Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

1. Стислий виклад позицій сторін Представник відповідача [PERSON] через систему «Електронний суд» подав позов, у якому просить зобов`язати АТ «Ідея Банк», АТ «Таскомбанк», АТ КБ «ПриватБанк», АТ «ПУМБ» здійснити всі обчислення, необхідні для проведення реструктуризації за кредитними договорами, укладеними із [PERSON] , здійснити реструктуризацію відповідно до вимог Закону України «Про споживче кредитування» та надіслати позивачу рекомендованим листом інформацію про зміну зобов`язань за результатами проведення реструктуризації (включаючи інформацію про всі наявні зобов`язання станом на день проведення реструктуризації та новий графік платежів). Позовні вимоги обґрунтовано тим, що в період часу із 08.04.2025 по 23.05.2025 позивач стала жертвою шахрайських дій з боку невідомих осіб, з приводу чого вона звернулася із заявою до органів поліції, відомості про яку внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ЄРДР). Внаслідок даних шахрайських дій [PERSON] змушена була укласти кредитні договори, кошти від отримання яких вона перерахувала даним особам. Загальний розмір заборгованостей за кредитними договорами, укладеними із АТ КБ «ПриватБанк», АТ «Таскомбанк», АТ «ПУМБ», АТ «Ідея банк», станом на день звернення до суду із даним позовом становить 471063,88 грн. Перебуваючи у важкому матеріальному положенні та не маючи можливості сплачувати обов`язкові платежі за договорами, позивач звернулася до відповідних банківських установ із заявами про реструктуризацію заборгованостей за кредитними договорами. Банківськими установами їй було відмовлено у здійсненні такої реструктуризації. Вважає такі відмови такими, що суперечать вимогам чинного законодавства та порушують права позивача як слабшої сторони кредитного договору. Зазначає, що позивач розірвала шлюб, має двох синів, які проходять військову службу в Збройних Силах України. Один із синів [PERSON] проживає разом із нею та веде спільне господарство, а тому вона вважає, що має право на застосування відносно неї положень п. 7-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» щодо проведення обов`язкової реструктуризації заборгованостей за кредитними договорами на вимогу споживача або його представника. 2. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі 01.09.2025 справа надійшла до суду за підсудністю із Бориспільського міськрайонного суду Київської області. Ухвалою судді від 06.10.2025 відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Відповідачам було запропоновано протягом 15 днів із дня вручення копії ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та роз`яснено, що розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін проводиться за їх клопотаннями, поданими в строк для подання відзиву на позов. Ухвала про відкриття провадження була доставлена до електронних кабінетів відповідачів у системі «Електронний суд», про що свідчать наявні у справі довідки. 21.11.2025 до суду через систему «Електронний суд» від представника відповідача АТ КБ «ПриватБанк» Назаренка С.М. надійшов відзив на позов, в якому він просить позовні вимоги залишити без задоволення. Відзив на позов мотивує тим, що 08.08.2023 між [PERSON] та АТ КБ «ПриватБанк» укладено кредитний договір № SAMDNWFC00090054604. Позивач умови кредитного договору належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на листопад 2025 року утворилася заборгованість в розмірі 76781,24 грн. Зазначає, що відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про споживче кредитування» кредитодавець має право проводити за погодженням із споживачем реструктуризацію зобов`язань за договором про споживчий кредит. Обов`язковій реструктуризації підлягають кредитні зобов`язання за договорами, наданими в іноземній валюті, в порядку та на умовах, встановлених положеннями вказаного закону. Серед обов`язкових умов для можливості проведення реструктуризації боргу за кредитним договором в іноземній валюті є відсутність заборгованостей за ним станом на 01.01.2014. Законом України «Про споживче кредитування» встановлений перелік документів, необхідних для проведення реструктуризації. Ненадання таких документів або надання їх не в повному обсязі є підставою для відмови в проведенні реструктуризації. Вважає, що проведення реструктуризації є правом, а не обов`язком банку. Інші відповідачі (АТ «Таскомбанк», АТ «ПУМБ», АТ «Ідея банк») у встановлений судом строк відзиву на позов не подали. 3. Фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин 29.05.2025 [PERSON] звернулася із заявою про вчинення відносно неї кримінального правопорушення, відомості про що внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12025111240000263. Із витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні № 12025111240000263 вбачається, що в період часу із 08.04.2025 по 23.05.2025 [PERSON] , отримавши телефонний дзвінок від невідомих осіб, які відрекомендувалися працівниками СБ України, повідомили їй про підозру у вчиненні державної зради та про необхідність сплати певної суми коштів для уникнення відповідальності за вчинення вказаного злочину, самостійно здійснювала перекази грошових коштів на різні рахунки. Як вбачається із позовної заяви, з метою отримання грошових коштів для здійснення означених переказів, позивачем були укладені кредитні договори в різних банківських установах. 23.05.2025 між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено договір кредиту № М75.00517.011886734, відповідно до умов якого позивачу був наданий кредит в розмірі 50 000,00 грн на строк 60 днів зі сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 65% річних. 23.05.2025 між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено договір банківського поточного рахунку № С-617-011296659-25-980, за умовами якого позивачу був відкритий поточний рахунок у вказаній банківській установі. 23.05.2025 між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено угоду про відкриття кредитної лінії, обслуговування кредитної картки № С-617-011296659-25-980, згідно з умовами якої банк надає кредитні кошти на споживчі цілі у вигляді відновлювальної кредитної лінії у розмірі 15 000,00 грн зі сплатою 72% річних. Максимальний розмір кредитної лінії - 200 000,00 грн. 11.04.2025 між АТ «ПУМБ» та [PERSON] був укладений договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 10200000010971602, відповідно до якого їй був наданий кредит в розмірі 175 000,00 грн на строк 36 місяців зі сплатою фіксованої денної процентної ставки в розмірі 0,0982%. 12.06.2025 між АТ «ПУМБ» та [PERSON] був укладений договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 1020000011945020, відповідно до умов якого на емітованій на її ім`я картці був встановлений кредитний ліміт на суму 3 000,00 грн Із витягу з веб-сайту «Українське бюро кредитних історій» вбачається, що [PERSON] станом на 10.06.2025 має 5 чинних кредитних договорів, укладених із АТ «Ідея Банк», АТ «Таскомбанк», АТ КБ «ПриватБанк», АТ «ПУМБ», за якими вона має заборгованості. До позову також додані чотири ідентичні заяви від 25.06.2025 та від 01.07.2025, адресовані АТ «Ідея Банк», АТ «Таскомбанк», АТ КБ «ПриватБанк», АТ «ПУМБ», про реструктуризацію кредитної заборгованості. У вказаних заявах позивач просить реструктуризувати їй заборгованість за відповідними кредитним договорами з посиланням на істотне погіршення її матеріального становища, втрату коштів внаслідок злочинних дій третіх осіб та неможливість здійснення платежів у передбачених договорами розмірах. Також просить зупинити нарахування штрафів та пені до завершення досудового розслідування в кримінальному провадженні стосовно вчинення відносно неї шахрайських дій. В додатках до вказаних заяв указані в копіях витяг з ЄРДР, паспорт громадянина України [PERSON] та картки платника податків, довідки про проходження військової служби [PERSON] та [PERSON] ; документи, що підтверджують родинні зв`язки між ними. Доказів отримання банківськими установами зазначених вище заяв матеріали справи не містять. АТ «Таскомбанк» листом № 26462/56.2.3 від 04.07.2025 відмовило позивачу у реструктуризації заборгованості за кредитним договором № 4787135-002 від 13.06.2025. Крім того, у вказаному листі було зазначено про незастосування штрафних санкцій у разі виникнення простроченої заборгованості відносно [PERSON] станом на дату надання цієї відповіді. З поданих доказів вбачається, що позивач має двох синів [PERSON] та [PERSON] , які проходять військову службу в Збройних Силах України. Відповідно до довідки № 150 від 01.08.2025, виданої сільським старостою села Пристроми Бориспільського району Київської області, [PERSON] , [INFO] , та її син [PERSON] , [INFO] , які зареєстровані та проживають по [ADDRESS] , ведуть спільне господарство. До позову додана копія медичної довідки від 17.06.2025, відповідно до якої [PERSON] 27.05.2025 зверталася до сімейного лікаря з приводу загострення певних хвороб, спричинених стресом. Також представником позивача до позову додана копії довідок ТОВ «Провінція Плюс» № 03 від 30.07.2025 про працевлаштування позивача та № 3 від 30.07.2025 про розмір виплаченої їй заробітної плати за період із січня по червень 2025 року. До позову додана перша сторінка відповіді АТ КБ «ПриватБанк № 20.1.0.0.0/7-250704/49156 від 18.07.2025 та довідка-висновок про результати психодіагностичного обстеження [PERSON] , проведеного психологом [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з положеннями ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів. Жодний доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки суд відображає в рішенні, в якому наводить мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Суд не може прийняти в якості допустимого доказу довідку-висновок про результати психодіагностичного обстеження [PERSON] , оскільки вона не містить повноцінних даних про особу, яка здійснювала дане обстеження, наявності у неї сертифікатів, відповідно до яких вона має право проводити таке обстеження. До довідки не додано доказів, що дане обстеження було проведено сертифікованим фахівцем із дотримання процесуальних норм. Відповідь АТ КБ «ПриватБанк № 20.1.0.0.0/7-250704/49156 від 18.07.2025 суд вважає неналежним доказом, оскільки не містить повної інформації по суті спору та не може бути прийнята до уваги судом при ухваленні рішення. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України). Відповідно до статті 2 Закону України «Про споживче кредитування» метою цього Закону є захист прав та законних інтересів споживачів і кредитодавців, створення належного конкурентного середовища на ринках фінансових послуг та підвищення довіри до нього, забезпечення сприятливих умов для розвитку економіки України, гармонізація законодавства України із законодавством Європейського Союзу та міжнародними стандартами. У статті 3 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що цей Закон регулює відносини між кредитодавцями, кредитними посередниками та споживачами під час надання послуг споживчого кредитування, а також відносини, що виникають у зв`язку з врегулюванням простроченої заборгованості за договорами про споживчий кредит та іншими договорами, передбаченими частиною другою цієї статті. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про споживче кредитування» кредитодавець має право проводити за погодженням із споживачем реструктуризацію зобов`язань за договором про споживчий кредит. Реструктуризація зобов`язань за договором про споживчий кредит - це зміна істотних умов договору про споживчий кредит, що здійснюється кредитодавцем на договірних умовах із споживачем і впливає на умови та/або порядок повернення такого кредиту. Законом України № 1381-IX від 13.04.2021 внесено зміни до Закону України «Про споживче кредитування», розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено пунктом 7, яким передбачена обов`язкова реструктуризація зобов`язань, передбачених договорами про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті. Законом України № 3156-IX від 10.06.2023 вказаний розділ Закону був доповнений пунктом 7-1, який передбачає обов`язкову реструктуризацію певних видів зобов`язань в період дії на території України воєнного стану. Як вбачається зі змісту п. 7-1 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», у період дії в Україні воєнного стану, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та протягом 30 днів після його припинення чи скасування грошові зобов`язання за укладеними до 24 лютого 2022 року з фінансовими установами (крім кредитних спілок) договорами про споживчий кредит підлягають обов`язковій реструктуризації на вимогу споживача або його представника (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) у такому порядку та з дотриманням таких умов: 1) договір про споживчий кредит не забезпечено заставою (іпотекою); 2) відсутнє судове рішення, що набрало законної сили, про стягнення із споживача заборгованості за договором про такий споживчий кредит або відповідне виконавче провадження; 3) місцем постійного проживання або покинутим місцем постійного проживання споживача (зокрема, якщо споживач є особою, яка взята на облік як внутрішньо переміщена особа у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України) є територія України, на якій ведуться (велися) бойові дії, або тимчасово окупована Російською Федерацією територія України, включені до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, що визначається у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку; 4) споживач одночасно відповідає таким критеріям: - станом на день набрання чинності Законом України № 3156-IX від 10.06.2023 та станом на дату подання заяви про реструктуризацію у споживача наявне невиконане грошове зобов`язання перед кредитором, крім випадку переходу усіх прав кредитора до поручителя у зв`язку з виконанням ним зобов`язань споживача; - станом на 23.02.2022 у споживача відсутнє прострочене грошове зобов`язання, яке споживач згідно з договором про споживчий кредит зобов`язаний сплатити не пізніше 23.02.2022, або якщо споживачем внесено кошти на погашення заборгованості за договором про споживчий кредит у розмірі простроченої заборгованості, що існувала станом на 23.02.2022, чи таку прострочену заборгованість погашено до дня проведення реструктуризації; 5) додатково до критеріїв, зазначених у підпункті 4 цього пункту, споживач на дату подання заяви про реструктуризацію відповідає хоча б одному з таких критеріїв: - державна та соціальна матеріальна допомога та/або пенсійне забезпечення, благодійна допомога, у тому числі виплачена (надана) міжнародними благодійними організаціями (їх філіями, представництвами), є єдиним джерелом доходу споживача та членів його сім`ї; - споживач є батьком чи матір`ю багатодітної сім`ї, які отримують субсидію на оплату житлово-комунальних послуг; - споживач або член його сім`ї є особою з інвалідністю внаслідок війни, відповідно до пунктів 10-16 частини другої статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а нарахований за три місяці до дати подання заяви про реструктуризацію середньомісячний сукупний дохід споживача та членів його сім`ї не перевищує двох мінімальних заробітних плат, встановлених на 1 січня року, в якому подано заяву про реструктуризацію. Відповідно до підпунктів 6, 7, 8 п. 7-1 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» реструктуризація грошового зобов`язання за договором про споживчий кредит здійснюється за заявою про проведення реструктуризації, що подається кредитору у паперовій або електронній формі відповідно до вимог, визначених Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», споживачем або його представником особисто або надсилається реєстрованим поштовим відправленням чи електронною поштою. У заяві про реструктуризацію зазначаються: - прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) споживача; - реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія (за наявності) та номер паспорта; - найменування кредитора (повне або скорочене); - інформація про номер (за наявності) та дату укладення договору, яким передбачене грошове зобов`язання, про реструктуризацію якого подається заява; - інформація про зареєстроване та задеклароване місце проживання споживача; - контактна інформація споживача та його представника (номер телефону, адреса електронної пошти тощо); - інформація про відповідність споживача критеріям, визначеним цим пунктом, які надають право на реструктуризацію грошового зобов`язання за договором про споживчий кредит. До заяви про реструктуризацію додаються такі документи: - довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (для споживача, який покинув місце постійного проживання, розташоване на території України, на якій ведуться (велися) бойові дії, або тимчасово окупованій Російською Федерацією території України); - документи, що підтверджують постійне місце проживання на території України, на якій ведуться (велися) бойові дії, або тимчасово окупованій Російською Федерацією території України; - документи, що підтверджують інформацію, зазначену у заяві (документи про склад сім`ї, про доходи споживача та членів його сім`ї - на вимогу кредитора); - посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни, надане відповідно до пунктів 10-16 частини другої статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (за наявності). Документи, що додаються до заяви про реструктуризацію, надаються/надсилаються кредитору в оригіналі або в належним чином посвідчених копіях Як вбачається із підпункту 9 п. 7-1 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» у разі ненадання споживачем необхідних для проведення реструктуризації документів, зазначених у підпункті 8 цього пункту, кредитор звільняється від обов`язку проведення реструктуризації на умовах, визначених цим пунктом. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є зокрема змагальність сторін та диспозитивність. Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до частин 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів. Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову процесуальним законом, за загальним правилом, покладається на позивача. За таких умов доведення не може бути належним чином реалізоване шляхом виключно спростування обґрунтованості заперечень відповідача, оскільки це не позбавляє позивача його процесуальних обов`язків. Відповідно до правових позицій Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладених у постанові від 04.11.2024 у справі № 465/4230/22 «... у випадку наявності підстав та дотримання умов, передбачених пунктом 7 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення" Закону України «Про споживче кредитування», боржник має право вимагати від кредитора провести реструктуризацію свого зобов`язання за договором про споживчий кредит. Водночас Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду звертає увагу, що зверненню до суду із вимогою про зобов`язання кредитора провести реструктуризацію зобов`язань за кредитним договором в будь-якому випадку передує виконання боржником дій, спрямованих на досудове врегулювання спірного питання. Так, для вирішення питання існування підстав для задоволення позовної вимоги про зобов`язання кредитора провести реструктуризацію зобов`язань за договором споживчого кредитування суду необхідно перевірити правомірність відмови кредитора у здійсненні такої. Таким чином, законність (обґрунтованість, правомірність) відмови кредитора провести реструктуризацію підлягає дослідженню судом з метою вирішення поданого боржником позову в частині вимог про зобов`язання кредитора провести таку...». Як вбачається із матеріалів справи, позивач звернулася до відповідачів із заявами про реструктуризацію заборгованостей за кредитними договорами. Відповідно до змісту позовної заяви представник позивача вбачає порушення прав позивача у відмові банківськими установами провести обов`язкову реструктуризацію заборгованостей у відповідності до п. 7-1 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування». Разом з тим, п. 7-1 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» містить чіткий перелік умов, за яких може бути проведена така реструктуризація, та перелік документів, які мають бути поданими в обов`язковому порядку для її проведення. Позивачем, на думку суду, при зверненні до відповідачів з відповідними заявами не було зазначено обставин та не подано документів на підтвердження її права на обов`язкову реструктуризацію заборгованостей за кредитними договорами, що передбачені п. 7-1 чи іншими пунктами розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування». Крім того, слід зазначити, що матеріали справи таких доказів також не містять. Відсутність доказів права на обов`язкову реструктуризацію кредиту у відповідності до вимог Закону України «Про споживче кредитування» означає, що вимоги позивача про зміну умов договору не підлягають задоволенню. Обов`язкова реструктуризація вимагає надання документів, що підтверджують відповідність вимогам закону зазначених споживачем обставин. Для проведення реструктуризації споживач має не просто вимагати її, а підтвердити обставини, які дають йому право на її обов`язкове проведення. Також слід зазначити, що до матеріалів справи не додано належних та допустимих доказів отримання АТ «Ідея банк» та АТ «ПУМБ» заяв позивача про проведення реструктуризації заборгованостей за кредитними договорами. Як було зазначено вище, згідно зі ст. 17 Закону України »Про споживче кредитування» кредитодавець має право проводити за погодженням із споживачем реструктуризацію зобов`язань за договором про споживчий кредит. Реструктуризація зобов`язань за договором про споживчий кредит - це зміна істотних умов договору про споживчий кредит, що здійснюється кредитодавцем на договірних умовах із споживачем і впливає на умови та/або порядок повернення такого кредиту. Відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Отже, проведення реструктуризації зобов`язань за кредитним договором, за відсутності підстав для обов`язкової реструктуризації, грунтується на договірній основі та залежить від волевиявлення сторін договору, це добровільний процес, спрямований на врегулювання заборгованості. Враховуючи викладене вище, оцінивши письмові докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що зі сторони позивача не надано належних та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог, зокрема, наявності у позивача передбачених Законом України «Про споживче кредитування» умов для проведення обов`язкової реструктуризації, а тому в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі. 4. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи Відповідно до ч. 3 ст. 22 «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У відповідності до підпункту 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду заяви немайнового характеру судовий збір станом на 04.08.2025 складав 1211,20 грн.

Outcome: dismissed