Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-10 00:00:00

Представник позивача [PERSON] [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. П озовні вимоги обґрунтовує тим, що 05.08.1995 року позивач зареєстрував шлюб з [PERSON] у виконкомі Червоненської сільської ради народних депутатів Широківського району Дніпропетровської області. У шлюбі народилась дитина [PERSON] , [INFO] . Шлюб між сторонами розірвано у відповідності до рішення Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу від 12.05.2025 року. Донька проживає з позивачем, знаходиться на його утриманні, наразі навчається. Відповідач з березня 2025 року не бере участі у вихованні та утриманні їх спільної дитини, інших утриманців немає, працездатна, працює. Позивач п росить суд стягувати з відповідача на його користь аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 грудня 2025 року дану справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін. У судове засідання сторони не викликались. Відповідач [PERSON] надала заяву, у якій зазначила, що вимоги [PERSON] визнає. Відповідно до ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного. Згідно свідоцтво про народження серії [NUMBER] , виданого Інгулецьким відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої записані [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживає дитина, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст.ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, частиною дев`ятою статті 7 СК України визначено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує те, що сторони не змогли добровільно досягнути згоди про утримання дитини, а також, що обов`язок утримувати дітей покладається рівною мірою на матір і батька. Суду не надано доказів про наявність на утриманні відповідача непрацездатних членів сім`ї або інших неповнолітніх дітей, а також доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обов`язку утримувати дитину. Враховуючи викладене, виходячи з засад справедливості, добросовісності та розумності, беручи до уваги потреби дитини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини - у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову до суду 10 листопада 2025 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 ЗУ "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Оскільки позивач за даною категорією справ звільнений від сплати судового збору, відповідно до ч 6 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп. На підставі пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України, судове рішення слід допустити до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved