Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

16 жовтня 2025 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, 28 корпус) звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] ( [ADDRESS] ) про стягнення заборгованості. Мотивуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 06.10.2022 року між фізичною особою позичальником: [PERSON] (надалі Відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі Кредитодавець, Первісний кредитор) був укладений Договір про споживчий кредит № 9122179 (надалі Кредитний договір), згідно з умовами якого відповідач отримав 5000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. Сума заборгованості Відповідача становить 18109 грн., відповідно до Виписки з особового рахунка. З них: 1. прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 4550 грн. 2. прострочена заборгованість за сумою відсотків за становить 13559 грн. 3. прострочена заборгованість за комісією за видачу кредиту становить 0 грн. Позивачем проведено роботу щодо ситуації з погашення наявної заборгованості Відповідача та виконання кредитних зобов`язань, а саме: Відповідачу було надіслано письмову Претензію про погашення кредитної заборгованості вих. № 22285250/215 від 12.08.2025 р. 30.01.2023 року між Первісним кредитором та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал»(далі - Позивач) відповідно до чинного законодавства України укладений Договір відступлення прав вимоги 89-МЛ від 30.01.2023 р. Відповідачем не було сплачено кредитні кошти, комісії і проценти за користування кредитом у строк встановлений Кредитним договором, чим відповідач порушив права позивача. Позивач просить суд стягнути з [PERSON] , заборгованість за Кредитним договором № 9122179 від 06.10.2022 року, в сумі: 18109 грн., на користь ТзОВ Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн. та 8000 грн. - витрат на професійну правничу допомогу.. 20 жовтня 2025 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 06 лютого 2026 року представником позивача надані додаткові пояснення по суті справи. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив задоволити, не заперечує проти заочного розгляду справи. В судові засідання відповідач по справі повторно не з`явився, про час, дату та місце слухання справи повідомлений в порядку передбаченому ст. 128 ЦПК України. Про причини неявки в судові засідання відповідач суд не повідомляв, своїм правом на надання відзиву на позов він не скористався, заяв про відкладення слухання справи чи розгляд справи за його відсутності до суду не скеровував. Відповідно до ч.6,7 ст.128 ЦПК України судова повістка надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду . Судова повістка надіслана відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою його реєстрації, що підтверджено відповіддю № 1905300 від 20.10.2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру. Поштове повідомлення зі штрихкодовим ідентифікатором R067065527003 повернуте до суду з відміткою згідно трекінгу на офіційному сайті ДП "Укрпошта" про відсутність адресата, отже судова повістка у розумінні ч.8 ст.128 ЦПК України вважається врученою відповідачу належним чином. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку вищевикладеним, на підставі ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача та відповідача в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-VІІІ «Про судоустрій та статус суддів», районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію. Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цього Кодексу. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що 06.10.2022 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» був укладений Договір про споживчий кредит № 9122179. Відповідно до умов договору, сума кредиту 5 000,00 грн. (п. 1.2.), кредит надається строком на 105 днів з 06.10.2022 по 19.01.2023 (п. 1.3.), комісія за надання кредиту 950,00 грн. (п. 1.5.1), проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду 2%, а протягом поточного 3 % (п. 1.5.2.-1.5.3). Видача кредиту підтверджується платіжним дорученням № 84174186 від 06.10.2022 року, призначення платежу: кошти згідно договору 9122179. З наданого позивачем розрахунку та додаткових пояснень встановлено щодо нарахувань, пільговий період складає 15 днів (07.10.2022 по 21.10.2022 включно) за який щодня нараховується процент 2% від фактичного залишку кредиту (п. 1.3.1. та п. 1.5.2. кредитного договору). Відповідно: 2% від 5000,00 грн = 100,00 грн; 07.10.2022 нараховано за один день проценти в розмірі 100,00 грн. Цього ж дня Відповідач здійснив оплату в сумі 1500,00 грн, які були зараховані наступним чином: 100,00 грн сплата процентів за кредитом; 950,00 грн сплата комісії за надання кредиту; 450,00 грн тіло кредиту.Тож станом на 07.10.2022 після всіх нарахувань та погашень сума боргу 4550,00 грн, що складалась з наступного: 100,00 100,00 = 0 грн процентів за кредитом; 950,00 950,00 = 0 грн комісії; 5000,00 450,00 = 4550,00 грн. тіла кредиту. З 08.10.2022 по 21.10.2022 нараховувались проценти за пільговий період. Відповідно: 2% від 4550,00 = 91 грн; 91 грн * 14 днів = 1 274,00 грн. Тож станом на 21.10.2022 після всіх нарахувань та погашень сума боргу 5 824,00 грн., що складалась з наступного: 1 274,00 грн процентів за кредитом; 4550,00 грн тіла кредиту. 8. З 22.10.2022 розпочався поточний період, який складає 90 днів (з 22.10.2022 по 19.01.2023 включно) за який щодня нараховується процент 3 % від суми фактичного залишку кредиту (п. 1.3.2. та п. 1.5.3. кредитного договору). Відповідно: 3% від 4550,00 = 136,50 грн. 136,50 грн. * 90 днів = 12 285,00 грн. Тож станом на 19.01.2023 після всіх нарахувань та погашень сума боргу 18 109,00 грн., що складалась з наступного: 1 274,00 грн. + 12 285,00 грн. = 13 559,00 грн. процентів за кредитом; 4550,00 грн тіла кредиту Сума заборгованості Відповідача становить 18 109 грн., відповідно до Виписки з особового рахунка. З них: 1. прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 4550 грн. 2. прострочена заборгованість за сумою відсотків за становить 13559 грн. 3. прострочена заборгованість за комісією за видачу кредиту становить 0 грн. Позивачем проведено роботу щодо ситуації з погашення наявної заборгованості Відповідача та виконання кредитних зобов`язань, а саме: Відповідачу було надіслано письмову Претензію про погашення кредитної заборгованості вих. № 22285250/215 від 12.08.2025 р. 30.01.2023 року між Первісним кредитором та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» відповідно до чинного законодавства України укладений Договір відступлення прав вимоги 89-МЛ від 30.01.2023 р. Відповідачем не було в повній мірі сплачено кредитні кошти і проценти за користування кредитом у строк, встановлений Кредитним договором, чим відповідач порушив права позивача. Наданий позивачем розрахунок узгоджується з умовами кредитного договору, що не спростовано відповідачем. Спірні правовідносини регулюються нормами цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Слід зазначити, що відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа. Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. Стаття 514 ЦК України передбачає, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положенням статті 611 Цивільного кодексу України, визначено правові наслідки порушення зобов`язання. Частиною першою ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. У статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами(з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. З врахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, наданих позивачем та не спростованих відповідачем, суд дійшов висновку про укладеність вищевказаного кредитного договору між відповідачем та відповідною фінансовою установою, невиконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення, отриманих в борг коштів та наявності в нього боргових зобов`язань перед позивачем, який набув прав вимоги за вищевказаним кредитним договором за договором відступлення прав вимоги. Внаслідок невиконання відповідачем умов кредитного договору порушені права та законні інтереси позивача, які підлягають до поновлення в судовому порядку. Позовні вимоги про стягнення боргу за тілом 4 550,00 грн. та відсоткам 13 559,00 грн. підлягають до задоволення, оскільки обґрунтовані на законі та відповідають умовам кредитного договору. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1-3 ст.134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У позовній заяві від 16 жовтня 2025 року позивачем зазначався попередній розрахунок суми судових витрат, понесених позивачем, а саме витрати на правничу допомогу в сумі 8000,00 грн. На виконання вимог ст. 137 ЦПК України адвокатом поданий договір про надання правничої допомоги від 01 липня 2025 року № 0107, акт № Д/3697 наданих послуг від 20.08.2025 року, детальний опис наданих послуг від 20.08.2025 року до акту № Д/3697 за договором договір про надання правничої допомоги від 01 липня 2025 року № 0107. Виконання адвокатом Усенком Михайлом Ігоровичем договору про надання правничої допомоги здійснювалось для забезпечення ефективного здійснення процесуальних прав позивача. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи складність справи, необхідність надання адвокатом позивача послуг під час розгляду справи в суді першої інстанції та їх характер, а також з метою дотримання критерію розумності розміру понесених стороною витрат, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, понесених у цій справі у сумі 8000 грн. Також до стягнення з відповідача в силу вимог ст.141 ЦПК України підлягають судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2422,40 грн., пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, оскільки означені судові витрати понесені позивачем, що підтверджено документально.

Outcome: approved