Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

02 листопада 2023 року заступник керівника Полтавської обласної прокуратури Титарчук І.Г. звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідну функції у спірних правовідносинах Градизької селищної ради Кременчуцького району Полтавської області до відповідачів: виконавчого комітету Градизької селищної ради Кременчуцького району Полтавської області, [PERSON] , про визнання недійсним договору поставки та застосування наслідків його недійсності. В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що виконавчим комітетом Градизької селищної ради Кременчуцького району Полтавської області проведено процедуру закупівлі (відкриті торги) за предметом ДК 021:2015:34144520-9-Асенізаційні автоцистерни, очікуваною вартістю 528000 грн.Пропозиції для участі у торгах подали два учасника: фізична особа [PERSON] (далі ФО [PERSON] ) (первинна та остаточна пропозиція 527200 грн) та КП «Благоустрій» Градизької селищної ради (первинна та остаточна пропозиція 527900 грн).Найбільш економічно вигідною визнано тендерну пропозицію учасника ФО [PERSON] .У подальшому, уповноваженою особою протоколом від 08.11.2021 № 61 ухвалено рішення про намір укласти договір про закупівлю з переможцем ФО [PERSON] , яке оприлюднено 08.11.2021 в електронній системі закупівель.За результатами закупівлі між виконавчим комітетом Градизької селищної ради Кременчуцького району Полтавської області та ФО [PERSON] укладено договір поставки від 26.11.2021 № 243 на поставку Асенізаційної автоцистерни (вантажної спеціалізованої цистерни асенізаційної), вартістю 527200 грн. На виконання договору поставки, виконавчим комітетом Градизької селищної ради Кременчуцького району Полтавської області перераховано ФО [PERSON] кошти в сумі 527200 грн, а ФО [PERSON] поставлено виконавчому комітету Градизької селищної ради Кременчуцького району Полтавської області асенізаційну автоцистерну (акт приймання-передачі від 07.12.2021 №1). В подальшому, управлінням Північно-східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області виявлено порушення законодавства у сфері публічних закупівель, допущені замовником під час проведення даної закупівлі. Учасник ФО [PERSON] у складі тендерної пропозиції не завантажила ряд документів, які вимагались тендерною документацією замовника, зокрема, документи для підтвердження відповідності учасника встановленим кваліфікаційним критеріям (ст. 17 Закону та підпункт 5.3 пункту 5 розділу III тендерної документації). Також [PERSON] не надано документів, які підтверджують відповідність тендерної пропозиції учасника технічним, якісним, кількісним та іншим вимогам до предмета закупівлі, установленим замовником у Додатку № 4 до тендерної документації. ФО [PERSON] не надано лист - роз`яснення з зазначенням законодавчих підстав ненадання відповідних документів. З огляду на викладене, тендерна пропозиція учасника ФО [PERSON] не відповідає вимогам тендерної документації замовника та мала бути відхилена на підставі абз. 2 п. 1 та абз. 2 п. 2 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про публічні закупівлі». Натомість, замовником визнано вказаного учасника переможцем процедури закупівлі, про що зазначено у протоколі від 08.11.2021 № 61, який підписано в.о. уповноваженої особи Гетало Володимиром Васильовичем та оприлюднено в електронній системі закупівель. Разом з цим, згідно інформації, розміщеній на веб-порталі Уповноваженого органу з питань закупівель, на зазначений протокол накладено електронний підпис 08.11.2021 о 17:25. Вищевказаний електронний підпис належить селищному голові [PERSON] , про що свідчать дані веб-сайту Центрального засвідчувального органу (https://czo.gov.ua/verify). Водночас безпосередньо протокол щодо прийняття рішення уповноваженою особою від 08.11.2021 № 61 підписаний в.о. уповноваженої особи Гетало Володимиром Васильовичем У подальшому, замовником 08.11.2021 оприлюднено повідомлення про намір укласти договір з переможцем ФО [PERSON] .Згідно норм ч. 6 ст. 17 Закону переможець процедури закупівлі у строк, що не перевищує десяти днів з дати оприлюднення в електронній системі закупівель повідомлення про намір укласти договір про закупівлю, повинен надати замовнику документи шляхом оприлюднення їх в електронній системі закупівель, що підтверджують відсутність підстав, визначених п.п. 2, 3, 5, 6, 8, 12 і 13 ч. 1 та ч. 2 цієї статті.Однак, переможцем ФО [PERSON] вказані документи не подані, про що свідчать відомості електронної системи закупівель. З огляду на викладене, тендерна пропозиція переможця ФО [PERSON] не відповідала вимогам тендерної документації замовника та мала бути відхилена на підставі абз. 3 п. 3 ч. 1 ст. 31 Закону. За наслідком вищевикладеного, замовником порушено норми п. 5 ч. 1 ст. 5 Закону в частині недотримання принципів здійснення закупівель, а саме: об`єктивного та неупередженого визначення переможця процедури закупівлі. Також встановлено, що уповноваженою особою виконавчого комітету Градизької селищної ради при визначенні очікуваної вартості предмету закупівлі не здійснено повне дослідження цінової кон`юнктури ринку внаслідок чого завищено очікувану вартість предмета закупівлі, чим порушено вимоги ч. 1 ст. 3 Закону в частині здійснення закупівель за принципом максимальної економії та ефективності. Здійсненню процедури закупівлі UA-2021-10-20-007411-а передувало внесення змін до рішення 11 сесії 8 скликання «Про бюджет Градизької селищної територіальної громади на 2021 рік» № 5 від 19.10.2021 «Про внесення змін і доповнень до селищного бюджету на 2021 рік Градизької селищної територіальної громади», яким вирішено внести зміни до розподілу видатків бюджету на 2021 рік до КПКВК МБ 0210000 та виділити зі спеціального фонду 527200 грн на придбання асенізаційної машини, підписати договір купівлі- продажу з ФО [PERSON] .З вищевикладеного вбачається, що на день розміщення оголошення про проведення відкритих торгів (20.10.2021) на веб-порталі Уповноваженого органу з питань закупівель посадовим особам виконавчого комітету Градизької селищної ради було відомо про учасника (переможця) - ФО [PERSON] , з якою у подальшому буде укладено договір на поставку асенізаційної машини. Дані дії виконавчого комітету Градизької селищної ради нівелюють принципами здійснення публічних закупівель, а саме добросовісної конкуренції серед учасників та об`єктивного та неупередженого визначення переможця процедури закупівлі (п. 1, 5 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про публічні закупівлі»). При цьому, для дотримання принципу змагальності, а також вимог обов`язкової участі в закупівлі не менше двох учасників, з відома [PERSON] , невстановлена особа розмістила на веб-порталі Уповноваженого органу з питань закупівель від імені КП «Благоустрій» Градизької селищної ради пропозицію щодо продажу асенізаційної автоцистерни за 527900 грн. Фактично комунальне підприємство участі в закупівлі не брало, машини у підприємства для продажу не було. За результатами цієї формальної (фіктивної) тендерної процедури 08.11.2021 її переможцем на веб-порталі Уповноваженого органу з питань закупівель визначено Багирич Т.І. з ціновою пропозицією 527200 грн. Крім того, укладений договір від 26.11.2021 № 243 з переможцем процедури закупівлі - ФО [PERSON] не відповідає проекту договору, який міститься у тендерній документації замовника, що суперечить вимогам ч. 6 ст. 33 Закону в частині відповідності укладеного договору тендерній документації. Вказаний договір реально виконано шляхом здійснення оплати в сумі 527200 грн та отриманням предмета закупівлі - асенізаційної автоцистерни. Разом із цим, перевіркою відповідності поставленого (отриманого) товару умовам договору від 26.11.2021 № 243 встановлено, що виконавчим комітетом Градизької селищної ради в особі голови Мирослава Носа прийнято технічно несправний транспортний засіб всупереч вимог наказу Мінтрансу № 102, ч. 1 ст. 268 ГК України, який переобладнаний з порушенням вимог стандартів, правил та нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху та який заборонено експлуатувати під час дорожнього руху, оскільки останній не відповідає вимогам п. 31.3 «Правил дорожнього руху України», у зв`язку з чим виконавчим комітетом Градизької селищної ради завдано матеріальної шкоди (збитків) на суму 527200 грн. Зважаючи на порушення вимог Закону при проведенні вказаної публічної закупівлі, її результати, оформлені протоколом щодо прийняття рішення уповноваженою особою від 08.11.2021 № 61, підлягають визнанню судом недійсними (незаконними). Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 02.08.2023 у справі № 924/1288/21, Верховний Суду вказав, що якщо публічна закупівля завершується оформленням відповідного господарського договору, то оскаржити можна такий договір, позовна вимога про визнання недійсною закупівлі не є ефективним способом захисту, а рішення уповноваженої особи замовника, оформлене протоколом, є таким, що вичерпало дію фактом його виконання (укладенням договору). Отже, позовна вимога про визнання недійсною закупівлі - неефективний спосіб захисту, який не забезпечить поновлення порушених прав держави, за захистом яких прокурор звертається до суду.Обрання неефективного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові. Подібний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2022 року у справі № 910/12525/20 (провадження № 12-61гс21, пункт 148). (п. 153 -155 постанови).З урахуванням викладеного, прокурор зазначає про недійсність (незаконність) публічної закупівлі задля подальшого визнання недійсним договору поставки, укладеного за результатами вказаної закупівлі. Оскільки процедура публічної закупівлі проведена з порушення вимог закону, що завдає шкоди інтересам держави та суспільства, тому договір поставки від 26.11.2021 № 243, укладений між виконавчим комітетом Градизької селищної ради Кременчуцького району Полтавської області та ФО [PERSON] на поставку асенізаційної автоцистерни (вантажної спеціалізованої цистерни асенізаційної) вартістю 527200 грн, підлягає визнанню недійсною у судовому порядку. У свою чергу, визнання недійсними результатів публічної закупівлі та укладених за її результатами договору не позбавляє можливості замовника провести процедуру відкритих торгів, як того вимагає чинне законодавство. Відповідно до ст. 216 Цивільного кодексу України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.Отже, спірний договір підлягає визнанню недійсним із одночасним застосуванням наслідків його недійсності у вигляді двосторонньої реституції. Порушення законодавства при здійсненні вказаної закупівлі, не сприяє раціональному та ефективному використанню бюджетних коштів і створює загрозу порушення економічних інтересів держави. Як наслідок, укладення договору з порушенням вимог законодавства призвело до зайвого витрачання коштів з бюджету та свідчить про нераціональне та неефективне їх використання, що створює загрозу порушення економічних інтересів держави у бюджетній сфері. Таким чином, у зазначеному випадку наявний як державний, так і суспільний інтерес. Прокурор пред`являє цей позов в інтересах держави в особі Градизької селищної ради Кременчуцького району Полтавської області з наступних підстав.В контексті правовідносин у даній справі, інтереси держави полягають не тільки у захисті прав державних органів влади чи тих, які відносяться до їх компетенції, а також захист прав та свобод місцевого самоврядування, яке не носить загальнодержавного характеру, але направлене на виконання функцій держави на конкретній території та реалізуються у визначеному законом порядку та способі, який відноситься до їх відання.Верховний Суд неодноразово у своїх правових висновках стверджував, що органи місцевого самоврядування є рівними за статусом носіями державної влади, як і державні органи.Згідно ст. 64 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» видатки, які здійснюються органами місцевого самоврядування на потреби територіальних громад, їх' розмір і цільове спрямування визначаються відповідними рішеннями про місцевий бюджет. Джерелом фінансування оскаржуваної закупівлі є кошти місцевого бюджету.Тобто, органом, до компетенції якого віднесені повноваження щодо захисту інтересів держави є Градизька селищна рада Кременчуцького району Полтавської області, як орган, який визначає основне розподілення коштів. На підставі викладеного, прокуратура звертається з вказаним позовом до суду в інтересах держави в особі Градизької селищної ради Кременчуцького району Полтавської області. Ухвалою Глобинського районного суду від 17 листопада 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче засідання ( а.с.88 т.1). 27.12.2023 року представником відповідача [PERSON] направлено відзив на позов, в якому зазначив, що Градизька селищна рада не була учасником спірних правовідносин, не виступала стороною договору поставки № 243 від 26.11.2021 року та не була замовником у тендері на купівлю асенізаційної машини, натомість такою стороною був її виконавчий комітет, який є окремою юридичною особою, тому в задоволенні позову слід відмовити, оскільки позов подано прокурором в інтересах юридичної особи, права якої не були порушені оспорюваним договором. Прокурор неналежним чином обґрунтував підстави для представництва держави в особі Градизької селищної ради. В процесі участі у торгах, на етапі допуску до торгів та на етапі фактичного переоформлення автоцистерни жодних зауважень до [PERSON] з боку покупця не надходило. Переобладнання автоцистерни виконане у відповідності до висновку Київського НДІ. На даний час вартість аналогічної автоцистерни є вищою, ніж на дату продажу. Подання позову є втручанням в господарську діяльність підприємства, застосування наслідків недійсності правочину призведе до значно більших витрат з боку держави в особі виконкому Градизької селищної ради (а.с.109-112 т.1). 05.01.2024 року представником позивача направлено відповідь на відзив, відповідно до змісту якого заступник керівника Полтавської обласної прокуратури при зверненні до суду з позовом дотримався вимог ст.ст. 56, 175 ЦПК України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру». Джерелом фінансування оскаржуваної закупівлі є кошти місцевого бюджету, тобто, органом, до компетенції якого віднесені повноваження щодо захисту інтересів держави є Градизька селищна рада Кременчуцького району Полтавської області, як орган, який визначає основне розподілення коштів (а.с.117-121). 20 лютого 2024 року закрито підготовче провадження по цивільній справі та призначено її до судового розгляду (а.с.192-194 т.1). В судовому засіданні прокурор позов підтримав, посилаючись на підстави та обставини, вказані в ньому. Представник Градизької селищної ради в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала. Пояснила, що договір поставки від 26.11.2021 року № 243 є фактично виконаним та оплаченим. Проведення відкритих торгів щодо закупівлі асенізаційної автоцистерни здійснено у межах та у спосіб, визначений законодавством. Додатково пояснила, що рішення № 5 від 19.10.2021 «Про придбання асенізаційної машини» Градизькою селищною радою не приймалось. Відповідачі проти задоволення позову заперечували з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. Виконавчим комітетом Градизької селищної ради Кременчуцького району Полтавської області проведено процедуру закупівлі (відкриті торги) за предметом ДК 021:2015:34144520-9 Асенізаційна автоцистерна (вантажна спеціалізована цистерна асенізаційна). Очікувана вартість 528000 грн. Учасниками відкритих торгів зареєструвалися два учасника: фізична особа [PERSON] (первинна та остаточна пропозиція 527200 грн) та комунальне підприємство «Благоустрій» Градизької селищної (первинна та остаточна пропозиція 527900 грн). Найбільш економічно вигідно визнано тендерну пропозицію учасника ФО [PERSON] . Підпунктом 5.3 пункту 5 розділу ІІІ тендерної документації на закупівлю товару код ДК 021:2015:34144520-9 Асенізаційна автоцистерна (вантажна спеціалізована цистерна асенізаційна) визначено перелік документів, які вимагаються для підтвердження відповідності учасників встановленим кваліфікаційним критеріям, вимогам, що встановлені ст. 17 Закону та іншим вимогам Закону, що подаються у складі тендерної документації. Серед переліку необхідних документів, в тому числі, ті, що підтверджують наявність обладнання та матеріально технічної бази та технологій (2); наявність працівників відповідно кваліфікації, які мають необхідні знання та досвід: довідка в довільній формі про наявність фахівців в штаті та працівників необхідної кваліфікації із зазначенням їх спеціалізації і досвіду (3); наявність документально підтвердженого досвіду виконання аналогічного (аналогічних) за предметом закупівлі договору (договорів): довідка про виконання аналогічного договору предмета закупівлі, в якій повинно бути зазначено: повне найменування контрагента з яким укладено договір, його код ЄДРПОУ, адреса, телефон, предмет договору. Для підтвердження зазначеної у довідці інформації учасник повинен надати оригінал або копію виконаного договору, разом із копіями документів, що підтверджують отримання в повному обсязі товарів контрагентом згідно договору (акти приймання передачі або накладні, або інші документи щодо кожного з договорів, що підтверджує отримання таких товарів контрагентом). Надати відгук від попереднього замовника про виконання аналогічного договору ( з яким було укладено договір) із зазначенням дати і номеру договору (на який надано відгук) по всіх виконаних аналогічних договорах, з переліку, визначеного в Інформаційній довідці про виконання аналогічного договору (4) (а.с.25). В той же час, всупереч вимог ст. 17 Закону України «Про публічні закупівлі», Тендерної документації, учасником ФО [PERSON] у складі тендерної пропозиції не завантажено вищевказані документи, які вимагались тендерною документацією та які б підтверджували відповідність учасника встановленим кваліфікаційним критеріям, що встановлено результатами перевірки процедури закупівлі № UA-2021-10-20-007411-а, проведеної Управлінням Північно-східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області та не надано лист роз`яснення з зазначенням законодавчих підстав ненадання відповідних документів. Крім того, [PERSON] не надано документів, які підтверджують відповідність тендерної пропозиції учасника технічним, якісним, кількісним та іншим вимогам до предмета закупівлі, установленим замовником у Додатку № 4 до тендерної документації. Тендерна пропозиція учасника ФО [PERSON] не відповідала вимогам тендерної документації замовника та мала бути відхилена на підставі абз. 2 п. 1 та абз. 2 п. 2 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про публічні закупівлі». Однак, протоколом № 61 від 08.11.2021 року щодо прийняття рішення уповноваженою особою за результатом розгляду тендерних пропозицій, що підписана в.о. уповноваженої особи Гетало Володимиром Васильовичем, переможцем спрощеної закупівлі визначено учасника торгів [PERSON] (а.с.34). Разом з цим, згідно інформації, що розміщена на веб-порталі Уповноваженого органу з питань закупівель, на зазначений протокол накладено електронний підпис 08.11.2021 о 17:25, який належить селищному голові Носі Мирославу Юрійовичу, про що свідчать дані веб-сайту Центрального засвідчувального органу (https://czo.gov.ua/verify), тоді як безпосередньо протокол щодо прийняття рішення уповноваженою особою від 08.11.2021 № 61 підписаний в.о. уповноваженої особи Гетало Володимиром Васильовичем. Тобто, ідентифікаційні дані, які містяться у електронному підписі, згідно даних веб-сайту Центрального засвідчувального органу (https://czo.gov.ua/verify), не дають змогу однозначно встановити особу представника ВК Градизької селищної ради, а саме в.о. уповноваженої особи Гетала Володимира Васильовича, оскільки ідентифікаційні дані підпису, який міститься у протоколі від 08.11.2021 № 61 відрізняються від ідентифікаційних даних в електронному підписі, розміщеному на веб-порталі Уповноваженого органу з питань закупівель, що є порушенням п. 19 ст. 1 Закону України «Про електронні довірчі послуги» та ч. 10 ст. 11 Закону України «Про публічні закупівлі». Повідомленням про намір укласти договір про закупівлю UA-2021-10-20-017411-а визначено строк поставки товарів до 31 грудня 2021 року, назва предмета закупівлі: код ДК 021:2015:34144520-9 - Асенізаційна автоцистерна (вантажна спеціалізована цистерна асенізаційна); місце поставки 39071, Україна, Полтавська область, смт. Градизьк, вул. Київська,51; найменування переможця ФО [PERSON] ; ціна тендерної пропозиції 527200 грн (а.с.35). Згідно норм ч. 6 ст. 17 Закону України «Про публічні закупівлі» та вимог п.п. 5.4 п.5 розділу ІІІ тендерної документації, переможець процедури закупівлі у строк, що не перевищує десяти днів з дати оприлюднення в електронній системі закупівель повідомлення про намір укласти договір про закупівлю, повинен надати замовнику документи шляхом оприлюднення їх в електронній системі закупівель, що підтверджують відсутність підстав, визначених п.п. 2, 3, 5, 6, 8, 12 і 13 ч. 1 та ч. 2 цієї статті. Проте, ФО [PERSON] вказані документи не подані, про що свідчать відомості електронної системи закупівель. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 31 Закону Замовник відхиляє тендерну пропозицію із зазначенням аргументації в електронній системі закупівель у разі, якщо переможець процедури закупівлі не надав у спосіб, зазначений в тендерній документації, документи, що підтверджують відсутність підстав, установлених ст. 17 Закону. № 922. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що виконкомом Градизької селищної ради порушено норми п.5 ч.1 ст. 5 Закону України «Про публічні закупівлі» в частині недотримання принципу об`єктивного та неупередженого визначення переможця процедури закупівлі. В подальшому, всупереч положень ст. 31 Закону України «Про публічні закупівлі», за результатами закупівлі між виконавчим комітетом Градизької селищної ради Кременчуцького району Полтавської області та ФО [PERSON] укладено договір поставки № 243 від 26.11.2021. П. 1.1 Договору передбачено, що відповідно до проведеної процедури закупівлі код ДК 021:2015:34144520-9 Асенізаційна автоцистерна (вантажна спеціалізована цистерна асенізаційна), постачальник зобов`язується передати у власність замовника у визначені договором строки: за ДК 021:2015:34144520-9 Асенізаційна автоцистерна, в асортименті, кількості та якості відповідно до Специфікації, що є невід`ємною частиною цього Договору (додаток № 1), а замовник зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього грошову суму у розмірі та в порядку, визначеними цим договором. Товар повинен відповідати Державним стандартам (які передбачають застосування заходів із захисту довкілля) та технічним умовам заводів виробників і мати паспорт якості на кожну партію товару та сертифікат відповідності (п. 1.2). Якість товару повинна відповідати стандартам, технічним умовам, викладеним у нормативно технічній документації на поставлений Товар (п.2.1). П.3.3 Договору встановлена загальна сума Договору 527000 грн без ПДВ. Товар має бути поставлений до 31.12.2021 року (п. 6.1). Договір підписаний сторонами (а.с.37-39). Укладений договір від 26.11.2021 № 243 з переможцем процедури закупівлі - ФО [PERSON] не відповідає проекту договору, який міститься у тендерній документації замовника, що суперечить вимогам ч. 6 ст. 33 Закону в частині відповідності укладеного договору тендерній документації. На виконання Договору поставки № 243 від 26.11.2021, виконавчим комітетом Градизької селищної ради Кременчуцького району Полтавської області перераховано ФО [PERSON] кошти в сумі 527200 грн, призначення платежу: за асенізаційну автоцистерну, що підтверджується платіжним дорученням № 10 від 09.12.2021 року ( а.с.36). Відповідно до акту прийому передачі № 1 від 07.12.2021 року ФО [PERSON] поставлено виконавчому комітету Градизької селищної ради Кременчуцького району Полтавської області асенізаційну автоцистерну (а.с.40). Перевіркою відповідності поставленого (отриманого) товару умовам договору від 26.11.2021 № 243 встановлено, що виконавчим комітетом Градизької селищної ради прийнято технічно несправний транспортний засіб всупереч вимог наказу Мінтрансу № 102, ч. 1 ст. 268 ГК України, який переобладнаний з порушенням вимог стандартів, правил та нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху та який заборонено експлуатувати під час дорожнього руху, оскільки останній не відповідає вимогам п. 31.3 «Правил дорожнього руху України», у зв`язку з чим виконавчим комітетом Градизької селищної ради завдано матеріальної шкоди (збитків) на суму 527200 грн. Зокрема, відповідно до висновку від 24.11.2022 № 3448 судової експертизи технічного стану транспортного засобу, автомобіль MERCEDES-BENZ моделі 1114D, шасі № [NUMBER] , укомплектований цистерною 7,92 м3, що не відповідає вимогам науково-технічної експертизи від 28.04.2021 № 559738 про можливість встановлення на автомобіль цистерни не більше 4,5 м3. Тобто, вказаний автомобіль укомплектовано цистерною 7,92 м3, що є порушенням вимог п. 31.3 «Правил дорожнього руху України», якими забороняється експлуатація транспортних засобів у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху та якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (а.с.3 т.2). Представником виконкому Градизької селищної ради, з метою спростування доводів позовної заяви, надано копію свідоцтва про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки № 11 від 27.07.2023 року? відповідно до якого дійсна місткість автоцистерни до планки 4500 літрів (а.с.34 т.2). В той же час, комплектування автомобіля автоцистерною об`ємом менше 7 куб.м суперечить вимогам технічної специфікації, яка є додатком 4 до тендерної документації на закупівлю товару код ДК 021:2015:34144520-9-Асенізаційні автоцистерни, що є самостійною підставою для визнання договору поставки недійсним (а.с.34 т.2). За результатами перевірки, проведеної Управлінням Північно східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області в ході залучення їх до участі в межах кримінального провадження № 12022170000000151, встановлено, що уповноваженою особою виконавчого комітету Градизької селищної ради при визначенні очікуваної вартості предмету закупівлі не здійснено повне дослідження цінової кон`юнктури ринку внаслідок чого завищено очікувану вартість предмета закупівлі, чим порушено вимоги ч. 1 ст. 3 Закону України «Про публічні закупівлі» в частині здійснення закупівель за принципом максимальної економії та ефективності. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону закупівля здійснюється відповідно до річного плану. Річний план, додаток до річного плану та зміни до них безоплатно оприлюднюються на веб-порталі Уповноваженого органу з питань закупівель протягом п`яти днів з дня їх затвердження. Планування є передумовою проведення закупівлі та передує безпосередньому здійсненню закупівель. Як вбачається з форми річного плану, очікувана вартість предмету закупівлі є невід`ємною частиною планування закупівель. В той же час, виконавчим комітетом Градизької селищної ради очікувана вартість предмету закупівлі № UA-2021-10-20-007411-а визначалась без отримання цінових пропозицій учасників ринку та прайс листів на момент вивчення ринку, а лише ймовірно на підставі загальнодоступної відкритої інформації про ціни на відповідний товар. Висновком судової транспортно товарознавчої експертизи від 02.08.2021 року № СЕ-19/117-22/5348-АВ встановлено ринкову вартість ТЗ Mercedes-benz 1114D (спеціалізована вантажна асенізаційна цистерна) станом на 26.11.2021 року в сумі 405910 грн (а.с.59-66). Згідно висновку судової економічної експертизи від 26.08.2022 року № СЕ-19/117-22/11720-ЕК, за результатами дослідження встановлено завищення очікуваної вартості предмета закупівлі на 121290 грн (ринкова вартість аналогічного транспортного засобу становить 405910 грн, вартість предмету закупівлі визначена у розмірі 527200 грн) (а.с.49-55 т.1), чим порушено вимоги ч. 1 ст. 5 Закону України «Про публічні закупівлі» в частині здійснення закупівель за принципом максимальної економії та ефективності. Вказані експертизи проведені в межах досудового розслідування по кримінальному провадженню №12022170000000151, експерти попереджені про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України, є достатньо мотивованими та т.ґрунтовано, тому суд вважає їх належним та допустимим доказом. Суд критично оцінює наданий відповідачем звіт про оцінку колісного транспортного засобу спіалізованої вантажної цистерни асенізаційної , проведений ПП ВКА «Ріко т.ґр» , оскільки ринкова варість об`єкта оцінки визначалася станом на 20.06.2022 року, експерт не попереджався про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку (а.с.36 т.2). Для дотримання принципу змагальності, а також вимог обов`язкової участі в закупівлі не менше двох учасників, невстановлена особа розмістила на веб-порталі Уповноваженого органу з питань закупівель від імені КП «Благоустрій» Градизької селищної ради пропозицію щодо продажу асенізаційної автоцистерни за 527900 грн. Фактично комунальне підприємство участі в закупівлі не брало, машини у підприємства для продажу не було. За результатами цієї формальної тендерної процедури 08.11.2021 її переможцем на веб-порталі Уповноваженого органу з питань закупівель визначено Багирич Т.І. з ціновою пропозицією 527200 грн. Прокурор в обґрунтування позову, в тому числі, посилається на рішення № 5 від 19.10.2021 року «Про придбання асенізаційної машини», відповідно до якого сесія селищної ради вирішила придбати асенізаційну машину вартістю 527200 грн; підписати договір купівлі продажу з ФО [PERSON] . Суд вважає вказаний доказ недопустимими та не бере його до уваги, оскільки прокурором не надано для огляду оригінал вказаного рішення, не встановлено джерело походження вказаного доказу, представниками Градизької селищної ради заперечується прийняття вказаного рішення. Встановивши фактичні обставини справи, дослідивши надані прокурором докази на підтвердження своїх доводів, суд дійшов наступних висновків. Правове регулювання спірних правовідносин здійснюється Законом України від 25.12.2015 № 922-VIII «Про публічні закупівлі» (далі Закон) (в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) визначає правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад. Пунктом 18 ч. 1 ст. 1 Закону передбачено, що переможець процедури закупівлі це учасник, тендерна пропозиція якого відповідає всім критеріям та умовам, що визначені у тендерній документації, і визнана найбільш економічно вигідною, та якому замовник повідомив про намір укласти договір про закупівлю, або учасник, якому замовник повідомив про намір укласти договір про закупівлю за результатами застосування переговорної процедури закупівлі. За змістом ч. 1 ст. 5 Закону закупівлі здійснюються за такими принципами: добросовісна конкуренція серед учасників; максимальна економія, ефективність та пропорційність; відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; недискримінація учасників та рівне ставлення до них; об`т.ґру та неупереджене визначення переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі; запобігання корупційним діям і зловживанням. Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону замовник вимагає від учасників процедури закупівлі подання ними документально підтвердженої інформації про їх відповідність кваліфікаційним критеріям. Замовник установлює один або декілька з таких кваліфікаційних критеріїв: 1) наявність в учасника процедури закупівлі обладнання, матеріально-технічної бази та технологій; 2) наявність в учасника процедури закупівлі працівників відповідної кваліфікації, які мають необхідні знання та досвід; 3) наявність документально підтвердженого досвіду виконання аналогічного (аналогічних) за предметом закупівлі договору (договорів); 4) наявність фінансової спроможності, яка підтверджується фінансовою звітністю (ч. 2 ст. 16 Закону). Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 Закону замовник відхиляє тендерну пропозицію із зазначенням аргументації в електронній системі закупівель у разі, якщо учасник процедури закупівлі: не відповідає кваліфікаційним (кваліфікаційному) критеріям, установленим статтею 16 цього Закону та/або наявні підстави, встановлені частиною першою статті 17 цього Закону; не відповідає встановленим абзацом першим частини третьої статті 22 цього Закону вимогам до учасника відповідно до законодавства; зазначив у тендерній пропозиції недостовірну інформацію, що є суттєвою при визначенні результатів процедури закупівлі, яку замовником виявлено згідно з частиною п`ятнадцятою статті 29 цього Закону тощо. Рішення про намір укласти договір про закупівлю приймається замовником у день визначення учасника переможцем процедури закупівлі/спрощеної закупівлі, та протягом одного дня з дати ухвалення такого рішення замовник оприлюднює в електронній системі закупівель повідомлення про намір укласти договір про закупівлю (т.. 33 Закону № 922-VIII). Отже, визначення переможця процедури закупівлі є правом замовника, реалізації якого передує оцінка тендерних пропозицій на відповідність тендерній документації. Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. Тендерна пропозиція учасника ФО [PERSON] не відповідала вимогам тендерної документації замовника, переможець процедури закупівлі не надав у спосіб, зазначений в тендерній документації, документи, що підтверджують відсутність підстав, установлених т.. 17 Закону. № 922, тому тендерна пропозиція мала бути відхилена замовником на підставі т.. 31 Закону України «Про публічні закупівлі». Крім того, процедура закупівлі та укладення договору поставки № 243 від 26.11.2021 відбулися з порушенням принципів, передбачених т.. 5 ЗУ «Про публічні закупівлі». За приписами частин 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до частин 1, 5 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Положеннями частин 1, 3 ст. 215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Судом встановлено, що сума оплати за договором поставки 527200 грн, джерелом фінансування закупівлі є кошти місцевого бюджету, отже в даному випадку укладення правочину порушує публічний порядок та інтереси держави, оскільки наявне неефективне використання бюджетних коштів, що були використані внаслідок недодержання вимог законодавства; порушення тендерних норм призводить до спотворення конкурентного середовища, підриває саму ідею чесної конкуренції, наслідком чого є не тільки порушення принципів добросовісної конкуренції, а й неефективне використання бюджетних коштів, підрив довіри до держави та її інститутів, а також нівелювання мети Закону, що спрямована на забезпечення економії та ефективності використання державних коштів. Недодержання норм Закону України «Про публічні закупівлі», за умови використання коштів державного чи (або) місцевого бюджету завдає шкоди економічним, фінансовим, політичним та соціальним інтересам держави, а отже є порушенням публічного порядку та відповідає положенням частині 3 статті 215 ЦК України. Таким чином, оспорюваний правочин з переможцем, який став таким внаслідок проведення процедури закупівлі з порушенням вищевказаних положень Закону України «Про публічні закіпівлі» є недійсним в силу приписів т..ст. 203, 215 ЦК України. Враховуючи викладене, позовна вимога про визнання недійсним договору поставки № 243 від 26.11.2021 року, укладеного між виконавчим комітетом Градизької селищної ради Кременчуцького району Полавської області та фізичною особою [PERSON] на поставку асенізаційної автоцистерни (вантажної спеціалізованої цистерни асенізаційної) вартістю 527200 грн, з підстав невідповідності його змісту положенням законодавства згідно зі статтями 203, 215 ЦК України є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Загальні правила щодо правових наслідків недійсності правочинів сформульовані в статті 216 ЦК України, в частині першій якої вказано, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. У постанові від 12.12.2018 у справі № 644/7422/16-ц Велика Палата Верховного Суду зазначила, що застосування зазначених правових наслідків засвідчує факт повернення сторін у первісний стан. У цивілістичній науці та судовій практиці цей процес називають двосторонньою реституцією. При цьому ЦК України не пов`язує можливість застосування наслідків недійсності правочину з добросовісністю сторін правочину, і добросовісність сторони до уваги не береться. Сторони зобов`язані повернути все отримане за недійсним правочином лише тому, що правочин визнано недійсним. За змістом статті 216 ЦК України наслідком недійсності правочину є застосування двосторонньої реституції незалежно від добросовісності сторін правочину (див. пункт 86 постанови Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2018 у справі № 909/968/16). Так, за змістом абзацу першого частини першої статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює для сторін тих прав та обов`язків, які зумовлені його вчиненням, а породжує лише передбачені законом наслідки, пов`язані з його недійсністю. Одним з таких наслідків є реституція. Вона спрямована на відновлення status quo anteу фактичному та правовому становищі сторін, яке існувало до вчинення недійсного правочину, шляхом нівелювання юридичного значення будь-яких дій, які сторони вчинили на виконання цього правочину. Тому кожна сторона зобов`язана повернути іншій у натурі все, що вона одержала на виконання недійсного правочину (абзац другий частини першої статті 216 ЦК України). За недійсності правочину взаємне повернення сторонами одержаного за ним (двостороння реституція) є юридичним обов`язком, що виникає із закону та юридичного факту недійсності правочину. Реституція це спеціальна форма відновлення становища, що існувало до порушення, сутність якої полягає в поверненні сторін правовідношення у стан, який передував вчиненню певної протиправної дії. Реституція може поставати як реституція володіння (повернення кожною із сторін недійсного правочину того, що така сторона за ним отримала) або ж як компенсаційна реституція відшкодування (в грошовій чи т.ґрунтов формі) вартості одержаного у разі неможливості його повернення в натурі. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 18.09.2024 у справі №918/1043/21 зауважила, що за недійсності правочину взаємне повернення сторонами одержаного за ним (двостороння реституція) є юридичним обов`язком, що виникає із закону та юридичного факту недійсності правочину. Таке поновлення сторін у попередньому становищі може застосовуватися лише тоді, коли майно, передане за відповідним правочином, залишається в його сторони. За таких обставин позов є обґрунтованим та підлягає повному задоволенню. Щодо обґрунтованості підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 131-1 Конституції України, т.. 23 Закону України Про прокуратуру, представництво прокуратурою інтересів держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів держави у випадках та порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 3 ст. 23 зазначеного Закону, прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Частинами 3, 4 ст. 56 ЦПК України встановлено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за т.ґрунтованог або виключними обставинами. Відповідно до ч. 4, 6 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб`єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії. Під час здійснення представництва інтересів держави у суді прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом, зокрема звертатися до суду з позовом. Прокурора наділено повноваженнями щодо звернення до суду в інтересах інших осіб. Виключні випадки, у яких не допускається здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави, наведено у ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», до яких дані спірні правовідносини не віднесено. Підставою представництва в суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави. Із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави. Правовідносини, пов`язані з використанням бюджетних коштів, становлять суспільний інтерес, а незаконність (якщо таке буде встановлено) договору в частині, на підставі якого ці кошти витрачаються, такому суспільному інтересу не відповідає. Вирішуючи питання про справедливу рівновагу між інтересами суспільства і конкретної фізичної чи юридичної особи, ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Трегубенко проти України» від 02.11.2004 категорично ствердив, що «правильне застосування законодавства незаперечно становить «суспільний інтерес». Інтереси держави у сфері публічних закупівель полягають в ефективному використанні бюджетних коштів, дотриманні цілей бюджетних процедур, забезпеченні доступу до участі у публічних закупівлях та конкурентному обранні переможців торгів. Зазначене кореспондується з положеннями п. п. 4, 6 ч. 1 ст. 7 БК України, за якими бюджетна система України ґрунтується на принципах ефективності та результативності при складанні та виконанні бюджетів усі учасники бюджетного процесу мають прагнути досягнення цілей, запланованих на основі національної системи цінностей і завдань інноваційного розвитку економіки, шляхом забезпечення якісного надання публічних послуг при залученні мінімального обсягу бюджетних коштів та досягнення максимального результату при використанні визначеного бюджетом обсягу коштів. Порушення законодавства при здійсненні вказаної закупівлі, не сприяє раціональному та ефективному використанню бюджетних коштів і створює загрозу порушення економічних інтересів держави. Як наслідок, укладення договору з порушенням вимог законодавства призвело до зайвого витрачання коштів з бюджету та свідчить про нераціональне та неефективне їх використання, що створює загрозу порушення економічних інтересів держави у бюджетній сфері. Таким чином у зазначеному випадку наявний як державний, так і суспільний інтерес. У справі «Менчинська проти Російської Федерації» (рішення від 15.01.2009, заява №42454/02, п.35) Європейський Суд з прав людини висловив таку думку (у неофіційному перекладі): «сторонами цивільного провадження виступають позивач і відповідач, яким надаються рівні права, в тому числі право на юридичну допомогу. Підтримка, що надається прокуратурою одній із сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, при захисті інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідним правопорушенням зачіпаються інтереси великого числа громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави». Інтереси держави охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду в кожному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація інтересів держави, особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до т.ґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це потрібно. Прокурор пред`явив цей позов в інтересах держави в особі Градизької селищної ради Кременчуцького району Полтавської області мотивуючи наступним. В контексті правовідносин у даній справі, інтереси держави полягають не тільки у захисті прав державних органів влади чи тих, які відносяться до їх компетенції, а також захист прав та свобод місцевого самоврядування, яке не носить загальнодержавного характеру, але направлене на виконання функцій держави на конкретній території та реалізуються у визначеному законом порядку та способі, який відноситься до їх відання. Верховний Суд неодноразово у своїх правових висновках стверджував, що органи місцевого самоврядування є рівними за статусом носіями державної влади, як і державні органи. Згідно т.. 64 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» видатки, які здійснюються органами місцевого самоврядування на потреби територіальних громад, їх розмір і цільове спрямування визначаються відповідними рішеннями про місцевий бюджет. Бюджетним кодексом України визначаються правові засади функціонування бюджетної системи України, її принципи, основи бюджетного процесу і міжбюджетних відносин та відповідальність за порушення бюджетного законодавства. Відповідно до п. 47 ч. 1 ст. 2 Бюджетного кодексу України розпорядники бюджетних коштів це бюджетні установи в особі їх керівників, уповноважені на отримання бюджетних асигнувань, взяття бюджетних зобов`язань та здійснення видатків з бюджету. При цьому, для здійснення програм та заходів, які реалізуються за рахунок коштів бюджету, бюджетні асигнування надаються розпорядникам бюджетних коштів. За обсягом наданих прав розпорядники бюджетних коштів поділяються на головних розпорядників бюджетних коштів та розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня ( ч. 1 ст. 22 Бюджетного кодексу України). Головний розпорядник бюджетних коштів здійснює контроль за повнотою надходжень, взяттям бюджетних зобов`язань розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня та одержувачами бюджетних коштів і витрачанням ними бюджетних коштів (ч. 9 п. 5 ст. 22 Бюджетного кодексу України). Джерелом фінансування оскаржуваної закупівлі є кошти місцевого бюджету. Тобто, органом, до компетенції якого віднесені повноваження щодо захисту інтересів держави є Градизька селищна рада Кременчуцького району Полтавської області, як орган, який визначає основне розподілення коштів. Пунктом 5.6 постанови Верховного Суду від 16.04.2019 у справі №910/3486/18 вказано, що представництво прокурором у суді законних інтересів держави здійснюється і у разі, якщо захист цих інтересів не здійснює, або неналежним чином здійснює відповідний орган. Прокурор не зобов`язаний встановлювати причини, за яких позивач не здійснює захист своїх інтересів. Відповідну правову позицію викладено в постановах Верховного Суду від 18.04.2019 у справі № 906/506/18, від 11.04.2019 у справі № 904/583/18, від 13..02.2019 у справі № 914/225/18, від 21.05.2019 у справі № 921/31/18. Розглядаючи питання обґрунтування прокурором підстав представництва інтересів держави у суді, Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 наголошено, що прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу. При цьому бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Відповідно до ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», Полтавською обласною прокуратурою 25.09.2023 до Градизької селищної ради Кременчуцького району Полтавської області направлено лист за № 15/2-542вих23 з пропозицію самостійного вжиття заходів реагування на виявлені порушення, зокрема, шляхом звернення до суду з відповідною позовною заявою. У відповідь на лист селищною радою повідомлено Полтавську обласну прокуратуру про відсутність наміру звертатись з позовом до суду (лист від 17.10.2023 № 02-44/2005 додається). Також Полтавською обласною прокуратурою, на виконання абз. 4 ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» попередньо повідомлено позивача про звернення в його інтересах до суду з вказаним позовом. З урахуванням наведеного, суд вважає, що прокурором належно обґрунтовано підстави для звернення до суду в інтересах держави, звернення прокурора до суду спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання - законності витрат коштів на потреби забезпечення бюджетної установи, що фінансується за рахунок коштів місцевого бюджету. Здійснюючи розподіл судових витрат за наслідками розгляду справи, враховуючи вимоги статті 141 ЦПК України, а також висновки суду про повне задоволення позову, судові витрати, понесені прокуратурою у зв`язку з оплатою судового збору, підлягають відшкодуванню за рахунок відповідачів у рівних частках (по 1342 грн).

Outcome: approved