Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

В вересні 2025 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про надання дозволу на реєстрацію місця проживання неповнолітньої дитини без згоди батька. В обґрунтування своїх вимог позивач вказала, що перебувала з відповідачем у шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Після народження син [PERSON] був зареєстрований за адресою : [ADDRESS] - це квартира належить на праві власності її батьку [PERSON] . В цій квартирі на момент народження дитини також проживала вона і відповідач. 13.11.2023, вже після розлучення з відповідачем та маючи особисті стосунки з іншим чоловіком - вона народила доньку [PERSON] , яка також була зареєстрована на адресою: [ADDRESS] , у квартирі що належить її батьку. На теперішній час за вказаною адресою зареєстровано 5 осіб, а саме: її батьки [PERSON] , [PERSON] , вона - [PERSON] та її діти: [PERSON] та [PERSON] .. Відповідач після розірвання шлюбу, а саме з 2019 року з їх спільним з ним сином [PERSON] - не спілкується, не піклується про нього, вихованням дитини не займається, не забезпечує його матеріально, у зв`язку з чим у 2023 році вона звернулася з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина у розмірі частини всіх видів його заробітку. Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.11.2023 по справі №214/6997/23, яке набрало законної чинності 25.12.2023 - з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі частини всіх видів його заробітку(доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини певного віку, починаючи з 18 вересня 2023 року. Позивач посилається на ті обставини, що в 2023 році, а саме 01.09.2023 вона придбала квартиру, розташовану за адресою [ADDRESS] , загальною житловою площею 49,1 кв.м., що підтверджується Договором купівлі-продажу посвідченому державним нотаріусом Другої Криворізької державної нотаріальної контори, зареєстрованому в реєстрі за №2-1642, а також Витягом з Державного реєстру речових прав №345018917 від 01.09.2023. Після купівлі квартири вона з дітьми фактично переїхала у нову власну квартиру і почала там проживати разом з дітьми, оскільки нова квартира значно покращує житлові умови її дітей. У липні цього року вона вирішила зареєструвати місце проживання дітей за адресою [ADDRESS] у квартирі власником якої вона є. Задля зміни реєстрації місця проживання спільного з відповідачем сина [PERSON] вона звернулася з заявою встановленого зразку до Центру надання адміністративних послуг «ВІЗА» Виконавчого комітету Криворізької міської ради 17.07.2025 і в цей же день до останньої сторінки своєї заяви отримала 3-й аркуш зі службовою відміткою у якому вказано «у реєстрації місця проживання (перебування) з одночасним зняттям задекларованого/зареєстрованого місця проживання - відмовлено». Підставою відмови була відсутність згоди батька дитини [PERSON] , на реєстрацію місця проживання їх спільного з відповідачем сина - [PERSON] за адресою [ADDRESS] . У позивача відсутні будь-які засоби зв`язку з її колишнім чоловіком, де саме він зараз перебуває і чим займається - їй також невідомо, єдине що маю - це копії 2-3 сторінки його паспорту та копія РНОКПП, що залишилися у неї ще під час подружнього життя. Позивач посилається на ті обставини, що позбавлена можливості звернутися до відповідача із проханням щодо надання ним згоди на реєстрацію місця проживання їх спільного сина [PERSON] за іншою адресою. Просила суд ухвалити рішення, яким надати дозвіл на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , без письмової згоди батька [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , у квартирі, що належать на праві власності матері - [PERSON] , [INFO] , стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору. Ухвалою суду від 13 жовтня 2025 року провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження та призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні. Ухвалою суду від 18.11.2025 року підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду. В судове засідання позивачка не з`явилась, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - представник служби у справах дітей виконкому Саксаганської районної і місті ради, служби у справах дітей виконкому Покровської районної в місті ради в судове засідання не з`явились, повідомлені належним чином, причина неявки суду не відома. Представник служби у справах дітей виконкому Покровської районної в місті ради подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, а також надала висновок щодо доцільності надання дозволу на здійснення реєстрації місця проживання дитини без згоди батька [PERSON] .. Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Після народження [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , в квартирі, що належить на праві власності батьку позивача [PERSON] . 13.11.2023, вже після розлучення з відповідачем та маючи особисті стосунки з іншим чоловіком - вона народила доньку [PERSON] , яка також була зареєстрована на адресою: [ADDRESS] . На теперішній час за вказаною адресою зареєстровано 5 осіб, а саме: її батьки [PERSON] , [PERSON] , вона - [PERSON] та її діти: [PERSON] та [PERSON] .. Відповідач після розірвання шлюбу, а саме з 2019 року з їх спільним з ним сином [PERSON] - не спілкується, не піклується про нього, вихованням дитини не займається, не забезпечує його матеріально у зв`язку з чим у 2023 році вона звернулася з позовом про стягнення аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі частини всіх видів його заробітку. Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.11.2023 по справі №214/6997/23, яке набрало законної чинності 25.12.2023 - з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі частини всіх видів його заробітку(доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини певного віку, починаючи з 18 вересня 2023 року. В 2023 році, а саме 01.09.2023 позивач придбала квартиру розташовану за адресою [ADDRESS] , загальною житловою площею 49,1 кв.м., що підтверджується Договором купівлі-продажу посвідченому державним нотаріусом Другої Криворізької державної нотаріальної контори, зареєстрованому в реєстрі за №2-1642, а також Витягом з Державного реєстру речових прав №345018917 від 01.09.2023. Після купівлі квартири вона з дітьми фактично переїхала у нову власну квартиру і почала там проживати разом з дітьми, оскільки нова квартира значно покращує житлові умови їх дітей. У липні цього року вона вирішила зареєструвати місце проживання моїх дітей за адресою [ADDRESS] , у квартирі власником якої вона є. Позивач звернулась до органу реєстрації місця проживання щодо реєстрації місця проживання сина [PERSON] , однак в той же день її було відмовлено через ненадання згоди батька на реєстрацію місця проживання дітей, що підтверджується відповідними заявами. Відповідно до висновку виконавчого комітету Покровської районної в місті ради орган опіки та піклування вважає, що доцільно надання дозволу на здійснення реєстрації місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , з одночасним зняттям з зареєстрованого місця проживання дитини за адресою: [ADDRESS] , без письмової згоди батька [PERSON] .. Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 29 ЦК України фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. За ч.1 ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Відповідно до ч.ч. 2- 5 ст. 7 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» дитина віком від 14 до 18 років самостійно декларує місце свого проживання за місцем проживання її батьків або інших законних представників чи одного з них без надання згоди такими особами. Дитина віком від 14 до 18 років самостійно декларує місце свого проживання за адресою іншого житла, ніж зареєстроване або задеклароване місце проживання її батьків або інших законних представників, за згодою батьків або інших законних представників чи одного з них, крім випадку, встановленого статтею 15 цього Закону. Декларування місця проживання дитини віком до 14 років здійснюється одним із її батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників дитини. Згода іншого з батьків або законних представників дитини підтверджується електронним підписом, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису відповідно до Закону України "Про особливості надання публічних (електронних публічних) послуг", або засвідчується електронним підписом, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису нотаріуса. У разі якщо місце проживання батьків або інших законних представників дитини зареєстровано/задекларовано за однією адресою, згода іншого з батьків або законних представників не надається. Відповідно до п.п. 14-17 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого Постановою КМУ від 07.02.2022 року № 265 (надалі Порядок № 265) дитина віком від 14 років самостійно декларує місце свого проживання за задекларованим/зареєстрованим місцем проживання батьків або інших законних представників чи одного з них без їх згоди. Дитина віком від 14 років самостійно декларує місце свого проживання за адресою іншого житла, ніж задеклароване/зареєстроване місце проживання її батьків або інших законних представників, за згодою батьків або інших законних представників чи одного з них. У разі декларування місця проживання у гуртожитку на період здобуття освіти така згода не надається. Місце проживання дитини віком до 14 років може бути задекларовано за адресою місця проживання одного з батьків або інших законних представників, зокрема одночасно із зняттям з попереднього задекларованого/зареєстрованого місця проживання, за декларацією, поданою одним з її батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників дитини. Згода іншого з батьків або законних представників дитини підтверджується електронним підписом, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису. У разі ненадання одним із батьків згоди відповідно до вимог цього пункту реєстрація місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, здійснюється відповідно до пункту 33 цього Порядку. Пунктом 31 Порядку № 265 визначено, що особи, які досягли 14-річного віку, самостійно подають заяву про реєстрацію місця проживання (перебування). При цьому, згідно до п.п. 32, 33 Порядку № 265, у разі подання заяви про реєстрацію місця проживання (перебування) особою, яка не досягла 18-річного віку, реєстрація місця проживання (перебування) здійснюється за згодою батьків або інших законних представників такої особи. Згода не надається у разі коли особа є здобувачем освіти та здійснює реєстрацію свого місця проживання (перебування) в гуртожитку, що належить до сфери управління закладу освіти. Подання заяви про реєстрацію місця проживання (перебування) особи віком до 14 років здійснюється одним з її батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Згода батьків або інших законних представників може бути надана у присутності особи, яка приймає заяву про реєстрацію місця проживання, або засвідчена нотаріально в установленому законодавством порядку. Однак, відповідач у добровільному порядку згоди на реєстрацію дітей за місцем проживання матері не надає. Таким чином, за відсутності письмової згоди батька на реєстрацію, позивач позбавлена можливості зареєструвати місце проживання дітей за адресою свого місця проживання. З урахуванням наведеного, виходячи з пріоритету інтересів дітей та їх найкращого забезпечення, враховуючи встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що рішення про надання згоди на реєстрацію місця проживання дитини без згоди батька за місцем проживання матері буде ефективним способом захисту прав дітей. Оскільки невизначеність реєстрації місця проживання дітей, за фактичним місцем проживання зі своєю матір`ю суперечить інтересам неповнолітніх дітей та суттєво обмежує реалізацію їх прав, гарантованих Конституцією та законами України, суд вважає, що позовні вимоги про надання дозволу на реєстрацію місця проживання дітей без згоди батька підлягають задоволенню. Враховуючи вищевикладене, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини без згоди батька, підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 15, 16, 29 Цивільного кодексу України, ст. 160 Сімейного кодексу України, Закону України «Про охорону дитинства», Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні», Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого Постановою КМУ від 07.02.2022 року № 265, та

Outcome: approved