Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

12.11.2025 року [PERSON] , діючи в інтересах [PERSON] звернулась до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області із згаданим вище позовом про визнання протиправним та скасування рішення про скасування згоди на роз`єднання дітей, посилаючись на наступні обставини. [PERSON] , перебуваючи на обліку кандидатів в усиновлювачі, бажаючи усиновити двох малолітніх дітей, позбавлених батьківського піклування - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які є вихованцями КП «Криворізький центр медичної реабілітації та паліативної допомоги дітям» Дніпропетровської обласної ради», 26.05.2025 року подала заяву до Служби у справах дітей адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради про встановлення опіки над братом і сестрою з метою їх подальшого усиновлення. 27 травня 2025 року Розпорядженням голови адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради № 100/2 Денісова Н.М. була призначена опікуном [PERSON] та [PERSON] . Вона забрала дітей з КП «Криворізький центр медичної реабілітації та паліативної допомоги дітям» Дніпропетровської обласної ради», який у зв`язку з евакуацією знаходився за адресою: Hoge Weide 6, 4041 HR At Kesteren, the Netherlands. З моменту спільного проживання опікуна разом з дітьми стало очевидним, що хлопчик має психологічні захворювання, з якими неможливо впоратись людині без спеціальної психологічної освіти, і які негативно впливають на його меншу сестру [PERSON] . [PERSON] поводився агресивно, мали місце необґрунтовані щоденні перепади настрою, довготривалі істерики, проблеми зі сном та усвідомленням того, що саме від нього хочуть, енурез. За вказаних обставин, [PERSON] звернулась за обстеженням [PERSON] до Медичної клініки Garvis, де йому було встановлено діагноз: когнітивна недостатність змішаного ґенезу (деприваційне + органічне походження), загальне недорозвинення мовлення (ІІІ рівень), перинатальне ураження центральної нервової системи (енцефалопатія). При цьому лікар підкреслив, що ураження ЦНС не відновлюються, це є невиліковна хвороба. Вказані діагнози не були відомі позивачу під час встановлення опіки і стали додатковим, непосильним навантаженням на неї в зв`язку з тим, що хлопчик окрім «нових» захворювань, має інвалідність і потребує особливого догляду. Тому, 21.07.2025 року [PERSON] звернулась до служби у справах дітей виконкому Нікопольської міської ради з заявою про роз`єднання [PERSON] та [PERSON] з метою подальшого усиновлення [PERSON] та влаштування [PERSON] до спеціалізованого закладу та надання шансу цій дитині також бути усиновленою. 19 серпня 2025 року виконавчим комітетом Нікопольської міської ради було прийнято обґрунтоване рішення (повідомлення) «Про надання згоди на роз`єднання сестри, [PERSON] з братами: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та сестрою - [PERSON] , [INFO] . На підставі даного рішення, розпорядженням Голови адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради № 165/2 від 02.09.2025 року [PERSON] було звільнено від обов`язків опікуна [PERSON] та припинено опіку над дитиною, однак хлопчик продовжував проживати з позивачем та її родиною. Така ситуація спричинила поглиблення стресового стану опікуна та дітей. Незважаючи на це, більше чим через два тижні безпідставного знаходження хлопчика у позивача, 18.09.2025 року розпорядженням голови адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради було подовжено виконання обов`язків опікуна [PERSON] до 10.10.2025 року. 01.10.2025 року [PERSON] звернулась до сертифікованого психолога [PERSON] з метою діагностування психоемоційного стану [PERSON] , [PERSON] та з`ясування доцільності сумісного проживання дітей в родині опікуна. Психолог надала негативний висновок, в якому зазначила, що сумісне проживання [PERSON] та дитини [PERSON] набуло негативної динаміки, і є необхідність розглянути питання про розділення дітей та влаштування [PERSON] в іншу родину. 10 жовтня 2025 року [PERSON] було вилучено у позивача. За клопотанням Управління-Служби у справах дітей адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради практикуючим психологом [PERSON] було проведено діагностику дітей та надано протилежний висновок: «розділення брата і сестри буде мати серйозні негативні наслідки для їхнього емоційного, психологічного та соціального розвитку. Адже діти втратять почуття безпеки, підтримки й належності до родини, що може спричинити глибокі внутрішні переживання та труднощі у формуванні довіри до людей у майбутньому та негативно впливати на розвиток дітей». Позивач зауважує, що даний висновок було складено за клопотанням служби у справах дітей, психологом комунального закладу в якому на цей момент знаходився [PERSON] , та з урахуванням постійного, щоденного тиску з боку Служби у справах дітей адміністрації Соборного району ДОР, який полягає у вимозі, щоб [PERSON] повторно написала заяву на усиновлення двох дітей, такий висновок психолога позивач вважає достатньо сумнівним і упередженим. 20 жовтня 2025 року виконавчим комітетом Нікопольської міської ради було скасовано згоду на роз`єднання сестри, [PERSON] з братами: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та сестрою [PERSON] [INFO] . З огляду на викладене вище, позивач вважає дане рішення (повідомлення) від 25.10.2025 року необґрунтованим та протиправним, оскільки при його ухваленні відповідач не врахував протилежні висновки психологів, характеристику з дитячого садка, який відвідує [PERSON] , не вислухав її думку, а тому просить скасувати дане повідомлення. Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.11.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, роз`яснено сторонам право на подання відзиву на позовну заяву (а.с.61-62). Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.11.2025 року частково задоволено заяву позивача про забезпечення позову, зупинено дію Повідомлення виконавчого комітету Нікопольської міської ради від 25.10.2025 року (а.с.63-66). Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11.12.2025 року залишено без задоволення клопотання представника позивача про перехід до розгляду справи в порядку загального провадження (а.с.138). 24.11.2025 року від виконавчого комітету Нікопольської міської ради надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого позовні вимоги не визнають в повному обсязі. Зазначають, що рішення (повідомлення) про скасування згоди на роз`єднання дітей [PERSON] та [PERSON] було прийнято на підставі вимог чинного законодавства з метою забезпечення прав та інтересів дітей. Звертають увагу суду, що висновок фізичної особи-підприємця [PERSON] не викликає довіри у органу опіки, оскільки вона не є державним психологом. Тоді як, згідно інформації про проведену практикуючим психологом [PERSON] роботу з дітьми, що надійшла від адміністрації КЗ «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Добре вдома» ДОР» від 10.10.2025 року, роз`єднання брата та сестри буде мати серйозні негативні наслідки для їх емоційного, психологічного та соціального розвитку. 01.12.2025 року представник позивача [PERSON] надала суду відповідь на відзив, в якому зазначила, що відповідач жодним доказом не обґрунтував, чому у Служби в справах дітей Нікопольської міської ради виникли сумніви щодо доцільності роз`єднання дітей, і що саме стало підставою для виникнення цих сумнівів. Представник позивача наголосила, що основною підставою для прийняття рішення щодо роз`єднання [PERSON] з братами та сестрою був стан здоров`я [PERSON] , який вимагає спеціального догляду. А висновок психолога [PERSON] був не основним, а додатковим доказом того, що дозвіл на роз`єднання дітей надано з метою забезпечення їх найкращих інтересів. Той факт, що психолог з вищою освітою є фізичною особою-підприємцем жодним чином не може впливати на рівень її кваліфікації. Під час прийняття спірного рішення не було враховано всі наявні у відповідача докази, не надано цим доказам жодної правової оцінки, а тому таке рішення є необґрунтованим і повинно бути скасовано. Висновок же «державного» психолога представник позивача вважає сумнівним, оскільки його складено 19.11.2025 року, тобто через пів року, як діти залишили комунальний заклад, у висновку взагалі не описується стан здоров`я [PERSON] . Відповідач не з`ясував актуальний стан здоров`я дитини, не звернув уваги на надану опікуном медичну документацію. Адже надані медичні висновки містять важливу інформацію про наявність у дитини перинатального ураження ЦНС. 24.12.2025 року представник позивача додатково повідомила суд, що в провадженні Соборного районного суду м. Дніпра перебуває справа за заявою [PERSON] про усиновлення [PERSON] . Третя особа Управління - Служба в справах дітей адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради повідомлялись про розгляд справи, шляхом направлення копії ухвали про відкриття провадження на юридичну адресу, про що свідчить поштове повідомлення, згідно якого поштове відправлення отримано 18.12.2025 року особою за довіреністю Єпіхіною (а.с.140). Своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористались, а тому відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. На підставі ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються нормами Сімейного Кодексу України (далі СК України), Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2008 року №905 «Про затвердження порядку провадження діяльності з усиновлення та здійснення нагляду за дотриманням прав усиновлених дітей (зі змінами та доповненнями), Постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року №866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини». Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, встановлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ч.7 ст.7 СК України). Принцип найкращих інтересів дитини - це фундамент захисту прав дітей, закріплений у Конвенції ООН про права дитини, що вимагає ставити потреби дитини вище інтересів батьків, державних органів чи інших осіб. Він передбачає комплексну оцінку ситуації (погляди дитини, безпека, здоров`я, розвиток) та ухвалення рішень, що гарантують дитині стабільне, безпечне середовище, захищаючи її права на майбутнє. Як зазначено в ч.1 ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства» першоосновою розвитку особистості дитини, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Судом встановлено, що на первинному обліку дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, який ведеться Службою у справах дітей Нікопольської міської ради, перебувають діти, позбавлені батьківського піклування: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Заочним рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.02.2022 року у справі № 182/7400/20 (провадження № 2/0182/1733/2022) мати дітей [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , відомості про батька дітей до актового запису про народження внесені відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. За рішеннями виконавчого комітету Нікопольської міської ради від 16.12.2020 року № 1057 та №1058 малолітніх [PERSON] та [PERSON] влаштовано на повне державне утримання до КЗ «Криворізький спеціалізований будинок дитини» ДОР», який в подальшому був перейменований у КП «Криворізький центр медичної реабілітації та паліативної допомоги дітям» ДОР» (адреса у зв`язку з евакуацією: Hjge Weide 6, 4041 HR At Kesteren, the Netherlands). Малолітні [PERSON] та [PERSON] також мають старших братів та сестру - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . За рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської від 23.02.2022 року (справа № 182/7400/20, провадження № 2/0182/1733/2022) батьків дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] також позбавлено батьківських прав. Дітям надано статус «дитина, позбавлена батьківського піклування», [PERSON] та [PERSON] влаштовано до дитячого будинку сімейного типу [PERSON] та [PERSON] для спільного проживання та виховання дітей. [PERSON] перебуває на обліку кандидатів в усиновлювачі. Бажаючи усиновити вихованців КП «Криворізький центр медичної реабілітації та паліативної допомоги дітям» ДОР» [PERSON] та [PERSON] , 26.05.2025 року вона подала заяву до Служби у справах дітей адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради про встановлення опіки над братом і сестрою з метою їх подальшого усиновлення. Розпорядженням голови адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради від 27.05.2025 № 100-р [PERSON] призначено опікуном дітей [PERSON] та [PERSON] строком на три місяці, з подальшим продовженням дії розпорядження до набрання рішенням суду про усиновлення дітей законної сили (а.с.23). 07.05.2025 року [PERSON] було надано історії розвитку [PERSON] , де зазначено діагноз хлопчика: В22.0 (ВІЛ-енцефалопатія), 4 клінічна стадія, АРТ перша лінія - клінічна, вірусологічна та імунологічна ефективність. Гіпертрофія мигдаликів. Вроджений крупно-розмашистий горизонтальний ністагм. Міопія. Дитина з інвалідністю. Медичний висновок №745 від 16.02.2021 року по захворюванню: Хвороба зумовлена ВІЛ. Дійсний до 27.10.2036 року (а.с.34). Після підписання акту прийняття дітей, 27.05.2025 року [PERSON] було надано нову Виписку з історію розвитку [PERSON] , в якій було зазначено результати МРТ головного мозку: «В білій речовині супратенторіально розсіяні множинні гіперінтенсивні вогнища. Розташовані перивентрикулярні локалізації можна пояснити термінальною мієлінізацією. Аномалії підкіркової білої речовини неспецифічні. Ліквор без особливостей». Дитина з інвалідністю. Медичний висновок №745 від 16.02.2021 року по захворюванню: Хвороба зумовлена ВІЛ. Дійсний до 27.10.2036 року (а.с.35). Позивач додатково звернулась до Медичної клініки Garvis. Відповідно до консультативного висновку від 19.07.2025 року, дитині встановлено діагноз: «Легкі інтелектуальні порушення. [PERSON] ». Згідно консультативного висновку дитячого невролога від 27.06.2025 року, [PERSON] встановлено діагноз: «Когнітивна недостатність змішаного ґенезу (деприваційне + органічне походження). Загальне недорозвинення мовлення (ІІІ рівень). Перинатальне ураження центральної нервової системи (енцефалопатія)». Відповідно до консультативного висновку від 30.08.2025 року, основний діагноз [PERSON] - «Порушення психологічного розвитку, ЗНМ 3 рівня». (а.с.36,37-38). Вказані діагнози не були відомі позивачу під час встановлення опіки і стали додатковим непосильним навантаженням на неї, оскільки хлопчик має високий ризик емоційних порушень, тривожності, нестійкої самооцінки та труднощі у соціальній адаптації, особливо у новому середовищі, а тому потребує особливого догляду. У зв`язку з цим, 21.07.2025 року [PERSON] звернулась до Служби у справах дітей виконкому Нікопольської міської ради із заявою про роз`єднання [PERSON] та [PERSON] з метою подальшого усиновлення [PERSON] та влаштування [PERSON] до спеціалізованого закладу та надання шансу цій дитині також бути усиновленою. Так, 19.08.2025 року виконавчим комітетом Нікопольської міської ради було прийнято рішення (оформлено у вигляді листа-повідомлення) «Про надання згоди на роз`єднання сестри, [PERSON] , [INFO] , з братами: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та сестрою [PERSON] , [INFO] ». Рішення мотивоване наступним: [PERSON] і [PERSON] протягом тривалого часу знаходяться окремо від інших братів і сестри, а отже родинні зв`язки між ними не сформовані; Службою у справах дітей виконкому Нікопольської міської ради було з`ясовано, що громадян України, які б виявили бажання усиновити в свою родину всіх дітей, немає, а рідний брат і сестра дітей - [PERSON] та [PERSON] вже влаштовані в сімейну форму виховання до дитячого будинку сімейного типу [PERSON] та [PERSON] ; [PERSON] має вади здоров`я, які потребують особливого догляду та постійного медичного спостереження (а.с.19-20). Розпорядженням голови адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради від 02.09.2025 № 165-р [PERSON] звільнено від обов`язків опікуна [PERSON] , припинено опіку над дитиною та продовжено строк дії опіки кандидата в усиновлювачі над [PERSON] на три місяці, з подальшим продовженням дії розпорядження голови адміністрації Соборного району Дніпропетровської міської ради від 27.05.2025 року № 100-р «Про призначення [PERSON] опікуном малолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] » до набрання рішенням суду про усиновлення дитини законної сили (а.с.21). Розпорядженням голови адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради від 18.09.2025 № 180-р «Про внесення змін до розпорядження голови адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради від 02.09.2025 № 165-р «Про звільнення [PERSON] від обов`язків опікуна дитини, [PERSON] , [INFO] », внесено зміни до розпорядження голови адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради від 02.09.2025 №165-р «Про звільнення [PERSON] від обов`язків опікуна дитини, [PERSON] , [INFO] », виклавши пункт 1 розпорядження у наступній редакції: «Звільнити [PERSON] , [INFO] , від здійснення повноважень опікуна дитини, [PERSON] , [INFO] , з 10.10.2025 або раніше, з дня підписання акту про факт передачі дитини» (а.с.22). Але дитину [PERSON] не було вилучено в сім`ї опікуна. Така ситуація спричинила поглиблення стресового стану опікуна та дітей, у зв`язку з чим [PERSON] 01.10.2025 року звернулась до сертифікованого психолога з метою діагностування психоемоційного стану [PERSON] , [PERSON] та з`ясування доцільності сумісного проживання дітей в родині опікуна. 03.10.2025 року спеціаліст вищої категорії [PERSON] надала висновок, в якому зазначено, що «Сумісне проживання [PERSON] та дитини [PERSON] має позитивну динаміку і може бути корисним для розвитку дівчинки. Сумісне проживання [PERSON] та дитини [PERSON] набуло негативної динаміки і є необхідність розглянути питання про розділення дітей та влаштування [PERSON] в іншу родину » (а.с.24-25). 10.10.2025 року дитину [PERSON] було вилучено з родини опікуна та влаштовано до КЗ «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Добре вдома» ДОР». Разом з тим, 10.10.2025 року практикуючим психологом відділення «Служби підтримки сім`ї» даного центру [PERSON] було проведено роботу з [PERSON] та [PERSON] , згідно якої надано висновок про недоцільність розділення брата та сестри, оскільки воно матиме негативні наслідки для їх емоційного, психологічного та соціального розвитку, адже діти втратять почуття безпеки, підтримки й належності до родини, що може спричинити глибокі внутрішні переживання та труднощі у формуванні довіри до людей у майбутньому та негативно впливати на розвиток дітей (а.с.90-92). Згідно з доповненням до інформації про проведену роботу з [PERSON] від 14.10.2025 року, отримані результати свідчать про збережену емоційну прив`язаність [PERSON] до брата [PERSON] , позитивне ставлення до нього, бажання спільного проведення часу та наявність внутрішньої потреби у сімейній єдності. Висловлювання дитини, що повторюють оцінки дорослих, можуть вказувати на залежність її суджень від матері та прагнення відповідати її очікуванням. Водночас на емоційному рівні дівчинка демонструє прихильність, турботу та бажання бути поруч із братом. Роз`єднання дітей може призвести до: посилення емоційної ізоляції [PERSON] та формування почуття провини чи відкинутості; зростання тривожності через втрату стабільного об`єкта прихильності; ускладнення розвитку довіри та емоційної регуляції у подальшому; порушення процесу формування ідентичності, оскільки брат є для неї значущою фігурою, з якою вона себе частково ототожнює. З огляду на вищевикладене, роз`єднання дітей є небажаним, оскільки між ними наявний емоційний зв`язок, який сприяє їхній стабільності, почуттю безпеки та розвитку соціально-емоційних навичок (а.с.94-95). 20.10.2025 року виконавчий комітет Нікопольської міської ради повідомленням № 2277/25 скасував згоду на роз`єднання сестри, [PERSON] , [INFO] , з братами: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та сестрою [PERSON] , [INFO] (а.с.16 зворот-18). Дане повідомлення № 2277/25 від 20.10.2025 року надано Управлінню-Службі у справах дітей адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради для розгляду питання щодо звільнення [PERSON] від обов`язків опікуна дитини, [PERSON] та припинення опіки над дитиною, з метою возз`єднання та влаштування [PERSON] та [PERSON] до сімейних форм виховання. 24.10.2025 року сертифікований психолог [PERSON] надала ще один висновок, в якому зазначено, що психологічна робота з [PERSON] показала, що до брата [PERSON] дівчинка не відчуває емоційної прив`язаності. При згадуваннях хлопчика у [PERSON] вступають в дію захисні механізми психіки: ігнорування, уникання, що є маркером того, що поведінка [PERSON] була для дівчинки стресогенним фактором, який сповільнював її розвиток. Відсутність [PERSON] в житті дівчинки не вплине негативно на її психологічне здоров`я та розвиток (а.с.31-32). Крім того, в матеріалах справи міститься надана КЗДО (ясла-садок) Комбінованого типу №155 ДОР характеристика на вихованця [PERSON] , де зазначено, що спостерігається позитивна динаміка в поведінці дівчинки, після того як [PERSON] перестав відвідувати садок. [PERSON] стала більш спокійною, проявляє інтерес до занять, відновила спілкування з однолітками, стала більш спокійною (а.с.33). В свою чергу, Службою у справах дітей Нікопольської міської ради направлено листа до КП «Криворізький центр медичної реабілітації та паліативної допомоги дітям» ДОР» щодо надання інформації про відносини між [PERSON] та [PERSON] , їх психоемоційного контакту під час перебування дітей в даному закладі. Згідно з висновком про особливість психоемоційної взаємодії, наданим КП «Криворізький центр медичної реабілітації та паліативної допомоги дітям» ДОР», під час перебування дітей за місцем евакуації закладу (дата спостереження: 01.04.2022 - 27.05.2025) [PERSON] поводиться переважно стримано, однак у взаємодії з сестрою демонструє захисну і водночас лідерську позицію. Часто ініціює контакт, пропонує ігри, допомагає молодшій сестрі орієнтуватися у правилах та межах. У ситуаціях невизначеності шукає сестру поглядом, інколи вербально підтверджує її стан («все добре» «не бійся»). Емоції переважно контрольовані, але у періоди перевантаження може підвищувати голос або відходити вбік, не порушуючи загального контакту. Тащі [PERSON] відкрита емоційно, легко вступає у діалог, охоче приймає підтримку брата. У нових ситуаціях орієнтується на його реакції. Часто торкається його руки, обіймає, шукає зоровий контакт. У моменти переживання чи втоми звертається до нього за втіхою. У присутності брата поведінка дівчинки більш впевнена, без нього може проявляти сором`язливість або тривожність. Мiж дiтьми спостерiгається стабiльний емоцiйний зв`язок, характерний для сiблiнгової прив`язаностi з елементами взаємної пiдтримки. Контакт теплий, фiзично й емоцiйно комфортний. Конфлiкти виникають рiдко та швидко врегульовуються. Дiти узгоджують дiї пiд час гри, дiляться iграшками, демонструють готовнiсть поступатися. Взаємодiя має компенсаторний характер: брат виконує роль емоцiйного провiдника i захисника, тодi як дiвчинка є для нього джерелом позитивних емоцiй i соцiальної активностi. Обоє opiєнтoвані на спiльнiсть та взаємну присутнiсть. Дiти демонструють високу цiннiсть мiжособистiсного зв`язку i потребу перебувати разом. Роз`єднання може викликати у них посилення тривоги, регресивнi реакцi або емоційне пригнічення. Перехід у сiм`ю розглядається як потенцiйно позитивний, за умови збереження їхнього сiблiнгового контакту та поступового адаптацiйного супроводу. Взаємодiя дiтей характеризується теплом, довірою та стійким емоційним зв`язком. Брат i сестра функцiонують як психологiчно взаємодоповнювана пара. Збереження їхнього контакту є важливим фактором стабiльностi та безпеки обох, особливо у процесi пероходу до нової сімейної системи. Для майбутніх опiкунiв важливо пiдтримувати цю природну близькiсть та створити умови для поступового, безпечного пристосування дiтей до сiмейного життя (а.с.99). Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного. Згідно норм частини 1 ст. 210 СК України, якщо на обліку для можливого усиновлення перебувають рідні брати та сестри, вони не можуть бути роз`єднані при їх усиновленні. Однак різноманітність життєвих обставин не дозволяє зробити подібну заборону абсолютною, і закон робить виключення для випадків, коли окреме проживання братів та сестер найбільшою мірою відповідає їхнім інтересам, наприклад, при перебуванні одного з дітей у спеціальному лікувально-виховному закладі або якщо усиновлення одного з них було здійснене раніше іншими особами, або коли брати і сестри не знають про свою спорідненість тощо. Відповідно до ч. 2 ст. 210 СК України за наявності обставин, що мають істотне значення, суд за згодою органу опіки та піклування може постановити рішення про усиновлення когось із них або усиновлення їх різними особами. Згідно з пунктом 36 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» (далі по тексту - Постанова №866), рідні брати і сестри не можуть бути роз`єднані під час влаштування. У разі неможливості влаштувати їх разом через стан здоров`я одного з братів/сестер опікуни, піклувальники, прийомні батьки, батьки-вихователі, керівники закладів зобов`язані забезпечити постійні контакти між дітьми, в тому числі періодичні зустрічі, листування, телефонні розмови, обмін фотокартками тощо. Якщо за віком або станом здоров`я дитина не може самостійно писати, повідомлення від її імені та з її слів пишуть особи, які здійснюють догляд за дитиною. Періодичність зустрічей встановлюється залежно від обставин перебування дітей, але не рідше ніж два рази на рік. Так, з огляду на зазначені вище норми чинного законодавства, суд приходить до висновку, що для роз`єднання рідних брата та сестри при усиновленні повинні існувати істотні обставини. Позивач визначає істотними обставинами наявність у [PERSON] вад здоров`я, які потребують особливого догляду та постійного медичного спостереження, а також негативний вплив поведінки брата на психологічний стан та розвиток сестри [PERSON] . Суд не може погодитись з такою позицію позивача з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] станом на 07.05.2025 року була обізнана про стан здоров`я [PERSON] , отримала Виписку із історії розвитку, із зазначенням діагнозів з посиланням на медичний висновок №745 від 16.02.2021 року. Посилання на цей же медичний висновок та ідентичний діагноз містить і Виписка із історії розвитку [PERSON] від 27.05.2025 року. Отриманий позивачкою Консультативний висновок медичної клініки Garvis щодо стану здоров`я [PERSON] містить діагноз - Легкі інтелектуальні порушення. Енурез, та не містить відомостей, що ураження ЦНС не відновлюється та є невиліковними, про які зазначає позивач у позовній заяві. Крім того, з наданих спеціалістами-психологами висновків чітко прослідковується, що між [PERSON] та [PERSON] існували доброзичливі, довірливі відносини та мав місце тісний емоційний зв`язок до моменту потрапляння дітей в сім`ю опікуна. Так, у своєму висновку психолог [PERSON] зазначила, що [PERSON] не сприймає [PERSON] як авторитетну матір, виховні стратегії [PERSON] є не результативними, оскільки проти них у хлопця є підсвідомий протест. Психологічна несумісність буде поглиблювати дистрес жінки та дезадаптацію дитини. Психолог дійшла висновку, що позитивний розвиток відносин між [PERSON] та [PERSON] неможливий і подальше сумісне перебування може нести за собою шкідливі наслідки як для жінки, так і для дитини. А отже, суд вбачає наявність напружених відносин саме між [PERSON] та дитиною [PERSON] , що стало дистабілізаційним фактором в сім`ї опікуна, та безпосередньо має негативний вплив як на психологічний стан самої позивачки, так і на стан [PERSON] в цілому. Але відсутність емоційного зв`язку та психологічна несумісність між опікуном та одним з усиновлюваних дітей не є істотною підставою для роз`єднання рідних брата та сестри в розумінні ст. 210 СК України. Крім того, позивачем не доведено, що саме стан здоров`я [PERSON] , його діагноз та поведінка негативно впливає на психоемоційний стан [PERSON] . Надані висновки спеціалістів-психологів містять протилежні суперечливі відомості, і позбавляють суд можливості дійти компетентного висновку, оскільки для цього потрібні спеціальні знання в іншій галузі, ніж право. Разом з тим, позивачка процесуальними правами щодо заявлення клопотання про призначення судово-психологічної експертизи не скористалась. На рівні внутрішнього законодавства України принцип урахування найкращих інтересів дитини викладно у пункті 8 статті 7 СК України та у статті 11 Закону України від 26.04.2001 №2402-ІІІ «Про охорону дитинства», згідно з якими регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини. На необхідності дотримання вказаного принципу неодноразово наголошено у практиці Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка застосовується судами України на підставі частини 4 статті 10 ЦПК та Закону України від 23.02.2006 №3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (пункт 135 рішення ЄСПЛ від 06.07.2010 у справі «Neulinger and Shuruk v. Switzerland»; пункт 77 рішення ЄСПЛ від 11.10.2017 «M.S. v. Ukraine»). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16.07.2015 у справі «Mamchur v. Ukraine») З огляду на викладене вище, суд вважає законним та обґрунтованим рішення (оформлене у вигляді повідомлення), прийняте виконавчим комітетом Нікопольської міської ради, про скасування згоди на роз`єднання сестри, [PERSON] , [INFO] , з братами: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та сестрою [PERSON] , [INFO] , а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають. З огляду на те, що в задоволенні даного позову відмолено, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати не відшкодовується.

Outcome: dismissed