Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

27 серпня 2025 року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області, надійшла позовна заява Фізичної особи підприємця [PERSON] до [PERSON] про стягнення суми інфляційних втрат та 3% річних від простроченої суми боргу у розмірі 31 766,39 грн, посилаючись на ухилення відповідача від добровільного виконання договірних зобов`язань. Рішенням Саратського районного суду Одеської області від 03.02.2026 року позовну заяву Фізичної особи підприємця [PERSON] до [PERSON] про стягнення суми інфляційних втрат та 3% річних від простроченої суми боргу задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] на користь Фізичної особи підприємця [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] 3 % річних у розмірі 7 093,11 грн (сім тисяч дев`яносто три гривні 11 копійок) та інфляційні витрати у розмірі 24 673,28 грн (двадцять чотири тисячі шістсот сімдесят три гривні 28 копійок). Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] на користь Фізичної особи підприємця [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок). 09.02.2026 року позивачка та її представник адвокат Войтюк О.В. звернулись до Саратського районного суду Одеської області з заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати пов`язані із розглядом справи на оплату правничої допомоги, оскільки судом не вирішено вказане питання при ухвалені судового рішення. У судове засідання сторони не з`явились, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового засідання. Суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, явка яких не визнавалась судом обов`язковою. Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, усвідомленість учасників справи про її розгляд, створення судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання учасників справи, не перешкоджає розгляду заяви. Перевіривши доводи заяви про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат, дослідивши матеріали цивільної справи №495/6583 (провадження № 2/513/235/26), суд дійшов до наступного висновку. Згідно до ст.141 ЦПК України в резолютивній частині рішення, суд повинен зазначити розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції. Судом встановлено, що рішенням Саратського районного суду Одеської області від 03 лютого 2026 року позовну заяву Фізичної особи підприємця [PERSON] до [PERSON] про стягнення суми інфляційних втрат та 3% річних від простроченої суми боргу задовільнити частково. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] на користь Фізичної особи підприємця [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] 3 % річних у розмірі 7 093,11 грн (сім тисяч дев`яносто три гривні 11 копійок) та інфляційні витрати у розмірі 24 673,28 грн (двадцять чотири тисячі шістсот сімдесят три гривні 28 копійок). Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] на користь Фізичної особи підприємця [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок). Судове рішення не набрало законної сили та не звернуто до виконання. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України однією з підстав для ухвалення додаткового рішення є не вирішення судом питання про судові витрати. Частинами другою-п`ятою статті 270 ЦПК України встановлено, що суд, який ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України). Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України); 3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України). Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд, з урахуванням задоволених позовних вимог, заявленого до стягнення розміру витрат на правничу допомогу та обгрунтування його розміру зазначеного у мотивувальній частині рішення суду, вважає, що у резолютивній частині рішення помилково не зазначено про вирішення питання щодо судових витрат. Враховуючи те, що при ухваленні рішення судом у резолютивній частині рішення не було вирішено питання щодо розподілу витрат на правничу допомогу, суд вважає, що заява представника позивача адвоката Войтюка О.В. в інтересах позивачки ФОП [PERSON] та самої позивачки підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved