Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЙС», через систему «Електронний суд» звернувсь до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області з вказаним позовом, яким просить стягнути із [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЙС», код ЄДРПОУ: 42986956, заборгованість за кредитним договором №00-9790118 від 23.05.2024 року у розмірі 18 913,60 грн. Крім того, стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у сумі 2 422,40 грн., та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн. 11 листопада 2025 року вказана цивільна справа надійшла до Гребінківського районного суду Полтавської області за підсудністю. В обґрунтування позову зазначає, що 23.05.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАКС КРЕДИТ» (далі первісний кредитор, ТОВ «МАКС КРЕДИТ», кредитодавець) та [PERSON] (далі відповідач, позичальник) укладено кредитний договір № 00-9790118 (далі - Кредитний договір) на суму 8 800,00 грн. Відповідач приєднався до умов кредитного договору шляхом введення одноразового ідентифікатора 66462, що відповідно до вимог законодавства визнається належним та допустимим способом підтвердження волевиявлення сторони на укладення правочину. Після вчинення акцепту позичальником, кредитодавцем на кредитний договір накладено кваліфікований електронний підпис уповноваженої особи із кваліфікованою електронною позначкою часу. Зазначений порядок підтверджується положеннями кредитного договору та довідкою про ідентифікацію. На виконання умов кредитного договору, 23.05.2024 первісний кредитор ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням через Товариство з обмеженою відповідальністю "ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН" на платіжну картку № 4149-62XX-XXXX-8695, що в свою чергу, свідчить доказом того, що відповідач прийняв пропозицію кредитодавця. Кредитодавець виконав свої зобов`язання щодо надання грошових коштів у повному обсязі, що підтверджується повідомленням від Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН" з відміткою та додатком до нього. 25.11.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАКС КРЕДИТ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЙС» укладено Договір факторингу № 25112024-МК/Ейс (далі Договір Факторингу 1), відповідно до умов якого останньому відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до реєстру боржників №Б/Н від 25.11.2024 до Договору Факторингу 1 та Акту приймання-передачі, до позивача перейшло право вимоги до відповідача. Позивач не здійснював жодних нарахувань за кредитним договором. Станом на дату подання позовної заяви на рахунки позивача не надходило жодного платежу на погашення заборгованості відповідача за кредитним договорам, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем, на момент подання позовної заяви, за кредитним договором, становить 18 913,60 грн., яка складається з: 8 800,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 10 113,60 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом. Із матеріалів справи встановлено, що згідно відповіді №1909363 від 20.10.2025 з Єдиного демографічного реєстру, відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . (а.с.62). Ухвалою Гребінківського районного суду Полтавської області від 11.11.2025 року у цивільній справі відкрито спрощене позовне провадження. Справу призначено до розгляду в судовому засіданні з викликом сторін на 08.12.2025 року о 09-30 год. Витребувано з АТ КБ "ПРИВАТБАНК", чи емітувалась на ім`я [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) платіжна картка 4149-62XX-XXXX-8695; про факт зарахування коштів на картковий рахунок маска Картки 4149-62XX-XXXX-8695 у період з період з 23.05.2024 по 28.05.2024 у сумі 8 000,00 грн. Копію позовної заяви з додатками направлено відповідачу та встановлено строк для подання відзиву на позов. (а.с.72-74). 09.12.2025 року на виконання ухвали суду від 10.11.2025 року до суду від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надійшла витребувана інформація. (а.с.87-89). 12.02.2026 року в судове засідання представник позивача не з`явився, він належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, в позовній заяві просив розгляд справи провести без участі сторони позивача, на позовних вимогах наполягає просить задовольнити позов у повному обсязі, не заперечує проти винесення судом заочного рішення. (а.с.5 зворот). У судові засідання, призначені на 08.12.2025, 16.01.2026, 12.02.2026 відповідач не з`явився, відзиву не подавав. За зареєстрованим у встановленому порядку місцем реєстрації за адресою: [ADDRESS] , судова кореспонденція не отримана, конверт повернувся до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». (а.с.81). Від нього не надходило заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи. Крім того, відповідач викликався в судові засідання, шляхом опублікування на офіційному веб-сайті Судової влади України оголошення про виклик до Гребінківського районного суду Полтавської області. В Постанові КЦС ВС від 01.12.2023 № 591/4832/22 (61-10261св23) зроблено такий висновок, що довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку з «відсутністю за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. З огляду на положення ст.128 ЦПК України, він вважається таким, що належним чином сповіщений про день і час розгляду справи. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. За нормою ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч.1 ст.281 ЦПК України про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Згідно ухвали суду від 12.02.2026 року суд ухвалив провести заочний розгляд даної цивільної справи. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України). Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача, стосовно якої він просить ухвалити рішення, у матеріальному розумінні це певна річ (об`єкт), щодо якої виник спір. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 23.05.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАКС КРЕДИТ» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії (кредитний договір) №00-9790118 на суму 8 000,00 грн. Відповідач приєднався до умов кредитного договору шляхом введення одноразового ідентифікатора 66462, що відповідно до вимог законодавства визнається належним та допустимим способом підтвердження волевиявлення сторони на укладення правочину. Після вчинення акцепту позичальником, кредитодавцем на кредитний договір накладено кваліфікований електронний підпис уповноваженої особи із кваліфікованою електронною позначкою часу. Зазначений порядок підтверджується положеннями кредитного договору та довідкою про ідентифікацію. (а.с.21). Відповідно до умов кредитного договору та Паспорту споживчого кредиту, первісний кредитор надав відповідачу у кредит грошові кошти в сумі 8 000,00 грн. строком на 360 днів (дата остаточного повернення кредиту 18.05.2025) зі сплатою комісії за надання кредиту 800,00 грн., реальна річна процентна ставка, відсотків річних 9122,86%. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом 50 996,00 грн. Позичальник зобов`язувався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у кредитному договорі, паспорті споживчого кредиту, Правилах надання грошових коштів у позику. (а.с.8-20). На виконання умов кредитного договору №00-9790118 від 23.05.2024, ТОВ «МАКС КРЕДИТ» ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням через Товариство з обмеженою відповідальністю "ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН" на платіжну картку № 4149-62XX-XXXX-8695, що підтверджується повідомленням від Товариства з обмеженою відповідальністю «Платежі Онлайн» та додатками до нього. (а.с.22-25). Крім того, факт зарахування 23.05.2024 кредитних коштів у сумі 8 000,00 грн. на платіжну картку №4149-62XX-XXXX-8695 відповідача [PERSON] , підтверджується інформацією наданою АТ КБ "ПРИВАТБАНК", випискою за договором б/н за період 23.05.2024-28.05.2024. (а.с.87-89). Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «МАКС КРЕДИТ» за кредитним договором №00-9790118 від 23.05.2024, заборгованість відповідача станом на 25.11.2024 складає 18 913,60 грн. (а.с.41, 41 зворот). 25.11.2024 між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено Договір факторингу № 25112024-МК/Ейс, відповідно до умов якого останньому відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до реєстру боржників №Б/Н від 25.11.2024, та виписки по особовому рахунку за кредитним договором №00-9790118 від 23.05.2024, заборгованість відповідача [PERSON] становить 18 913,60 грн., яка складається з: 8 800,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 10 113,60 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом. (а.с.30-39,42). Згідно з частиною 1 статті 203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Частиною 1 статті 205 Цивільного кодексу України визначено правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з частиною 1 статті 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України). Відповідно до статті 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до частин 1 та 2 статті 639 Цивільного кодексу України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно- телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (пункт 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 статті 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із частиною 2 статті 1050 Цивільного кодексу України, у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов та обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із частиною першою статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов`язань (стаття 625 Цивільного кодексу України). Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконав свого зобов`язання. останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки позивача, ні на рахунки попереднього кредитора. Відповідно до вимог статей 12, 13, 81 ЦПК України обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин, враховуючи те, що відповідач, не виконав свої зобов`язання щодо погашення заборгованості за кредитним договором №00-9790118 від 23.05.2024, суд вважає що вимоги позивача, щодо стягнення з відповідача на його користь заборгованості підлягають задоволенню в повному обсязі, а саме в розмірі 18 913,60 грн., яка складається з: 8 800,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 10 113,60 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом. Згідно з п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. Із матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір відповідно до платіжної інструкції №27328 від 13.10.2025 в розмірі 2 422,40 грн (а.с. 1). Оскільки позовні вимоги ТОВ «ФК «ЕЙС» задоволено в повному обсязі, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір в розмірі 2 422,40 грн. Також, позивачем заявлено до стягнення витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7 000,00 грн. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Частинами 1-3 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження надання правової допомоги позивачем надано суду: копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КС №7073/10 Соломко О.В., копію довіреності від 11.08.2025 року, якою ТОВ «ФК «ЕЙС» доручає адвокату Соломко О.В. представляти його інтереси; копію договору №20/08/25-01 від 20.08.2025 року про надання правничої допомоги між Адвокатським Бюро «Соломко та Партнери» та ТОВ «ФК «ЕЙС»; копію додаткової угоди №25770808440 від 11.09.2025 до договору №20/08/25-01 від 20.08.2025 року про надання правничої допомоги; копію Акту прийому-передачі наданих послуг від 01.10.2025 року в якому вказаному суму наданих послуг 7 000,00 грн. (а.с.43-49). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. З урахуванням вищенаведеного, а також положень статті 11 ЦПК України, виходячи з вимог розумності та справедливості, суд приходить до висновку про те, що обсяг наданої правничої допомоги адвокатом, з урахуванням малозначності справи, спрощеного порядку її розгляду, обсягу виконаних адвокатом робіт, часом витраченим адвокатом на виконання таких робіт, зважаючи на те, що представник позивача не брав участі в судових засіданнях, з урахуванням принципу розумності та справедливості, вважає вказані витрати не співмірні зі складністю справи та обсягом вищезазначених наданих адвокатом послуг, що є підставою для визначення витрат на правову допомогу у розмірі 3 000 гривень.

Outcome: approved