Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

07 жовтня 2025 року [PERSON] звернулася до Тернівського районного суду міста Кривого рогу Дніпропетровської області з позовною заявою до Управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного Фонду України в Одеській області, про встановлення факту спільного проживання зі своїм чоловіком та знаходження на його утримання, мотивуючи наступним. Стислий виклад позиції заявника. [PERSON] з 25 вересня 2009 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] про що 25.09.2009 в книзі реєстрації шлюбів Тернівського відділу реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області складено відповідний актовий запис №336. Даний факт підтверджується копією Свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 25.09.2009. [INFO] [PERSON] помер. Факт смерті [PERSON] підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 05.06.2019. Позивач разом з чоловіком [PERSON] з 1999 року перебували в фактичних шлюбних стосунках, потім вступили в зареєстрований шлюб і до дня смерті чоловіка на протязі 20 років вони разом мешкали в квартирі чоловіка розташованої за адресою: [ADDRESS] . На день смерті чоловік позивачки - [PERSON] був пенсіонером і щомісячно отримував пенсію в розмірі близько 6 540 грн. на місяць На день смерті чоловіка позивачка не отримувала пенсію оскільки не досягла пенсійного віку, також не була працевлаштована, перебувала з 2001 року на обліку в Центрі зайнятості, деякий час отримувала допомогу по безробіттю і фактично перебувала на утриманні свого чоловіка. На теперішній час позивачка мешкає одна, сім`ї не має, отримує пенсію в розмірі 3007,00 грн. на місяць, але враховуючи економічну кризу в країні і стійке підвищення цін на продукти харчування та сплату комунальної плати, грошей для проживання позивачці не вистачає. Позивачка зі своїм чоловіком [PERSON] до дня його смерті проживали разом однією сім`єю, вели спільне господарство, пенсію чоловіка витрачали на оплату комунальних платежів, купівлю продуктів харчування, одягу, ліків. Після смерті чоловіка позивач залишилась самотня, хвора, без коштів для існування, пенсії яку вона отримує не вистачає на проживання, лікування та сплату комунальних платежів. [PERSON] звернулася до Відділу обслуговування громадян №17 (сервісний центр) Управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області з заявою від 12.06.2025 про переведення з пенсії за віком на пенсію у разі втрати годувальника, відповідно до вимог ст. 36 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування». Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області [PERSON] було відмовлено у переведенні з пенсії за віком на пенсію у разі втрати годувальника, у зв`язку з тим, що заявником не надано довідку про перебування на утриманні померлого чоловіка, крім цього відсутні документи про спільне проживання з померлим годувальником. Даний факт підтверджується копією рішення № 046050014411 Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 19.06.2025. Рух справи та процесуальні рішення по справі. 29.10.2025 ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області позовну заяву позовом [PERSON] до Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області в особі Управління обслуговування громадян (сервісний центр №17) про встановлення факту спільного проживання та знаходження на утримання залишено без руху. 06.11.2025 на адресу суду надійшла заява [PERSON] після усунення недоліків. За відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 185 цього Кодексу ( ч. 1 ст. 187 ЦПК України ). Ухвалою судді від 12 листопада 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовною заявою [PERSON] до Управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного Фонду України в Одеській областіпро встановлення факту спільного проживання та знаходження на утримання. Постановлено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання по справі на 18 грудня 2025 року, витребувано документи. 18.12.2025 ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 26 січня 2026 року. Фактичні обставини встановлені судом та мотиви суду. В судовому позивач підтримала позовну заяву, надала пояснення аналогічні викладеним в ній, просила позов задовольнити. Представник відповідача в судові засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, надала заяву про розгляд справи без її участі. За вказаних обставин, суд приходить до висновку про можливість проведення судового засідання за відсутністю представника відповідача, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та прийняття законного і обґрунтованого рішення. Суд дослідивши письмові докази надані позивачем, матеріали спадкової справи, допитавши свідків, дійшов наступного висновку. Суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Таким чином, юридичні факти можуть бути встановленні лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі - постанови Пленуму) із змінами та доповненнями від 25.05.1998, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. За умовами п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Так, допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] , [INFO] , пояснила, що є сусідкою заявниці, проживає за адресою: [ADDRESS] , позивач [PERSON] разом зі своїм чоловіком [PERSON] проживала за адресою: [ADDRESS] з лютого 1999 року по момент смерті [PERSON] . Вели спільне господарство, мали спільний бюджет. [PERSON] отримував пенсію, [PERSON] не працювала займалась домашнім господарством та знаходилась на утриманні свого чоловіка. Свідок [PERSON] , [INFO] , в судовому засіданні показала, що є сусідкою заявниці, проживає за адресою: [ADDRESS] .. Подружжя [PERSON] та [PERSON] , проживали за адресою: [ADDRESS] , вели спільне господарство, мали спільний бюджет. [PERSON] отримував пенсію, [PERSON] не працювала займалась домашнім господарством та знаходилась на утриманні свого чоловіка. В судовому засіданні досліджено письмові докази надані позивачкою та встановлено, що позивач [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 25.09.2009, [INFO] [PERSON] помер. Згідно витягу з реєстру Криворізької територіальної громади № 6598, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки про доходи з ПФУ, виданої відділом обслуговування громадян №1944 3395 0159 7922 Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області в особі Управління обслуговування громадян (сервісний центр №17), [PERSON] за період травня червня 2025 року отримала 6076,00 грн. пенсії (3038,00 грн. на місяць). Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області [PERSON] було відмовлено у переведенні з пенсії за віком на пенсію у разі втрати годувальника, у зв`язку з тим, що заявником не надано довідку про перебування на утриманні померлого чоловіка, крім цього відсутні документи про спільне проживання з померлим годувальником - [PERSON] . Звертаючись до суду з вказаною позовною заявою, позивачка просила встановити факт спільного проживання та знаходження на утримання з її чоловіком. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Згідно до ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування. До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Згідно п.2.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, в тому числі документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника. Як вбачається з матеріалів справи заявниця та [PERSON] перебували в шлюбі і проживали спільно. [PERSON] не працює, крім пенсії інших доходів не має і знаходиться на обліку в Криворізькому північному об`єднаному управлінні ПФУ в Дніпропетровській області. Середньомісячний заробіток (пенсія) чоловіка на момент призначення пенсії довічно у 2018 році становила 5451,92 грн., а станом на день смерті ( [INFO] ) 6307,50 грн., що значно перевищує розмір доходу заявниці. Згідно ст. 48 Конституції України кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Частиною 1 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону. Згідно п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд установить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні. Отже, суд дійшов до висновку, що позивачка спільно проживала зі своїм чоловіком [PERSON] на момент його смерті, а пенсійні виплати останнього були для позивачки постійним і основним джерелом засобів для існування. Таким чином, з метою захисту права на пенсійне забезпечення позовна заява підлягає задоволенню. При вирішенні питання розподілу між сторонами судових витрат, суд враховує, що відповідно до ч. 7 ст. 297 ЦПК України при ухваленні судом рішення в справах окремого провадження - судові витрати не відшкодовуються. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved