп.. Ухвалою суду від 08 вересня 2025 року закрито провадження в частині позовних вимог до [PERSON] у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , Акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-Гарант» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої дорожньо-транспортною пригодою, у зв`язку з тим, що позивач відмовився від позовних вимог і відмова прийнята судом. Продовжено розгляд справи у частині вимог до АТ "СК"Мега Гарант" про стягнення на користь [PERSON] матеріальної та моральної шкоди заподіяних внаслідок ДТП та залучено сторонами по справі позивачем: [PERSON] , відповідачем: АТ "СК "Мега Гарант", третіми особами: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Ухвалою суду від 05 лютого 2026 року постановлено провести заочний розгляд справи. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] не прибули, просили справу розглянути за їх відсутності, позов підтримали та просили задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечували, про що надали письмову заяву. Представник відповідача АТ "СК"Мега Гарант" в судове засідання повторно не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином засобами поштового зв`язку та шляхом опублікування оголошення про виклик. Треті особи [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не прибули, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно, зокрема, для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо який у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У частині 1 ст. 82 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду як джерело права. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтується. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Справа «Серявін та інші проти України», № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Виходячи з положень ст. ст. 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом достовірно встановлено, що 26 травня 2021 року о 14 годині 25 хвилин в місті Кременчук Полтавської області по проспекту Лесі Українки в районі будинку №110 водій автомобіля AUDI8O, державний номер [NUMBER] ; власник [PERSON] , водій [PERSON] (посвідчення водія [NUMBER] від 25.10.2017) не вибрав безпечної швидкості руху та не дотримувався дистанції в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем CITROEN XSARA PICASSO, державний номер [NUMBER] ; власник [PERSON] , під керуванням [PERSON] (посвідчення водія [NUMBER] ), внаслідок чого автомобіль CITROEN отримав механічні пошкодження: задній бампер, державний номерний знак, багажник, кришка багажника. Постановою Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 30 червня 2021 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. На час дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб AUDI8O, державний номер [NUMBER] був застрахований згідно договору № 203489574 від 07.04.2021 у АТ «СК «МЕГА-ГАРАН1», строк дії страхового поліса до 10.04.2022; транспортний засіб CITROEN XSARA PICASSO, державний номер [NUMBER] був застрахований згідно договору № 202994502 від 01.03.2021 у ПрАТ «АСК «ОМЕГА», строк дії страхового поліса до 02.03.2022. Відповідно до висновку експертного авто товарознавчого дослідження №38/05/21 [PERSON] сума матеріального збитку становить 17938 грн. 67 коп. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно з ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов`язок власників транспортних засобів застрахувати цивільно-правову відповідальність водіїв, які керують застрахованим транспортним засобом. Згідно з ст. 22 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 1 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України). Відповідно до статті 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки (ст. 29 Закону). Відповідач як страховик відповідальності особи, на підставі спеціальної норми статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснює відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц дійшла висновку про те, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Отже, за загальним правилом, потерпіла особа має право на відшкодування завданих їй збитків у повному розмірі, а вищенаведені норми матеріального права встановлюють спеціальний порядок відшкодування такої шкоди, а саме: в межах лімітів відповідальності страховика відшкодування завданої потерпілій особі шкоди здійснюється страховиком, а у випадку якщо розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика відшкодування здійснюється винною особою в межах суми, яка становить різницю між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Судом встановлено, що АТ «СК «МЕГА-ГАРАНТ» перерахувало позивачу [PERSON] кошти в розмірі 7437,07 грн., в якості страхового відшкодування за страховим актом № 1572/2021-HО від 13.10.2021. Залишок невиплаченого розміру страхового відшкодування складає 10501,60 грн., яку позивач просив стягнути на його користь. Частиною 1 статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, на думку суду, позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення заподіяної матеріальної шкоди. Щодо позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди з відповідача судом встановлено наступне: Відповідно до ч. 1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини. За змістом ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Моральна шкода відшкодовується незалежно від матеріальної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. А згідно з ч. 3 цієї статті розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також із врахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до положень п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №4від 31.03.1995року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової)шкоди» визначено, що позивачем має бути зазначено в чому полягає моральна шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її завдано позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Згідно ч.1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач зазначив, що пошкодження його автомобіля, необхідність ремонту та неможливість користуватися даним транспортним засобом, викликали тяжкі моральні переживання, нервову напругу, безсоння, психологічні розлади. Моральні страждання пов?язані з дорожньо-транспортною пригодою, а також незручності, які виникли у зв?язку неправомірними діями відповідачів, самоусунення винуватця ДТП від участі у врегулюванні питання відшкодування нанесеної матеріальної шкоди, вирішенням спору у судовому порядку, призвели до погіршення здоров?я та значних змін у звичному житті. Просив стягнути моральну шкоду в розмірі 10500 грн. Захист порушеного права забезпечується як відновленням становища, яке існувало до порушення цього права, так і механізмом компенсації моральної шкоди, як негативних наслідків (втрат) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких особа зазнала у зв`язку з порушенням її прав. Конкретний спосіб, на підставі якого здійснюється відшкодування моральної шкоди обирається потерпілою особою, з урахуванням характеру правопорушення, його наслідків та інших обставин. Враховуючи викладене,

Outcome: approved