Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

У провадженні судді Олександрівського районного суду Донецької області Шинкаренко А.І. перебувала цивільна справа № 933/1076/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до [PERSON] , про стягнення заборгованості за договором. 26.11.2025 року ухвалою судді було відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, та призначено по справі судове засіданняна 25 грудня 2025 року, о 09 год. 00 хв. Розпорядженням керівника апарату Олександрівського районного суду Донецької області № 19Р/320/25 від 24 грудня 2025 року "Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ, що перебували в провадженні", відповідно до пункту 2.3.44 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 933/1076/25, провадження №2/933/178/25, у зв`язку з призначенням судді Шинкаренко А.І. на посаду судді Сумського апеляційного суду. Ухвалою судді Олександрівського районного суду Донецької області Попович І.А. від 26.11.2025 року цивільну справу № 933/1076/25 за позовом ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором прийнято до свого провадження та призначено до судового розгляду на 14.01.2026 року. 14.01.2026 року розгляд справи відкладено на 10 лютого 2026 року у зв`язку з неявкою відповідача. В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що 10.05.2021року між Товариством з обмеженою відповідальністю "АВЕНТУС УКРАЇНА" та відповідачем укладено Договір № 4133158. Позикодавець зі своєї сторони належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами договору, що підтверджується відповідними доказами, які додані до позовної заяви. Станом на сьогоднішній день строк повернення грошових коштів за договором наступив, але відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує. 24.01.2022 було укладено договір № 24-01/2022, відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "АВЕНТУС УКРАЇНА" відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 4133158. 10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 4133158. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 4133158. Станом на сьогоднішній день заборгованість за договором відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором № 4133158 від 10.05.2021р., що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 65450,95 грн., з яких: - заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) 20 000,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 45080,00 грн. - інфляційні збитки - 320.00 грн. - нараховані 3% річних -50.95 грн. Посилаючись на викладене, представник позивача просить стягнути з відповідача вказану заборгованість станом на день формування позовної заяви у розмірі65450,95 грн., судові витрати та витрати на правничу допомогу у розмірі 16000 грн. Представник позивача, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с.5). Відповідач, належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи, відповідно до ст. 128 ЦПК України, повторно у судове засідання не з`явився, та не повідомив суд про поважні причини неявки. Відзив на позовну заяву не надав (а.с.105,110). У зв`язку з повторною неявкою відповідача, належним чином повідомленого про час і місце судового засідання, від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, який не подав відзив на позовну заяву, суд відповідно до вимог ст. 280-282 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи (а.с.5 зв.). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справ в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне. 10.05.2021року між Товариством з обмеженою відповідальністю "АВЕНТУС УКРАЇНА" та відповідачем укладено Договір № 4133158 (а.с.7-11). Згідно пунктів 1.3, 1.4 договору сторони погодили суму кредиту (загальний розмір) 5 100,00 грн., строк кредиту 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком № 1 до цього договору. Стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується у межах строку, вказаного п. 1.4. договору та застосовується на умовах пункту 1.7.1 договору. Згідно наданої інформації від 10.10.2025 року, відповідачу за договором № 4133158 10.05.2021 року було перераховано 20000 грн. (а.с.16-17). Перерахування коштів відповідачеві 10.05.2021 року у сумі 20000,00 грн. також підтверджено ТОВ "Фінансова компанія " Контрактовий Дім" (а.с.18-19). Згідно картки обліку по договору(розрахунок заборгованості) за договором № 4133158 наданої ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" (кредитодавець), заборгованість відповідача складає 65080,00грн, з яких: - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 20000,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 45080, 00 грн. (а.с.20-25). Вказаний розмір заборгованості на дату відступлення права вимоги також підтверджується відомостями наданими ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР"(а.с.26). 24 січня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», як фактором, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна», як клієнтом, було укладено договір факторингу № 24-01/2022, відповідно до умов якого за цим договором клієнт зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги, а фактор зобов`язується здійснивши фінансування в порядку, передбаченому цим договором, прийняти право грошової вимоги до боржників, що належить клієнту, і стає новим кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладеними між клієнтом і боржниками (а.с.28-32). Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги за договором № 4133158 на заборгованість у розмірі 65080,00грн, з яких: - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 20000,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами - 45080, 00 грн. ( а.с.40-41). 10 січня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», як первісним кредитором, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», як новим кредитором, було укладено договір № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до пункту 2.1. якого за цим договором первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору право грошової вимоги за укладеними договорами згідно реєстру боржників. Згідно пункту 5.2 договору, право вимоги вважається відступленим та прийнятим в день належного підписання сторонами акту приймання-передачі реєстру боржників в друкованому вигляді(а.с.43-48). Відповідно до наданих до суду копій актів приймання-передачі реєстру боржників та витягу з реєстру боржників до договору відступлення, ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги за договором № 4133158(а.с.56-60) на суму 65450,95 грн., з яких: - заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) 20 000,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 45080,00 грн. - інфляційні збитки - 320.00 грн. - нараховані 3% річних -50.95 грн. Зобов`язання боржника за договором повернути кредитору, отриману грошову суму та винагороду за користування грошима, на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Отже, правовідносини, які склалися між сторонами є грошовим зобов`язанням, у якому на спадкоємця боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з повернення отриманого спадкодавцем кредиту та винагороди за користування грошима у межах отриманого спадкового майна, а кредитор має право вимагати від спадкоємця боржника повернення наданого кредиту та сплати процентів. До визначених правовідносин підлягають застосуванню наступні норми права. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як зазначає представник позивача та підтверджується матеріалами справи, позивач свої зобов`язання за договором позики виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором. Частинами 1 та 2 ст. 512 ЦК України, передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за виконання грошового зобов`язання. Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК встановлює принцип обов`язковості виконання договору. Отже, судом встановлено, що відповідачембуло порушено зобов`язання стосовно своєчасного повернення сум отриманих кредитних коштів та сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитним договором № 4133158. Однак, суд вважає, що проведений розрахунок ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" до договору факторингу № 10-01/2023, згідно якого заборгованість відповідача складає 65450,95 грн грн., проведений з порушенням умов договору № 4133158. Згідно картки обліку по договору(розрахунок заборгованості) за договором № 4133158 наданої ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" (кредитодавець), заборгованість відповідача складає 65080,00грн, з яких: - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 20000,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 45080, 00 грн. (а.с.20-25). Вказаний розмір заборгованості на дату відступлення права вимоги також підтверджується відомостями наданими ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР"(а.с.26). Даний розрахунок проведений первісним кредитором, і на переконання суду саме цей розрахунок відповідає умовам договору, і підтверджує достовірну суму заборгованості [PERSON] . Таким чином, сума, яка підлягає задоволенню до стягнення з відповідача на користь позивача складає 65080,00грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 20000,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 45080,00 грн. а позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, підлягають задоволенню частково. Заборгованість вказана представником позивача станом на день формування позовної заяви, стягненню не підлягає. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 2408,59 грн. (65080,00 х 100 / 65450,95 = 99,43% х 2422,40) Щодо витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Частинами 1-6 статті 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо,а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно з ч. 8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. На підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Наведені правові позиції викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, постанові Верховного Суду від 27.01.2020 року у справі № 690/408/17, постанові Верховного Суду від 15.04.2020 року у справі №199/3939/18-ц, постанові від 09.06.2020 року у справі № 466/9758/16-ц та у постанові Верховного Суду від 30.09.2020 року у справі №379/1418/18. Згідно правової позиції, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі Схід/Захід Альянс Лімітед проти України (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано: копію договору № 01-07/2024 про надання правової допомоги від 01.07.2024 року (а.с.68-70). За розрахунком суми судових витрат (витяг з акту № 15) наданих послуг від 31.10.2025 року витрати відповідача на професійну правничу допомогу становлять: - надання усної консультації з вивченням документів (2 год.) - 4000 грн.; - складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду (4 год.) 12000 грн. (а.с.74). Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги тривалість розгляду справи, її складність, яка не є складною чи нетиповою, час, витрачений адвокатом на виконання адвокатських робіт (наданих послуг), ціну позову, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, при цьому жодна зі сторін у судові засідання не з`являлися, а також принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає, що вимоги про стягнення витрат на оплату професійної правничої допомоги у даній справи підлягають частковому задоволенню, в розмірі 1500,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial