Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що її батьки батько [PERSON] та мати [PERSON] не проживають разом з 2012 року. З того часу вона постійно проживає з мамою. А в червні 2012 році батьки офіційно розірвали шлюб. До 18 років батько сплачував аліменти на її виховання та проживання. Її життям майже не цікавиться. У вересні 2024 року вона вступила до Дніпровського фахового коледжу залізничного транспорту та транспортної інфраструктури на денну форму навчання, термін якої закінчується 30.06.2027 року. В зв`язку з неможливістю працювати, так як форма навчання у неї денна, інших доходів окрім стипендії вона не отримує. Усі витрати пов`язані з її навчанням: харчування, одяг, витрати на придбання канцтоварів, оплачує її мати. Відповідач, як батько, ніякої матеріальної допомоги у добровільному порядку на її утримання в зв`язку з навчанням не надає. У зв`язку з цим, просить стягнути з відповідача на її корить аліменти на період навчання в розмірі частки усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дати пред`явлення позову і до закінчення нею навчання, тобто до 30 червня 2027 року. Позивачка у судове засідання не з`явилася, попередньо надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, попередньо надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку. Встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , копія якого додана до матеріалів справи. Відповідно довідки №713 від 01.09.2025 року, виданоїДніпровським фаховим коледжем залізничного транспорту та транспортної інфраструктури, [PERSON] є студенткою І курсу, групи 1БО11, спеціальності D1 Облік і оподаткування освітньої програми Бухгалтерський облік». На повному державному забезпеченні не знаходиться. Зарахована наказом №142с від 15.08.2024 року бюджет Дніпровського фахового коледжу залізничного транспорту та транспортної інфраструктури. Денна форма навчання. Закінчує навчання 30 червня 2027 року. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання ( ч.1,2 ст.199 Сімейного Кодексу України). Згідно ст.200 Сімейного Кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. До відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187,189-192і194-197цього Кодексу( ст.201 Сімейного Кодексу України). При визначенні розміру аліментів суд враховує : стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення ( ч.1 ст.182 Сімейного Кодексу України). Відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного Кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У своїй постанові від 29 січня 2018 року по справі № 622/373/16-ц Верховний Суд роз`яснив, що на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (ст.185СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст..199, 200, 201цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що [PERSON] навчається на денній формі навчання, працевлаштуватися вона не має змоги у зв`язку з навчанням, а відповідач є працездатним, та може сплачувати аліменти, вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти її утримання на період навчання, в заявленому позивачкою розмірі частки, щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову, і до закінчення нею навчання, але не більше ніж до досягнення 23 років за умови продовження навчання. Таким чином, суд, враховуючи вищевикладене, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ч.1, ч.2 п.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються : у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки позивачка при зверненні до суду з даним позовом була звільнена від сплати судового збору, тому у відповідності до вимог ст.142 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 50 відсотків судового збору за подання заяви про стягнення аліментів, що відповідно становить 605, 60 грн. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (частина четверта статті 268 ЦПК України). Згідно з частиною п`ятою статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Повний текст рішення складений відповідно до ч. 5ст. 268 ЦПК України, що узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 05.09.2022 у справі № 1519/2-5034/11, тобто датою ухвалення судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 21.01.2026 року, є дата складення повного судового рішення 05.02.2026 року. На підставі викладеного, ст. ст. 182, 191, 199, 200 Сімейного Кодексу України, та

Outcome: approved