Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

У січні 2026 року ТОВ «Споживчий центр» звернулось до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що 17 квітня 2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачкою було укладено кредитний договір (оферти) № 16.04.2025-100001989. Відповідно до умов договору відповідачу було надано кредит у сумі 12000 грн на строк 217 днів, зі сплатою процентів за користування кредитними коштами у розмірі 1 % за один день користування кредитом, комісії, пов`язаної з наданням кредиту у розмірі 9 % від суми кредиту, що дорівнює 1080 грн та додаткової комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Скориставшись кредитними коштами, взятих на себе зобов`язань із своєчасного їх повернення відповідачка не виконала. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 39840 грн, що складається з: тіла кредиту 12000 грн, процентів 18600 грн, комісії (пов`язаної з наданням кредиту) 1080 грн, додаткової комісії (за обслуговування кредитної заборгованості) 2160 грн та неустойки 6000 грн. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 15 січня 2026 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, при подачі позову надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідачка про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання не з`явилася, відзив не подала. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 17 квітня 2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] було укладено кредитний договір (оферти) № 16.04.2025-100001989, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у сумі 12000 грн на строк 217 днів з дати його надання, зі сплатою фіксованої незмінної процентної ставки за користування кредитними коштами у розмірі 1 % за один день користування кредитом, комісії, пов`язаної з наданням кредиту у розмірі 9 % від суми кредиту, що дорівнює 1080 грн та додаткової комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 1080 грн у кожному з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом, який разом з пропозицією про укладення кредитного договору (оферти), заявкою кредитного договору № 16.04.2025-100001989 (кредитної лінії) від 17 квітня 2025 року, відповіддю позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору № 16.04.2025-100001989 (кредитної лінії) від 17 квітня 2025 року та паспортом споживчого кредиту складає кредитний договір (а.с. 8-15). Сторонами договору також узгоджено графік платежів та розрахунок сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки, з урахування вартості супутніх послуг. Відповідачка не виконала свого обов`язку повернути кредит на умовах та в строки, визначені кредитним договором. Згідно зі ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором. На підставі наведених норм права та встановлених обставин справи суд дійшов висновку, що у зв`язку з неналежним виконанням відповідачкою зобов`язань за кредитним договором у неї виникла заборгованість, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Отже, право позивача порушене і підлягає захисту, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором на загальну суму 39840 грн. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню також понесені ним та документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2662 грн 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved