Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшов позов від Товариства з обмеженою відповідальністю "СВЕА ФІНАНС" до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості. Позивач просить стягнути на його користь з відповідача заборгованість за Договором № 4797533 від 18.05.2023 у розмірі 21995,46 грн та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422,40 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 18.05.2023 між ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та відповідачем було укладено договір позики № 4797533, згідно з умовами якого відповідач отримав 6000,00 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів, що передбачені Кредитним договором. Між ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» і ТОВ «СВЕА ФІНАНС» 27.12.2023 було укладено договір факторингу №01.02- 92/23. Відповідно до згаданого договору факторингу ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» відступило свої права вимоги, а ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло право вимоги за первинними договорами, у розмірі заборгованостей боржників перед ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів», визначеними в реєстрі боржників. У тому числі за цим договором факторину ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було відступлено право вимоги за заборгованістю відповідача перед ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» за договором № 4797533 від 18.05.2023. За розрахунком позивача за договором № 4797533 від 18.05.2023 заборгованість відповідача перед ТОВ «СВЕА ФІНАНС» станом на дату складання позову складає 21995,46 грн, з яких заборгованість за основним боргом 6000,00 грн, та заборгованість за відсотками 15995,46 грн. Ухвалою Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 22.09.2025 відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, про що повідомлено сторони та роз`яснено їм права, передбачені ст.ст.178-180,191,193, ч. 5 ст.279 ЦПК України. Відповідач був повідомлений про розгляд справи в порядку, визначеному п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України та розміщенням оголошення про виклик на сайті суду. Протягом визначеного судом строку відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд даної справи з повідомленням (викликом) сторін до суду відповідач не подав. Відповідно до ч. 8 ст.178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до вимог ч. 14 ст. 7, ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд встановив такі обставини. Судом встановлено, що 18.05.2023 між ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» (позикодавець) та відповідачем (позичальник) було укладено Договір позики №4797533, на підставі якого позикодавець надав відповідачу позику. Істотні умови договору позики обумовлені сторонами і є такими. Сума позики - 6000,00 грн, строк позики - 30 днів, дата повернення позики- 17.06.2023, процентна ставка фіксована 2,7% в день. Відповідно до п.4 Договору проценти за цим Договором нараховуються щоденно на залишок позики. 27.12.2023 за договором факторингу №01.02-92/23 ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» відступило право вимоги за цим боргом на користь ТОВ «СВЕА ФІНАНС». Відповідно до п. 3.1.3 право вимоги переходить до фактора з моменту підписання цього договору. Позивач надав суду Реєстр боржників, у якому значиться відповідач із заборгованістю за договором позики № 4797533 від 18.05.2023. Відповідно до Реєстру боржників до Договру факторингу №01.02-92/23 заборгованість відповідача за Договором позики №4797533 станом на дату відступлення склала: 21995,46 грн. Згідно з розрахунком заборгованості по договору № 4797533 від 18.05.2023 заборгованість відповідача перед ТОВ «СВЕА ФІНАНС» станом на дату складання позову становить 21995,46 грн, з яких заборгованість за основним боргом 6000,00 грн, заборгованість за відсотками 15995,46 грн. За наявними у справі матеріалами, відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання, оскільки не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «СВЕА ФІНАНС», ні на рахунки попереднього кредитора. Вирішуючи спір по суті, суд застосовує такі норми законодавства. За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина другої статті 639 ЦК України). Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19; від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19. Частиною першою статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію". Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Законом України "Про електронну комерцію", електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до частини третьої статті 11 Законом України "Про електронну комерцію", електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону). Згідно із частиною шостою статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Частиною восьмою статті 11 Законом України "Про електронну комерцію" встановлено, що у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до частини першої статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За нормами статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно із частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною першою статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За частиною 1 статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Відповідно до частини 1 статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Таким чином, у ЦК України встановлена можливість замінити кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги новому кредитору, вчинивши відповідний правочин у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким відступається. Згідно зі статтею 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Проаналізувавши вищевказані норми чинного законодавства та досліджені в справі докази, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитними договорами підлягають задоволенню. Так, суд установив, що на підставі Договору позики №4797533 від 18.05.2023 ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» (позикодавець) надав відповідачу позику у розмірі 6000,00 грн на строк 30 днів, процентна ставка фіксована 2,7% в день. Також позивач довів, що 27.12.2023 за договором факторингу №01.02-92/23, ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» відступило право вимоги за цим боргом на користь ТОВ «СВЕА ФІНАНС». Згідно з розрахунком заборгованості по договору № 4797533 від 18.05.2023 заборгованість відповідача перед ТОВ «СВЕА ФІНАНС» станом на дату складання позову становить 21995,46 грн, з яких заборгованість за основним боргом 6000,00 грн, заборгованість за відсотками 15995,46 грн. Оскільки відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання, тобто не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на користь ТОВ «СВЕА ФІНАНС», ні на користь попереднього кредитора, то це є підставою для стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитом. Отже, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за Договором позики №4797533 від 18.05.2023 у розмірі 21995,46 грн. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, на користь позивача підлягають відшкодуванню судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2 422,40 грн.

Outcome: approved