Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

[PERSON] через свого представника - адвоката Куріловича С. О. звернулася до суду із позовом до Чигиринської міської ради, в якому просить встановити факт постійного проживання спадкодавця без реєстрації за місцем проживання спадкоємця та визнати за нею право на земельні частки (паї) в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON] . В обґрунтування поданого позову зазначила, що після смерті матері позивачки [PERSON] на території Чигиринської міської ради відкрилася спадщина на належну померлій на підставі сертифікату серії ЧР № 0295953 земельну частку (пай) площею 2,26 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Суботівської сільської ради Чигиринського району та на належну померлій на підставі сертифікату серії ЧР № 0295954 земельну частку (пай) площею 2,26 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Суботівської сільської ради Чигиринського району, успадковану останньою після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] . Починаючи із жовтня 1998 року [PERSON] проживала з позивачкою без реєстрації в належному на той час [PERSON] житловому будинку за адресою: [ADDRESS] . Позивачка, як дочка, є спадкоємцем майна померлої [PERSON] відповідно до закону першої черги спадкування, протягом шести місяців після смерті матері користувався майном та речами померлої, вступивши таким чином у фактичне володіння та управління спадковим майном у порядку п. 1. ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (1963), що був чинним на час відкриття спадщини. З метою оформлення спадщини 05.08.2016 позивачка звернулася до Четвертої запорізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, на підставі якої була заведена спадкова справа № 217/2016, а 16.08.2017 звернулася із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, що залишилася після смерті матері [PERSON] . Однак 16.08.2017 державним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане спадкове майно у зв`язку із неможливістю встановлення місця проживання померлої станом на дату її смерті і, відповідно, неможливістю встановлення місця відкриття спадщини, а також через відсутність правовстановлюючого документа на спадкове майно - сертифікату серії ЧР № 0295953. Також 12.09.2025 позивачка через свого представника звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] , яку остання успадкувала відповідно до п. 1. ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (1963) після смерті свого чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] . 12.09.2025 державним нотаріусом було відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з тих підстав, що відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно - сертифікат серії ЧР № 0295954, а в актовому записі про шлюб батьків позивачки ім`я та по батькові матері записано як [PERSON] замість [PERSON] , у свідоцтві про народження позивачку у графі "мати" по батькові теж записано [PERSON] . У свідоцтві про народження позивачки у графі "батько" ім`я батька записано як [PERSON] , в актовому записі про шлюб батьків позивачки та у її свідоцтві про народження по батькові [PERSON] записано як [PERSON] замість [PERSON] . Наведене унеможливлює оформлення спадщини в позасудовому порядку, що стало підставою для звернення до суду, тому позивачка просить встановити факт постійного проживання спадкодавця без реєстрації за місцем проживання спадкоємця, про визнання права на земельні частки (паї) в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON] . Ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 25.11.2025 провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. За клопотанням представника позивачки суд витребував докази. Витребувані судом докази у визначений ухвалою строк надані суду та долучені до матеріалів справи. Ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 24.12.2025 підготовче провадження у справі закрито, справа призначена до судового розгляду по суті. У визначений судом день та час проведення підготовчого засідання учасники не з`явилися. Представник позивачки - адвокат Курілович С. О. надав суду заяву про проведення судового засідання у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та прохав їх задовольнити. Представник відповідача - за посадою [PERSON] надав суду відзив, яким просив проводити розгляд справи у відсутність представника Чигиринської міської ради. Проти задоволення позову не заперечував. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. До правовідносин спадкування після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , та після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу Української РСР (1963 року у редакції від 27.12.1996). За змістом ст. 6 ЦК УРСР кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, з позовом про визнання права. За загальними положеннями про спадкування за ЦК УРСР 1963 року, зокрема згідно зі ст. 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом (ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР). Відповідно до ст. 527 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. На підставі ч. 1 ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або із застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (ч. 2 ст. 548 ЦК України). На підставі ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (ч. 2 ст. 549 ЦК УРСР). Судом установлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджено копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Суботівською сільською радою Чигиринського району Черкаської області 01.03.1998, актовий запис № 8 (а.с. 19). Після його смерті на території Суботівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області (нині - територія Чигиринської міської ради Черкаського району Черкаської області) відкрилася спадщина. [PERSON] був власником земельної частки (паю), розміром 2,26 га в умовних кадастрових гектарах в межах Суботівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0295954, який був виготовлений у 1997 році на ім`я [PERSON] та зареєстрований у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 571. У графі навпроти прізвища [PERSON] стоїть підпис про отримання сертифікату на руки та відмітка "Погашено", що підтверджується даними архівної довідки, виданої архівним відділом Чигиринської районної державної адміністрації Черкаської області від 12.06.2020 за № 79/04-04 (а.с. 31). Відповідно до ст. 527 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. З наявних у матеріалах справи письмових доказів судом установлено, що померлий за життя заповіту не склав, відповідно, спадкування належного йому майна відбувається за законом. Спадкоємцем першої черги за законом належного померлому [PERSON] майна є його дружина [PERSON] , що підтверджено Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 00052212675 від 04.07.2025 (а.с. 20). Водночас у Витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 00052212675 від 04.07.2025 вказано, що 30.04.1947 зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 14 (а.с. 20). У свідоцтві про народження [PERSON] серії [NUMBER] , актовий запис № 2, виданому 07.02.1964, у графі "батько" записано [PERSON] , у графі "мати" записано [PERSON] (а.с. 14). Тобто, під час виготовлення зазначених документів було по різному зазначено ім`я та по батькові батьків позивачки, а саме: " [PERSON] " замість правильного " [PERSON] ", та " [PERSON] " замість правильного "[PERSON] ". Однак, як установлено з даних Словника-довідника "Власні імена людей" (видавництво Київ, Наукова думка, 2005 рік) жіночі імена " [PERSON] " та " [PERSON] ", як і чоловічі імена "[PERSON] " та " [PERSON] " є тотожними. Судячи з довідки Виконавчого комітету Чигиринської міської ради № 166 від 03.07.2019 [PERSON] , [INFO] , на день своєї смерті [INFO] був зареєстрований за місцем проживання у с. Суботів Чигиринського району Черкаської області. Разом з ним на день смерті була зареєстрована дружина - [PERSON] , 1925 року народження. Інших членів сім`ї, малолітніх, неповнолітніх, утриманців на день смерті [PERSON] не зареєстровано (а.с. 21). Згідно з довідкою виконавчого комітету Чигиринської міської ради Черкаського району Черкаської області № 167 від 03.07.2019 [PERSON] , 1925 року народження, протягом шести місяців після смерті чоловіка [PERSON] користувалася його речами та майном, обробляла присадибну земельну ділянку, доглядала за домогосподарством, вступивши таким чином у фактичне володіння та управління спадковим майном померлого (а.с. 21). Наведене свідчить про вчинення [PERSON] дій, передбачених п. 1. ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР, тобто прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON] шляхом фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном. Також судом установлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджено копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Запорізьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Запорізького обласного управління юстиції, актовий запис № 224. Місцем смерті [PERSON] у свідоцтві про смерть зазначено м. Запоріжжя (а.с. 13). З наданого на запит суду Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00055288349 від 11.12.2025 установлено, що місцем смерті [INFO] [PERSON] є Запорізька обл., м. Запоріжжя, Комунарський район (а.с. 63-65). А відповідно до ст. 526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (ст. 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. [PERSON] була власницею земельної частки (паю), розміром 2,26 га в умовних кадастрових гектарах в межах Суботівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0295953, який був виготовлений у 1997 році на ім`я [PERSON] та зареєстрований у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 570. У графі навпроти прізвища [PERSON] стоїть підпис про отримання сертифікату на руки та відмітка "Погашено", що підтверджується даними архівної довідки, виданої архівним відділом Чигиринської районної державної адміністрації Черкаської області від 12.06.2020 за № 80/04-04 (а.с. 30). Таким чином, після смерті [PERSON] на території Суботівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області (нині - територія Чигиринської міської ради Черкаського району Черкаської області) відкрилася спадщина. З наявних у матеріалах справи письмових доказів судом установлено, що померла [PERSON] за життя заповіту не склала, відповідно, спадкування належного їй майна відбувається за законом. Відповідно до ст. 527 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Згідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Спадкоємцем першої черги за законом належного померлій [PERSON] майна є позивачка, оскільки є її дочкою, що підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07.02.1964 (а.с. 14) та копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 20.07.1985 (а.с. 15). Вказану спадщину прийняла позивачка у справі [PERSON] , що підтверджується таким. Як зазначалося вище, місцем смерті [PERSON] відповідно до даних свідоцтва про смерть та Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть є Запорізька обл., м. Запоріжжя, Комунарський район. Згідно з довідкою № 0800-0207-8/79004 від 08.08.2025 відділу обслуговування громадян № 4 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян ГУ ПФУ в Запорізькій області за даними архівної пенсійної справи, переданої Комунарським управлінням соціального захисту населення на зберігання до ГУ ПФУ в Запорізькій області, остання адреса проживання [PERSON] була [ADDRESS] (а.с. 29). Водночас аркуш 10 паспорта позивачки щодо місця проживання містить інформацію Комунарського районного відділу Запорізького міського управління УМВС України в Запорізькій області про зареєстроване місце проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] в період з 12.08.1985 по 18.12.2004 (а.с. 12). На думку суду, встановлені обставини у сукупності свідчать про те, що [PERSON] на день своєї смерті [INFO] проживала без реєстрації разом з дочкою - позивачкою у справі [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , а [PERSON] протягом шести місяців після смерті матері вступила у фактичне володіння та управління спадковим майном померлої. Як передбачено п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, необхідною підставою для вирішення у позовному провадженні вимог про визнання права власності на спадкове майно є факт звернення спадкоємця до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини та відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину. Як установлено судом, позивачка 05.08.2016 зверталася до Четвертої запорізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , на підставі якої була заведена спадкова справа № 217/2016. 16.08.2017 [PERSON] звернулася із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, що залишилася після смерті матері [PERSON] , державним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказане спадкове майно у зв`язку із неможливістю встановлення місця проживання померлої станом на дату її смерті і, відповідно, неможливість встановлення місця відкриття спадщини, а також через відсутність правовстановлюючого документа на спадкове майно - сертифікату серії ЧР № 0295953, про що свідчить відповідна постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 46-48). Також 12.09.2025 позивачка через свого представника звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] , яку остання успадкувала відповідно до п. 1. ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (1963) після смерті свого чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] . Судячи з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1418/02-31 від 12.09.2025, державним нотаріусом було відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з тих підстав, що відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно - сертифікат серії ЧР № 0295954, а в актовому записі про шлюб батьків позивачки ім`я та по батькові матері записано як [PERSON] замість [PERSON] , у свідоцтві про народження позивачку у графі "мати" по батькові теж записано [PERSON] . У свідоцтві про народження позивачки у графі "батько" ім`я батька записано як [PERSON] , в актовому записі про шлюб батьків позивачки та у її свідоцтві про народження по батькові [PERSON] записано як [PERSON] (а.с. 23-25). З урахуванням викладеного, оцінюючи зібрані докази шляхом повного і всебічного дослідження, беручи до уваги, що позивачка прийняла спадщину після смерті матері як спадкоємець першої черги за законом, але не має можливості оформити свої спадкові права у позасудовому порядку, суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved