Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

09 січня 2026 року представник позивача звернулася до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позову представник зазначила, що 07 червня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики №2695862, відповідно до умов якого відповідачу було надано позику, відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та строки встановлені договором. Отримані кредитні кошти за кредитним договором були перераховані [PERSON] на картку № [NUMBER] , яка відкрита у АТ «Райффайзен Банк. 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до Боржників вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників № 35 від 28.10.2024 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 18913 грн, з яких: 6000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 1452 грн сума заборгованості за відсотками, 11461 грн сума заборгованості за пенею. Відповідач не виконав свого обов`язку за договором позики, після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості. Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» за договором позики №2695862 від 07 червня 2024 року в сумі 18913 грн. Посилаючись на викладене, представник позивача просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором позики № 2695862 від 07.06.2024 в сумі 18913 грн, а також судові витрати. У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві зазначив, що просить проводити розгляд справи у його відсутність та не заперечує проти винесення заочного рішення судом. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, судові повістки про виклик до суду направлялися за зареєстрованим місцем проживання відповідача. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Як вбачається з Рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення судова повістка про виклик [PERSON] до суду на 09:30 год 10.02.2026 повернулося до суду з відміткою «вручено особисто». Відзиву відповідач не подав. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. 07.06.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір позики (з фіксованою процентною ставкою) №2695862 (далі по тексту Договір №2695862), який підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором 6R4hN0, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у сумі 6000 грн (п.2.1.), кредит надається строком на 30 дні (п.2.2), процентна ставка 0,825 % в день (п.2.3). За цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника № [NUMBER] із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника. (а.с.6-9). 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до Боржників вказаними у Реєстрі боржників. Згідно п.9.1, договір вступає в силу з дня його підписання і діє до 14 червня 2022 року (а.с.10-13). Згідно Додаткової угоди № 2 від 28.07.2021 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, сторони домовились викласти пункт 1.3 Договору в наступній редакції: «1.3. Клієнт зобов`язується протягом 10 (десяти)робочих днів з дати відступлення права вимоги за Договором позики Фактору, повідомити Боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних Фактору, надати інформацію передбачену чинніш законодавством про Фактора, у спосіб, передбачений договором про споживчий кредит та вимогами чинного законодавства» (а.с. 14). Додаткової угоди № 7 від 13.06.2022 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, сторони домовились викласти пункт 9.1 Договору в наступній редакції: «9.1. Даний Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення його печатками Сторін. Договір дійсний протягом 12 місяців з дня набрання чинності, але в будь-якому випадку до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим договором. У випадку, якщо жодна із Сторін не направить письмове повідомлення про розірвання договору за один місяць до строку закінчення дії договору, даний Договір автоматично пролонгується на кожний наступний рік.» (а.с. 15). 28.10.2024 Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів»» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Додаткову угоду №47 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 (а.с.16). У відповідності до Акту прийому - передачі Реєстру боржників №35 від 28/10/2024 за договором факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр боржників №35від 28/10/2024 кількістю 3262, після чого від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей (а.с.17). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників №35 від 28.10.2024 до Договору факторингу № 14/06/21 до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 2695862 в сумі 18913 грн, з яких: 6000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 1452 грн сума заборгованості за відсотками, 11461 грн сума заборгованості за пенею, (а.с.19). Відповідно до виписки по картковому рахунку № [NUMBER] , який відкритий в АТ «Райффайзен Банк» на ім`я [PERSON] , за період 07.06.2024 по 10.06.2024, 07.06.2024 зараховано кошти в розмірі 6000 грн. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №2695862, сформованого Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агенство необхідних кредитів», заборгованість [PERSON] за кредитним договором станом на 28.10.2024 становить 18913 грн, з яких: 6000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 1485 грн сума заборгованості за відсотками, 11461 грн сума заборгованості за пенею (а.с.20). Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України,договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Як зазначено в ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України,зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Так, статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Зокрема, відповідно до ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмір та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України). Таким чином, судом встановлено, що між сторонами було укладено договір у якому сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору та який підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Як зазначено в ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Таким чином, судом встановлено, що право вимоги за Договором позики №2695862 від 07.06.2024 перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на підставі договору факторингу. Вирішуючи позовну вимогу в частині стягнення з відповідача на користь позивача 6000 грн - суми заборгованості за основною сумою боргу, суд зазначає наступне. Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Приймаючи до уваги те, що відповідач отримавши кредитні кошти в загальній сумі 6000,00 грн зобов`язання з їх повернення не виконав, доказів суду, які б підтверджували виконання зобов`язання з повернення заборгованості за основною сумою боргу в повному обсязі не надав, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 6000 грн - суми заборгованості за основною сумою боргу є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи позовну вимогу в частині стягнення з відповідача на користь позивача 1452 грн суми заборгованості за відсотками, суд зазначає наступне. За ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно дост.1056-1ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Отже, за приписом зазначеної статті нарахування процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку користування кредитом та у розмірі встановленому договором. Аналіз викладених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Судом встановлено, що згідно умов договору відповідач отримав 07.06.2024 грошові кошти в сумі 6000 грн, строком на 30 днів, процентна ставка 0,825 %. Приймаючи до уваги те, що відповідач отримавши кредитні кошти, зобов`язання з повернення процентів за користування кредитними коштами не виконав, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню проценти за користування кредитними коштами. Вирішуючи позовну вимогу в частині стягнення з відповідача на користь позивача 11461 грн суми заборгованості за пенею, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Пунктом 18 Договору передбачено, за користування позикою понад встановлений договором строк позикодавець має право нараховувати пеню в розміру визначеному п. 2 Договору. Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (не виконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Приймаючи до уваги те, що сума заборгованості за договором № 2695862 від 07.06.2024 нарахована відповідачу у період дії в Україні воєнного стану, у зв`язку з чим позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення, суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення з відповідача на користь позивача 111461 грн суми заборгованості за пенею до задоволення не підлягають. Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 41 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог. Позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 3028 грн та заявлено позовні вимоги в загальному розмірі про стягнення 18913 грн. Судом задоволено позовні вимоги на суму 7452 грн що становить 39,40 % від ціни позову, отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1193,08 грн, що 39,40 % від 3028,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial