Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін. Позивач звернувся до суду із позовними вимогами до відповідача [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування квартирою. В обґрунтування своїх вимог вказав, що він проживає у квартирі за адресою: [ADDRESS] , на підставі ордера на житлове приміщення №4703 від 06.09.1991 року, виданого його дочці [PERSON] . За вказаною адресою зареєстровані позивач [PERSON] , онук позивача [PERSON] та колишній співмешканець його померлої дочки відповідач [PERSON] . Відповідач не проживає за зареєстрованим місцем проживання з 2010 року, квартирою не цікавиться, його особисті речі у квартирі відсутні. Позивачу доводиться надлишково сплачувати комунальні послуги, що ставить його у складне матеріальне становище та створює перепони у приватизації вказаного житла. Відповідач відзиву на позов не надав. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою суду від 01.12.2025 року відкрито провадження у справі, призначено судовий розгляд за правилами загального позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Ухвалою від 10.02.2026 року закрито підготовче провадження, призначений судовий розгляд справи по суті. Позивач надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений згідно вимог законодавства. Враховуючи наявність підстав, визначених частиною першою статті 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. ІІІ. Фактичні обставини встановлені судом. 06.09.1991 року [PERSON] , дочка позивача, отримала ордер № 4703 на житлове приміщення за адресою [ADDRESS] , виданий на підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради народних депутатів № 35432 від 06.09.1991 року на родину у складі: чоловіка [PERSON] , сина [PERSON] та батька [PERSON] , позивача по справі (а.с.5). Позивач [PERSON] є батьком [PERSON] (а.с.10). [INFO] [PERSON] померла (а.с.9). Позивач [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , (а.с. 6-7, 13). На даний час окрім нього за вказаною адресою зареєстрований колишній співмешканець його дочки [PERSON] , [PERSON] , який не проживає за вказаною адресою з 22.03.2016 року (з моменту створення ОСББ), що підтверджується довідкою №1 голови правління ОСББ «Ладозька 20А20» від 19.09.2025 року (а.с.12). Продовження реєстрації відповідача в квартирі створює позивачу перешкоди у реалізації свого права користування, він регулярно сплачує комунальні послуги, які нараховуються в тому числі і на зареєстрованого за вказаною адресою відповідача, що також створює перешкоди у здійсненні права позивача на приватизацію житла. ІV. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Відповідно до вимог статті 47 Конституції України держава гарантує кожному право на житло. Ніхто не може бути позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Частиною другою статті 64 Житлового кодексу України передбачено, що до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. За змістом статті 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців у випадках тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв`язку з навчанням (учні, студенти, стажисти, аспіранти тощо), у тому числі за кордоном, - протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання; У зв`язку з тим, що відповідач багато років не проживає у вказаній квартирі, його речі у квартирі відсутні, що свідчить про втрату ним інтересу до вказаного житлового приміщення. Відповідно до приписів статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. Згідно з частинами четвертою, п`ятою статті 9 Житлового Кодексу України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Згідно зі статтею 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Судом встановлено, що відповідач зареєстрований в даному житловому приміщенні, проте вже більше шести місяців не проживає, добровільно з реєстраційного обліку не знявся та залишається зареєстрованим у спірному житловому приміщенні, жодних зобов`язань пов`язаних з утриманням квартири не несе, ним не користується, не виконує обов`язки, пов`язані з утриманням, оплатою житлового приміщення, його речі за вказаною адресою відсутні, що чинить позивачу перешкоди у здійсненні права користування. Таким чином, з`ясувавши обставини справи та надавши оцінку зібраним у справі доказам, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved