Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-10 00:00:00

15.07.2025 до суду надійшов позов [PERSON] до Крупецької сільської ради про виділ в натурі частини житлового будинку із спільної часткової власності в окремий об`єкт нерухомого майна та припинення права спільної часткової власності. В обґрунтування поданого позову вказано, що [PERSON] відповідно до Договору купівлі-продажу частини житлового будинку від 17.03.2006 року, належить 1/2 частина житлового будинку за [ADDRESS] . Згідно з технічним паспортом на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, загальна площа належної позивачу частини будинку становить 53,1 м. кв., а саме: коридор 5,8 м. кв., кімната 10,9 м.кв., житлова кімната 16,1 м.кв., кухня 8,5 м.кв., веранда 11,8 м.кв. Співвласником по іншій частині будинку [ADDRESS] був [PERSON] , який [INFO] помер. Загальна площа належної [PERSON] частини будинку становила 27,2 м. кв., а саме: кухня 11,6 м.кв., кімната 15,6 м. кв. Даний будинок фактично був розділений між співвласниками приміщеннями, ізольованими від приміщень інших власників, обладнаними окремими входами та підведеними до кожних з ним окремо всіма комунікаціями. Однак вирішити добровільно питання щодо розподілу домоволодіння шляхом укладення нотаріально посвідченого договору, проведення державної реєстрації за кожною із частин житлового будинку та присвоїти кожній частині будинку поштової адреси немає можливості, оскільки власник помер, а спадкоємці невідомі, тому в добровільному порядку не можливо вирішити це питання. Відповідно позивач немає можливості самостійно реалізувати свої права щодо вільного володіння та розпорядження даною частиною будинку. За таких обставин позивач та його представник звернулись до суду та просили: виділити йому в натурі зі спільної часткової власності в окремий об`єкт нерухомого майна (житлового приміщення), розташоване за адресою: будинок [ADDRESS] , загальною площею 53,1 м.кв., а саме: коридор 5,8 м. кв., кімната - 10,9 м.кв., житлова кімната - 16,1 м.кв., кухні - 8,5 м.кв., веранда - 11,8 м.кв., та припинити позивачу право спільної часткової власності на 1/2 частини житлового будинку, розташованого за адресою: будинок [ADDRESS] . Ухвалою суду від 17.07.2025 у даній справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання на 24.09.2025. 24.09.2025 підготовче судове засідання у справі відкладено за клопотанням представника позивача, адвоката Мукомел Л.А. 29.10.2025 підготовче судове засідання у справі було закрито. 26.11.2025 за клопотанням представника позивача судом постановлено повернутися до стадії підготовчого судового засідання. 22.12.2025 підготовче судове засідання у справі відкладено за клопотанням представника позивача про витребування доказів. 16.01.2026 у даній справі замінено неналежного відповідача Крупецьку сільську раду, на належного [PERSON] , у зв`язку із чим підготовче судове засідання було відкладено. 28.01.2026 підготовче судове засідання у справі закрито та призначено судовий розгляд на 11.02.2026. 11.02.2026 під час судового засідання представник позивача, адвокат Мукомел Л.А., поданий позов підтримала з викладених у ньому підстав. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлена про час та дату розгляду справи, до суду не з`явилась та про причини неявки не повідомила, відзив на позов не подавала, у зв`язку із чим протокольною ухвалою суду було постановлено проводити заочний розгляд даної справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, [PERSON] відповідно до Договору купівлі-продажу частини житлового будинку від 17.03.2006 року, належить 1/2 частина житлового будинку за [ADDRESS] (а.с. 6, 7, 8) Згідно з технічним паспортом на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, загальна площа належної позивачу частини будинку становить 53,1 м. кв., а саме: коридор 5,8 м. кв., кімната 10,9 м.кв., житлова кімната 16,1 м.кв., кухні 8,5 м.кв., веранда 11,8 м.кв. (а.с. 12-15). Співвласником по іншій частині будинку [ADDRESS] був [PERSON] , про що свідчить довідка Крупецької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області від 22.04.2025 № 157 (а.с. 9, 68). З висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна від 15.04.2025 № 15 слідує, що частини житлового будинку [ADDRESS] , яка перебуває у фактичному користуванні [PERSON] , а саме: веранда 11,8 кв.м., коридор 5,8 кв.м., жила кімната 10,9 кв.м., жила кімната 16,1 кв.м., кухня 8.5 кв.м., за технічними показниками може бути виділена в окремий об`єкт (а.с. 10). [PERSON] помер [INFO] , після його смерті спадщину прийняли його дочка [PERSON] , та син [PERSON] , що підтверджується матеріалами спадкової справи № 16/2009 (а.с. 58-77). [PERSON] та [PERSON] успадкували, в т.ч., частини будинку [ADDRESS] . [PERSON] помер [INFO] . Після його смерті єдиною спадкоємицею за законом є [PERSON] , про що свідчать матеріали спадкової справи № 81/2010 (а.с. 108-126). Отже, після смерті [PERSON] відповідач [PERSON] успадкувала належну йому частку (1/4) будинку [ADDRESS] (а.с. 121). Надаючи правову оцінку зазначеним обставинам, суд враховує наступне. Згідно із ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст.ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Так, з матеріалів справи слідує, що відповідач [PERSON] успадкувала частку будинку [ADDRESS] після смерті батька та брата. Отже, [PERSON] є співвласником зазначеного будинку разом із позивачем [PERSON] . Згідно ч. 1, 2 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Поняття спільної часткової власності викладено в частині першій статті 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробовому виразі. Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності (частина перша статті 364 ЦК України). Положенням статті 364 ЦК України закріплено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Так, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. За змістом наведених норм виділ частки зі спільного майна це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно, за загальним правилом, розміру його частки у праві спільної власності та припинення права спільної часткової власності на відповідне майно. Шляхом виділу частки у майні припиняється спільна часткова власність, і особа стає власником виокремленого майна. В постанові Верховного Суду від 28 липня 2021 року у справі № 310/7011/17 (провадження № 61-7153св20) зроблено висновок про те, що відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Виходячи з аналізу змісту наведених норм права, поняття «поділ» та «виділ» не є тотожними. При поділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. При виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Відповідно до п.п. 6, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» № 7 від 04.10.1991, при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст.115 ЦК, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Таким чином, з матеріалів справи слідує, що спірний будинок фактично розділений між співвласниками приміщеннями, ізольованими від приміщень інших власників, обладнаними окремими входами та підведеними до кожних з ним окремо всіма комунікаціями. Оскільки вирішити добровільно питання щодо розподілу домоволодіння шляхом укладення нотаріально посвідченого договору, проведення державної реєстрації за кожною із частин житлового будинку та присвоїти кожній частині будинку поштової адреси позивач не має можливості. За таких обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та наявність підстав для його задоволення. Судові витрати позивач не бажає стягувати із відповідача.

Outcome: approved