Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

ТОВ «Споживчий центр», в інтересах якого діє представник Кузьменко М.В., через електронний кабінет системи «Електронний суд» звернулося до Балтського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування позовних вимог представником позивача зазначено, що 30.12.2023 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір (оферти) №30.12.2023-100000540. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 10000,00 грн. на строк 140 днів зі сплатою процентів у розмірі 1% за 1 день користування кредитом, комісією, пов`язаною з наданням кредиту в розмірі 15% від суми кредиту, що дорівнює 1500,00 грн. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання перед [PERSON] за кредитним договором виконало в повному обсязі, надавши йому кредит у розмірі 10000,00 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача, вказану ним при укладанні договору. У свою чергу [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на момент пред`явлення позову за ним утворилася заборгованість у розмірі 25499,98 грн., що складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 10000,00 грн., процентів у розмірі 13999,98 грн., комісії 1500,00 грн. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором у встановлені договоромпорядку та строки, позивач просить стягнути кредитну заборгованість та понесені судові витрати. Ухвалою судді Балтського районного суду Одеської області від 12.12.2026 року відкрито провадження у справіта визначено розгляд справи провести в порядку спрощеного позовного провадження з викликом до суду сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, звернувшись до суду з клопотанням про розгляд справи без його участі за наявними матеріалами справи, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, з невідомих суду причин. Відзив на позов не подавав, будь-яких заяв від нього до суду не надходило. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе за згодою представника позивача провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 280 ЦПК України. За умовами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 30.12.2023 року між ТОВ «Споживчий центр» і [PERSON] було укладено кредитний договір (оферти) шляхом підписання заявки кредитного договору № 30.12.2023-1000000840 (кредитної лінії), що є невід`ємною частиною цього договору. Договір підписано електронним підписом позичальника одноразовим ідентифікатором. Відповідно до його умов ТОВ «Споживчий центр» надало відповідачу кредит у розмірі 10000,00 грн. шляхом перерахування позичальнику коштів у рахунок кредиту на його банківську картку. Кредит надано на строк 140 днів з дати його надання (дата повернення (виплати) кредиту 17.05.2024) зі сплатою процентів у розмірі 1% за день користування кредитом, комісії, пов`язаної з наданням кредиту в розмірі 1% від суми кредиту, що дорівнює 1500,00 грн., а також зі сплатою неустойки у розмірі 100,00 грн., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання. Розмір процентів відповідно до ст. 625 ЦК України становить 365% річних, які нараховуються від простроченої позичальником суми. Інформація про споживчий кредит, яка надавалась споживачу до укладання договору, зазначена у паспорті споживчого кредиту. Електронна ідентифікація споживача здійснювалася через систему BankID НБУ, що підтверджується довідкою про ідентифікацію. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому кредит в розмірі 10000,00 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача, що підтверджується довідкою АТ КБ «ПриватБанк»LIQPAYвід 30.12.2023 року. Зі змісту зазначених документів вбачається, що в них визначені основні істотні умови, характерні для кредитного договору, зазначено суму кредиту, строк кредитування, розмір процентів, умови надання коштів у кредит, з якими відповідач в свою чергу погодився на укладення договору саме такого змісту, про що свідчить їх підписання, тому зазначені документи мають силу договору та вважаються такими, що вчинені у письмовій формі. Як вбачається з довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором № 30.12.2023-100000840 від 30.12.2023 року, заборгованість відповідача складає 25499,98грн., з яких: 10000,00 грн. основний борг; 13999,98 грн. проценти, що нараховані за період з 30.12.2023 року до 17.05.2024року; 1500,00 грн. комісія за надання кредиту. Правильність наданих позивачем розрахунків заборгованості не спростована відповідачем в установленому законом порядку. Суд констатує, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами пов`язані з виконанням умов кредитного договору, вирішуючи які, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами. Положенням ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею ( ст. 11 Закону України «про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ст.. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша ст. 1055 ЦК України). Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно ч.2 ст.638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняти пропозиції (акцепту) другою стороною. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст.. 638 ЦК України). Відповідно до статей 526, 530, 610ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ч.1 ст. 629 ЦК України). Згідно з умовами кредитного договору [PERSON] зобов`язувався повернути отримані кошти, сплатити проценти за їх користування, комісії в повному обсязі у строки і на умовах, передбаченими кредитним договором. Незважаючи на це, відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором не виконав. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума понесеного та документально підтвердженого судового збору у розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved