Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

21.10.2025 [PERSON] звернулася до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області, з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого між ними 06.03.2021 у Дарницькому районному у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис 323. Позовні вимоги мотивовані фактичним припиненням шлюбних відносин, відсутністю спільного з відповідачем господарства, почуттів любові, взаємоповаги та взаєморозуміння. Сторони спільних дітей не мають. Ухвалою суду від 23.10.2025 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків. 13.11.2025 надійшла заява позивача про усунення недоліків, у зв`язку з чим ухвалою суду від 13.11.2025 відкрито провадження у даній справі та постановлено здійснити її розгляд в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін, також роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали. Вказана ухвала разом із матеріалами позову двічі надсилалася відповідачу рекомендованим листом за адресою, за якою останній зареєстрований, однак поштові конверти повернулися з відміткою «за закінченням терміну зберігання», яка востаннє проставлена 06.01.2026, що відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України слід вважати днем вручення цього судового рішення. Станом на дату судового розгляду відзив на позов від відповідача до суду не надійшов. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходили. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За відсутності таких клопотань, суд, відповідно до ч. 13 ст. 7, ч. 5 ст. 279 ЦПК України, розглядає справу за наявними у ній матеріалами. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовуються вимоги, перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 06.03.2021, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого 06.03.2021 Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис 323. Сторони спільних дітей не мають. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України від 10 січня 2002 року №2947-ІІІ (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з нормою ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. При цьому, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч. 2 ст. 112 СК України). Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем та вважає примирення неможливим. За вказаних обставин суд вважає, що подальше спільне проживання сторін і збереження сім`ї є неможливим, а тому шлюб сторін слід розірвати. Спірні питання щодо поділу майна між сторонами на даний час відсутні. Враховуючи викладене, суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. З урахуванням викладеного, у суду є всі підстави для задоволення вимог про розірвання шлюбу між сторонами. Вирішуючи питання щодо судових витрат в справі, суд відповідно до ст. 141 ЦПК України вважає правомірним покласти на відповідача понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved