Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

Заявниця [PERSON] , яка діє в інтересах малолітньої [PERSON] , звернулась до суду із заявою, в якій просить суд встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] є батьком її доньки, малолітньої [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування посилається на те, що з дитинства вона була знайома з [PERSON] , [INFO] , оскільки вони проживали по сусідству в одному будинку. На початку 2011 року, після багатьох років спілкування, між нею та [PERSON] виникло почуття любові, а з липня 2011 року вони почали проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу у квартирі його батьків за адресою: [ADDRESS] . З ними у квартирі також проживали батьки [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] . У грудні 2011 року заявниці стало відомо, що вона завагітніла. [INFO] [PERSON] помер, тобто ще до народження дитини. [INFO] народилась їх спільна з [PERSON] донька - [PERSON] . Оскільки дитина народилась вже після смерті [PERSON] , а його паспорт вже був анульований, при реєстрації актового запису про народження доньки у графі "Відомості про батька" заявниця вказала ім`я та по-батькові [PERSON] , тобто " [PERSON] ", а прізвище вказала своє - " [PERSON] ". Тобто відомості про батька її доньки були внесені до актового запису про її народження з її слів, відповідно до ст. 135 СК України. Встановлення факту батьківства [PERSON] з її донькою [PERSON] необхідно для правильного зазначення відомостей про батька її дитини у свідоцтві про народження, а також для оформлення передбачених чинним законодавством державних соціальних виплат та пільг для дитини, що втратила годувальника. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 20.02.2025 року відкрито окреме провадження у справі (а.с. 41). У судовому засіданні заявниця [PERSON] підтримала заяву з підстав викладених у ній та просить її задовольнити. У судовому засіданні заінтересована особа [PERSON] не заперечувала проти задоволення заяви про встановлення факту батьківства та зазначила, що дійсно її син [PERSON] та заявниця були у сімейних стосунках та проживали разом з нею у квартирі. Під час їх спільного проживання [PERSON] завагітніла. Зазначила, що вона впевнена в тому, що [PERSON] є її рідною онукою. У судове засідання представник заінтересованої особи Дарницького ВДРАЦС у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, звернулась до суду з клопотанням, в якому просить суд здійснювати розгляд справи без її участі. У судове засідання представник заінтересованої особи Органу опіки та піклування Дарницької РДА не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, звернулась до суду з клопотанням, в якому просить суд здійснювати розгляд справи без її участі. У судове засідання представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду в м. Києві не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, правом на подання письмових пояснень щодо заяви не скористався. Вислухавши пояснення заявниці, заінтересованої особи, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 - у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Згідно зі ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду (ч. 2 ст. 125 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ч. 1-3 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. За правилами ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст.135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у ч.3 ст.128 цього Кодексу. Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства відповідно до ч. 1 ст. 130 СК України є смерть того, батьківство кого встановлюється, або оголошення його померлим. Та обставина, що питання визнання батьківства за рішенням суду відповідно до ст.ст. 128, 129 СК України не вирішувалося за життя такої особи, не є перешкодою для застосування ст. 130 СК України. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 17.02.2021 у справі №373/2257/18, від 15.04.2021 у справі №361/2653/15. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Системний аналіз положень СК України, зокрема ст. ст. 3, 5, 7, 14, 15, 121, свідчить, що походження дитини від батька, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини та не визнав у встановленому законом порядку свого батьківства (не подавав заяви про визнання батьківства до органів державної реєстрації актів цивільного стану), ґрунтується на підставі встановлення кровного споріднення між дитиною та батьком, тобто обставин, які свідчать про біологічне походження дитини від певної особи. Зазначений висновок узгоджується з роз`ясненнями, викладеними в п.п. 3, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Аналіз норми ст. 130 СК України свідчить, що законом не встановлено переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України (ст. 128 СК України). Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини , яке може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування тощо) або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Судом встановлено, що [INFO] народилась дівчинка, [PERSON] , що підтверджується актовим записом про народження № 2292, на підставі якого Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві видано свідоцтво про народження серії № [NUMBER] (а.с. 8). Матір`ю малолітньої [PERSON] є заявниця - [PERSON] , батьком дитини, в актовому записі про народження було записано [PERSON] , - зі слів матері, відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00048213049 від 29.11.2024 року (а.с. 9). [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що підтверджується актовим записом про смерть № 581, на підставі якого Відділом реєстрації смерті у м. Києві видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с. 11). Заявниця стверджує, що біологічним батьком її дитини [PERSON] , [INFO] є - померлий [PERSON] , [INFO] . Частиною 1 ст. 135 СК України передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. На даний час заявниця має намір оформити передбачених чинним законодавством державних соціальних виплат та пільг для дитини, що втратила годувальника, однак здійснити це не може через відсутність документів, що підтверджують родинний зв`язок, оскільки прізвище батька дитини вказане у свідоцтві про народження не співпадає з його прізвищем, яка вказане у свідоцтві про смерть . Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не зазначена батьком дитини (запис про батька відсутній або здійснено за вказівкою матері), і можуть бути подані матір`ю, опікуном, піклувальником дитини чи нею самою після досягнення повноліття. Пленум Верховного Суду України в п. 15 Постанови № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначив, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини. Судом встановлено, що відомості про батька [PERSON] , внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що вона є рідною матір`ю заявниці [PERSON] . Її донька [PERSON] була знайома з [PERSON] ще зі шкільних років. У 2011 році вони почали зустрічатися та незабаром почали проживати у квартирі його батьків. Через деякий час, її донька [PERSON] завагітніла. Вони планували одружитися. [INFO] [PERSON] помер. В подальшому [PERSON] народила онучку [PERSON] , та проживала у свекрухи [PERSON] до досягнення онучкою 3-х річного віку. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомив, що він підтримував дружні стосунки із заявницею [PERSON] та померлим [PERSON] з дитинства. Йому відомо, що заявниця та померлий [PERSON] почали зустрічатись у 2011 році. За життя [PERSON] розповідав йому що планує з [PERSON] побудувати сім`ю. Враховуючи наведене вище, суд прийшов до переконання про те, що подані до суду докази, як окремо кожен так і в сукупності між собою підтверджують те, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , є батьком [PERSON] , [INFO] , тому заява про встановлення факту батьківства є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за № 55/18793, Підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до п.2.16.4. Розділу II вищевказаних Правил, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. За положеннями ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Outcome: approved