Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем розірвати, посилаючись на те, що спочатку сімейне життя сторін складалось добре, проте на даний час шлюбні відносини фактично припинені. Причиною розпаду сім`ї, на думку позивачки, стало відчуження одне від одного, яке виникло на підставі кардинальної різниці в поглядах на сімейне життя, що спричинило постійні сварки, які поступово призвели до того, що сторони стали зовсім чужими людьми. Поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивачка наміру не має, спільне господарство сторони не ведуть та фактично проживають окремо. Оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, просить позовні вимоги задовольнити та розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 08.08.2015 року Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Окрім того, просить прізвище [PERSON] після розірвання шлюбу змінити на дошлюбне « [PERSON] ».Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 29 жовтня 2025 року цивільну справу за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , про розірвання шлюбу, передано за підсудністю до Біляївського районного суду Одеської області. 03 грудня 2025 року дана справа надійшла до Біляївського районного суду Одеської області. За даними протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.12.2025 року для розгляду вищевказаної справи визначено головуючого суддю Буран В.М. Ухвалою суду від 21.01.2026 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивачка у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. У прохальній частині позовної заяви просила розглянути справу за її відсутності (зворотній а.с. 1). Відповідач у судове засідання не з`явився, надіславши на електронну адресу суду заяву про визнання позову та розгляд справи без його участі (а.с. 23). Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України - неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, з 08.08.2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1126 (зворотній а.с. 22). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 2657. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно ст. 56 Сімейного Кодексу України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому термін «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved