Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

В серпні 2025 року ТОВ «Діджи Фінанс» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою Волочиського районного суду Хмельницької області від 01.09.2025 року справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором передана за підсудністю на розгляд до Хмельницького міськрайонного суду. Згідно протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 10.10.2025 року справу передано суді [PERSON] . В обґрунтування заявлених вимог позивач вказав, що 18.04.2016 року між ПАТ «Банк Михайлівський» та [PERSON] укладено угоду №200506891 щодо кредитування. Відповідно до умов кредитного договору банк надав позичальнику у користування кредитні кошти в розмірі 10200,00 грн., з встановленим строком користування з 18.04.2016 по 18.04.2021, а відповідач зобов`язався повернути отримані кошти у встановлений у договорі строк та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. 20.07.2020 року ТОВ «Діджи фінанси» набуло право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський» на підставі договору №7_БМ від 20.07.2020 р., укладеному за результатами публічних торгів (аукціону) лоту №GL16N618071 проведеного 15.06.2020 р. Станом на 04.04.2025 загальний розмір заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 200506891 перед позивачем становить 29039,62 грн., з яких: 10073,95 грн. заборгованість за кредитом; 18965,67 грн. заборгованість по відсоткам. Також, позивач посилається на норму ч.2 ст. 625 ЦК України щодо стягнення із відповідача суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Позивач просить стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором №200506891 від 18.04.2016 в загальному розмірі 45155,23 грн, яка складається з: суми заборгованості 29039,62 грн. (10073,95 грн. заборгованість за кредитом; 18965,67 грн. заборгованість по відсоткам), 13499,66 грн. суми інфляційних втрат, 2615,95 суми 3 % річних, а також судові витрати, які складаються із судового збору та витрат на професійну правничу допомогу. Ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду від 15.10.2025 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач про відкриття провадження у справі повідомлялася належним чином, правом подачі відзиву на позов не скористалася. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.04.2016 року між ПАТ «Банк Михайлівський» та [PERSON] укладено угоду №200506891 щодо кредитування (Заяву (оферту). За змістом п.1.5.2 заяви (оферти) від 24.05.2015 року прийняттям (акцептом) Банком заяви [PERSON] про укладення договору про Картку будуть дії Банку по відкриттю рахунку картки. За умовами кредитного договору банк надав позичальнику у користування кредитні кошти в розмірі 10200,00 грн., які відповідач зобов`язався повернути у встановлений у договорі строк та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. Однак [PERSON] свої зобов`язання за договором не виконала та допустила заборгованість в сумі 29039,62 грн., з яких: 10073,95 грн. заборгованість за кредитом; 18965,67 грн. заборгованість по відсоткам. 20.07.2020 року ТОВ «Діджи фінанси» набуло право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський» на підставі договору №7_БМ від 20.07.2020 р., укладеному за результатами публічних торгів (аукціону) лоту №GL16N618071 проведеного 15.06.2020 р. У зв`язку з неналежним виконанням умов договору позичальником, позивачем нараховано інфляційні втрати в розмірі 13499,66 за період з 06.03.2023 року по 06.03.2025 року, а також 3% річних в розмірі 2615,95 грн. за період з 06.03.2023 року по 06.03.2025 року. Вказані обставини підтверджуються заявою (офертою) №200506891 від 18.04.2016 року; договором про відступлення права вимоги від 20.07.2020 року; реєстром договорів за якими відступаються права вимоги; випискою по рахунку позичальника. Згідно ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України). Відповідно до ст.516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Факт неналежного виконання зобов`язань [PERSON] за кредитним договором від 18.04.2016 року встановлено судом, тому сума заборгованості 29039,62 грн. підлягає до стягнення. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а в ч.1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Ч.2 ст.625 ЦК України передбачає сплату суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Однак, в частині стягнення інфляційних витрат та 3 відсотків річних позов не може бути задоволено з огляду на таке. Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Таким чином, суд вважає, що заборгованість за сумою збитків з урахуванням 3% річних в розмірі 2615,95 грн. та суми збитків інфляційних втрат за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань в розмірі 13499,66 грн. нараховані відповідно до кредитного договору №200506891 не підлягає стягненню, оскільки такі нараховано у період дії воєнного стану. Щодо витрат на правову допомогу. Згідно п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами у порядку, визначеному статтею 137 ЦПК України. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Встановлено, що 15.02.2024 року між ТОВ «Діджи Фінанс» та адвокатським бюро «Анастасії Міньковської» укладено договір про надання правової допомоги та додаткову угоду № 26 до нього відповідно до змісту п.1.2 якої адвокатське бюро зобов`язується здійснити представництво та захист клієнта у справі щодо стягнення кредитної заборгованості з [PERSON] . 24.04.2025 року складено акт про підтвердження факту надання правничої допомоги адвокатом на суму 7000 грн, у детальному описі вказано, що таку вартість визначено за підготовку позовної заяви з додатками про стягнення кредитної заборгованості. Таким чином, з урахуванням принципів розумності, співмірності, пропорційності та справедливості, зважаючи на складність справи, фактично витрачений адвокатом час на підготовку документів, а також те, що позов задоволено повністю, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати у вигляді витрат на правничу допомогу у розмірі 4501,74 (29039,62х7000/45155,23) грн. Також, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 1557,86 (29039,62х2422,40/45155,23) грн. судового збору.

Outcome: partial