Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-10 00:00:00

20.11.2025 з Київського районного суду м. Одеси за підсудністю до Овідіопольського районного суду Одеської області надійшов вказаний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» (далі ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» до відповідача [PERSON] , який позивач мотивує тим, що 29.04.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Форза» та [PERSON] в електронній формі укладено договір про надання позики на умовах фінансового кредиту № 000210438757. Договір укладено на умовах Пропозиції (оферти) укладення договору про надання кредиту, що опублікована на веб-сайті www.forzacredit.com.ua, підписана електронним цифровим підписом ТОВ «ФК «Форза» та акцептована відповідачем шляхом підписання електронним підписом, вчиненим одноразовим ідентифікатором Заяви-формуляра про акцептування оферти. На умовах Договору позики кредитодавець надав відповідачу грошові кошти (кредит) у розмірі 4098,00 грн. шляхом їх перерахування на картку [NUMBER] , вказану відповідачем при оформленні договору позики, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених договором, з кінцевим терміном погашення не пізніше 21.05.2021. Базова процентна ставка в день становить 1,85%, процентна ставка в день 2,5%, процентна ставка у разі прострочення (користування коштами поза межами строку на який надано кредит) - 2,5% за кожен день. Відповідач не здійснив жодного платежу, не виконав свої зобов`язання, та не вніс платежі, передбачені умовами Договору позики, як повернення отриманих коштів, також сплату процентів за користування кредитом. У зв`язку із не здійсненням платежів на виконання Договору позики у Відповідача утворилася заборгованість за Договором позики. 30.11.2021 ТОВ «ФК «Форза» та ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» уклали договір факторингу №20211130-Ф/1, відповідно до якого ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» набуло статусу кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «ФК «Форза», у тому числі до [PERSON] (порядковий номер у реєстрі боржників 159). У зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань за договором позики, станом на 10.10.2025 заборгованість відповідача перед позивачем становить 12378,60 грн., а саме: залишок заборгованості за тілом 4098,00 грн.; залишок заборгованості по процентам за користування кредитом (нарахованих відповідно до ст.1048 ЦК України та умов договору позики) 1743,63 грн.; залишок заборгованості по простроченим процентам за користування кредитом поза межами строку дії договору (нараховано новим кредитором, згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України та умов договору позики, за період 01.12.2021 року по 29.01.2022 року) 6147,00 грн.; інфляційне збільшення (нараховано новим кредитором, згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, за період 22.05.2021 року по 23.02.2022 року) 389,97 грн. Позивач просив стягнути з [PERSON] вказану заборгованість за договором позики, суму сплаченого судового збору 2422,40 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн. Ухвалою від 21.11.2025 року по справі за вказаним позовом відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання з викликом сторін. Цією ж ухвалою за клопотанням позивача було витребувано докази у АТ «ПУМБ». 17.12.2025 від АТ «ПУМБ» надійшла витребувана судом інформація. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи проводити за їх відсутності, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилась, причини неявки не повідомила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась судом належним чином за зареєстрованим місцем проживання в порядку статей 128,130 ЦПК України, рекомендоване повідомлення повернулось на адресу суду не врученим. Така позиція суду відповідає судовій практиці з розгляду аналогічних спорів: Постанови Верховного Суду від 21 грудня 2022 року у справі № 757/15603/19 (провадження № 61-7187св22), 30 листопада 2022 року у справі №760/25978/13-ц (провадження № 61-6788св22), 31 серпня 2022 року у справі №760/17314/17). Ще здійснювався виклик відповідача до суду шляхом надсилання смс повідомлення на номер телефону, який зазначено в позовній заяві, про що свідчить довідка про доставку. Також здійснювався виклик до суду через оголошення на офіційному вебсайті Судової влади України відповідача, які були розміщені відповідно приписів ч. 11 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України, тому вона вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Відзиву від відповідача на позов до суду не надходило, заяв про розгляд справи у її відсутність до суду остання не подавала. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов до наступних висновків. Відповідно до ст.15, 16 ЦК України, ст.4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом ст.3, 6, 627 ЦК України в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Ст. 638, 640 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно з ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ст.525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. В силу ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Так, відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Крім того, згідно п.1 ч. 1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ч.1 ст. 1077 УК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч.1-3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем на даний час визначається Законом України «Про електронну комерцію» №675-VIII від 03.09.2015р. (далі Закон №675). Відповідно до ст. 3 цього Закону електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ст. 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір відповіді пр. прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом пере направлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом пере направлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Ст.12 вказаного Закону (в редакції, яка діяла на час укладання кредитного договору) визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Судом встановлено, що 29.04.2021 ТОВ «ФК «Форза» та [PERSON] уклали в електронній формі договір про надання позики на умовах фінансового кредиту №0002104388757 (кредитний договір), за умовами якого ТОВ «ФК «Форза» надало відповідачці споживчий кредит у розмірі 4098,00 грн. строком на 23 дня, з 29.04.2021 по 21.05.2021. Водночас [PERSON] зобов`язалася повернути кредит до указаного терміну, а також сплатити проценти за базовою процентною ставкою в день 1,85% в день, а у разі прострочення користування коштами поза межами строку дії договору - за процентною ставкою 2,5% в день. Кредитний договір укладений сторонами дистанційно шляхом обміну електронними повідомленнями (офертою ТОВ «ФК «Форза» та акцептом [PERSON] ) і підписаний відповідачкою електронним підписом одноразовим ідентифікатором «k795342y». При цьому ТОВ «ФК «Форза» зобов`язалося перерахувати кредитні кошти на картковий рахунок [PERSON] № [NUMBER] , який зазначений у договорі. Додатками до договору №000210438757 від 29.04.2021 є Графіки платежів: дата погашення кредиту 21.05.2021; сума основного боргу 4098,00 грн.; проценти 1743,63 грн. 30.11.2021 ТОВ «ФК «Форза» і ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» уклали договір факторингу №20211130-Ф/1, за умовами якого ТОВ «ФК «Форза» за плату відступило позивачу належні йому права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. Відповідно до п.4.1 договору факторингу перехід права вимоги від клієнта до фактора відбувається з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимог у формі, наведеній у додатку №1 до цього договору. Відповідно до Витягу з Реєстру прав вимог №1 до договору факторингу №20211130-Ф/1 від 30.11.2021, ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за договором №000210438757 від 29.04.2021 в сумі 5841,63 грн., з яких: 4098,00 - сума заборгованості по тілу, 1743,63 грн. сума заборгованості за процентами. Відповідно до інформації, наданої АТ «ПУМБ» за № КНО-07.8.5/17028БТ від 11.12.2025, у Банку на ім`я [PERSON] була випущена банківська платіжна картка № [NUMBER] . Відповідно до виписок по рахунку, до якого випущена банківська картка, та звіту про транзакціях за період з 29.04.2021 по 04.05.2021 вбачається, що 29.04.2021 на рахунок [PERSON] надійшло 4098,00 грн. Із наданого позивачем детального розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 10.10.2025 за кредитним договором №000210438757 від 29.04.2021 року у [PERSON] рахується заборгованість у сумі 12378,60 грн., яка складається з: 4098,00 грн. заборгованості за тілом кредиту, 1743,63 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 6147,00 грн. заборгованості по простроченим процентам за користування кредитом поза межами строку дії договору (нараховано новим кредитором за період з 01.12.2021 року по 29.01.2022 року), 389,97 грн. інфляційного збільшення (нараховано новим кредитором за період з 22.05.2021 року по 23.02.2022 року). Відповідно до ст.12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку, суд вважає позов ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» таким, що підлягає задоволенню. Так, суд виходить з того, що сторони є вільними в укладанні договору та визначенні його умов. Кредитний договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов такого виду договорів, що підтверджується їх підписами у відповідному письмовому документі. При цьому, кредитний договір, укладений в інформаційно-телекомунікаційній системі шляхом обміну електронними повідомленнями, з підписанням електронним цифровим підписом, електронним підписом з одноразовим ідентифікатором або іншим аналогом власноручного підпису, відповідно до ст.207 ЦК України, а також Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. В даній справі судом встановлено, що договір про надання позики на умовах фінансового кредиту №000210438757 від 29.04.2021 року (кредитний договір) між «ФК «Форза» та [PERSON] укладено в електронному вигляді, зокрема із застосуванням відповідачем електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до вимог частини 6 та 8 статті 11 і статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що сторони досягли усіх істотних умов та уклали кредитний договір. Жодних обставин, які б вказували на його нікчемність, судом не встановлено. Правомірність укладеного між сторонами договору як правочину ким-небудь із сторін не оспорена, тому він є чинним і обов`язковим для виконання. Судом також встановлено, що ТОВ «ФК «Форза» виконало свої зобов`язання за вказаним договором, шляхом перерахування на картковий рахунок відповідачки кредитних коштів у розмірі 4098,00 грн. Разом з тим, відповідачка порушила умови укладеного кредитного договору, оскільки належним чином не виконувала свого зобов`язання щодо сплати грошових коштів в рахунок повернення кредиту та процентів за користування кредитними коштами, у зв`язку з чим утворилась заборгованість. При цьому суд враховує, що відбулась заміна кредитора, до позивача перейшли права ТОВ «ФК «Форза», і позивач має право вимагати від [PERSON] сплати заборгованості за кредитним договором. Розмір заборгованості за кредитним договором в частині заборгованості за тілом кредиту, процентами за користування кредитом та процентами за користування кредитом поза межами строку дії договору, підтверджується розрахунком, який наданий позивачем станом на 10.10.2025 та який є повним, чітким, узгоджується з умовами договору про надання кредиту, відповідачкою не спростований, тому суд вважає його належним та допустимим доказом і бере за основу при винесенні цього рішення. При цьому позивачем також було заявлено вимогу про стягнення інфляційних втрат, нарахованих на суму боргу за період з 22.05.2021 року по 23.02.2022 року, які обґрунтовані приписами ч. 2 ст.625 ЦК України, згідно яких боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат, судом встановлено, що він складеним відповідно до вимог чинного законодавства, не спростований відповідачем. При цьому, суд враховує, що відповідач обґрунтованого заперечення проти позову не подала, в судове засідання не прибула і жодним чином позовні вимоги не спростувала. На підставі вищевикладеного, позов слід задовольнити повністю. Згідно з ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. Крім того, відповідно до ст.137, 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на правничу допомогу. Вирішуючи це питання, суд виходить з того, що в межах цієї справи позивач ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» отримав правову допомогу від адвоката Бачинського О.М. на загальну вартість 7000,00грн. Вказані обставини підтверджуються наданими суду: договором про надання правової допомоги №20251008-13К від 08.10.2025, ордером серії ВС №1335962 від 09.10.2025, копією свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, розрахунком суми судових витрат, що включає в себе: оплату послуг адвоката за аналіз наданих клієнтом документів, судової практики, визначення перспективи подання позовної заяви; оплата послуг адвоката за підготовку та подання позовної заяви у справі; оплата послуг адвоката за збирання доказів долучених до позовної заяви; оплата послуг адвоката за підготовку та подання заяв, скарг, клопотань, чи інших процесуальних документів у ході розгляду справи. Відповідно до розділу 4 укладеного договору про надання правової допомоги №20251008-13К від 08.10.2025 (порядок здійснення розрахунків) сторони передбачили, зокрема, що у разі ухвалення судом рішення суду на користь клієнта (задоволення позовних вимог у повному обсязі), клієнт зобов`язується сплатити адвокату винагороду у розмірі 7000,00 грн. (п.4.2); клієнт зобов`язується здійснити оплату наданої адвокатом правової допомоги впродовж 10 днів з моменту постановлення судом рішення суду (п.4.4 договору). В даному випадку суд враховує, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено. Виходячи з предмету спору, значення справи для сторін, критеріїв реальності адвокатських послуг та розумності їх розміру, відсутності заперечень відповідача щодо співмірності витрат позивача на правову допомогу, у зв`язку з задоволенням позову в повному обсязі, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн.

Outcome: approved