Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №2038222822 у розмірі 14240, 33 грн, а також понесені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [PERSON] уклала із АТ «ОТП Банк» кредитний договір №2038222822. 14.03.2025 між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/03/25, у відповідності до умов якого, АТ «ОТП Банк» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні АТ «ОТП Банк» права грошової вимоги (Права Вимоги) до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між АТ «ОТП Банк» і боржниками. Відповідно до Реєстру боржників № 1 від 14.03.2025 до Договору факторингу № 14/03/25 від 14.03.2025, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 14240, 33 грн, з яких: 12327,20 грн. - загальна сума боргу по тілу; 3, 81 грн - загальна сума боргу по відсотках; 1909, 32 грн - загальна сума боргу по комісії. Відповідно пункту 6.2.3 Договору факторингу право вимоги переходить до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» з моменту підписання сторонами цього договору, після чого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» стає новим кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги до відповідача позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Отже, відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором №2038222822 в сумі 14240, 33 грн, з яких: 12327,20 грн. - загальна сума боргу по тілу; 3, 81 грн - загальна сума боргу по відсотках; 1909, 32 грн - загальна сума боргу по комісії. У справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в позовній заяві зазначив про розгляд справи за його відсутності на підставі наявних у справі доказів, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов суду не подав. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача згідно з ч.4 ст.223 ЦПК України та, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи та наявні у справі докази, встановив такі обставини. З матеріалів справи вбачається, що 26.11.2021 року між [PERSON] та АТ «ОТП Банк» було укладено кредитний договір №2038222822, який був власноручно підписаний відповідачем. Відповідно до кредитного договору відповідач отримала кредит у загальному розмірі 15910 грн на таких умовах: 14865 грн на придбання товару у Продавця 1 зі сплатою комісійної винагороди за видачу кредиту у розмірі 445, 95 грн та 600 грн на придбання Послуг зі страхування Продавця 2 «Експрес майно» від ПрАТ СК УНІПОЛІС. Комісійна винагорода за видачу кредиту сплачується Позичальником одноразово у день укладення Кредитного договору: самостійно Позичальником на Рахунок погашення боргових зобов`язань або за рахунок частини кредиту. Дата остаточного повернення кредиту 26.12.2022 року. Строк на який надається кредит визначено Графіком платежів. Комісія за управління кредитом щомісячно у розмірі 3% від суми кредиту. Встановлено Пільговий період згідно з Графіком Платежів. Продавець 1 ТО ТОВ ЦЕТЕХНО КБ, ідентифікаційний код 43058939; Продавець 2 ПрАТ СК УНІПОЛІС, ідентифікаційний код 31282197. Сума першого внеску Позичальника 4500 грн. Протягом дії кредитного договору для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись: фіксована процентна ставка у розмірі 0,01% річних. Повернення кредиту та сплата процентів відбувається шляхом сплати позичальником Ануїтентних платежів. Відповідно до Додатку №1 до кредитного договору №2038222822 визначено графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту. Крім того, [PERSON] підписала паспорт споживчого кредиту, в якому зазначена інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, а також графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту. Згідно з анкетою-заявою на отримання кредиту від 26.11.2021, в ній міститься інформація щодо суми кредиту, строку кредиту, анкетні даних фізичної особи, що співпадають із відповідними даними відповідача. Матеріали справи містять рахунок на оплату №ХЛ0000203 від 26.11.2021, постачальник ТОВ «ЦЕТЕХНО» на товар: ноутбук Lenovo ThinkBook 15 G3 ACL (21A40098RA) сірий суму 15722, 50 грн; ігрова комп`ютерна миша GamePro GM398 Black на суму 332, 50 грн; ігрова поверхня GamePro Headshot MP 068 на суму 82,50 грн. Всього без ПДВ 16137, 50, ПДВ 3227, 50, Всього з ПДВ 19365 грн. 26.11.2021 року між [PERSON] та ПрАТ «СК «Універсальний поліс» укладено договір добровільного страхування майна фізичних осіб (експрес-майно) №40027598/21FM. До матеріалів справи також долучено специфікацію до кредитного договору на суму 14865 грн. Видача кредитних коштів за кредитним договором №2038222822 від 26.11.2021 року підтверджується меморіальним ордером №44815949 від 26.11.2021 на суму 15310, 95 грн та меморіальним ордером №44815952 від 26.11.2021 на суму 600 грн. Рух коштів по рахунку відповідача підтверджується випискою рахунку за період з 26.11.2021 по 14.03.2025. 14 березня 2025 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладений договір факторингу № 14/03/25, за умовами якого до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги за кредитними договорами, що були укладені між АТ «ОТП Банк» та боржниками за кредитними договорами, що перелічені в реєстрі боржників. Відповідно до витягу з реєстру боржників № 1 до договору факторингу № 14/03/25 від 14 березня 2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за картковим рахунком № [NUMBER] , відкритим в межах кредитного договору № 2038222822 в сумі 14240, 33 грн, з яких: 12327,20 грн. - загальна сума боргу по тілу; 3, 81 грн - загальна сума боргу по відсотках; 1909, 32 грн - загальна сума боргу по комісії. Позивачем надано розрахунок заборгованості за договором №2038222822 від 26.11.2021, укладеного між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] , згідно з яким заборгованість станом на 14.03.2025 складає 14240, 33 грн, з яких: 12327,20 грн. - загальна сума боргу по тілу; 3, 81 грн - загальна сума боргу по відсотках; 1909, 32 грн - загальна сума боргу по комісії. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Ст. 1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. З огляду на матеріали справи, [PERSON] придбала у ТОВ «ЦЕТЕХНО» товар на загальну суму кредитних коштів товар в розмірі 16137, 50 грн, що підтверджується копією рахунку на оплату №ХЛ0000203 від 26.11.2021, специфікацією до кредитного договору. Згідно меморіальних ордерів, АТ «ОТП Банк» перерахував суму кредиту у загальному розмірі 15910 грн на поточний рахунок ТОВ «ЦЕТЕХНО» та ПрАТ «СК «УНІПОЛІС», на умовах укладеного договору про співробітництво за реквізитами. Отже, АТ «ОТП Банк» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало кредит в сумі 15910 грн шляхом перерахування кредитних коштів за придбаний відповідачем товар. Виходячи з наведеного, суд висновує, що позивачем надано належні та допустимі докази укладення кредитного договору та отримання відповідачем кредитних коштів. До позовної заяви надано виписку з рахунку відповідача, з якої вбачається надання відповідачу кредиту, часткову сплату по рахунку та наявність заборгованості. При цьому виписка з рахунку є первинним бухгалтерським документом відповідно до положень Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором (постанови від 23.09.2019 у справі № 910/10254/18, від 19.02.2020 у справі № 910/16143/18, від 25.05.2021 у справі № 554/4300/16-ц, від 21.09.2022 у справі № 381/1647/21, від 07.12.2022 у справі № 298/825/15-ц). Надана ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» виписка з рахунку [PERSON] відповідає наданому ним розрахунку заборгованості. В матеріалах справи відсутні докази, які б спростовували надані позивачем розрахунки заборгованості та виписку з рахунку відповідача. На час розгляду справи судом відповідачем не надано даних, які б свідчили про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 Цивільного кодексу України. Отже, всупереч умов кредитного договору [PERSON] не виконала свої зобов`язання по поверненню зазначених кредитних коштів та сплаті відсотків. Ураховуючи те, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті кредиторові в повному обсязі, суд доходить висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №2038222822 від 26.11.2021 за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 12327, 20 грн та сплати відсотків у розмірі 3, 81 грн, що відповідає вимогам закону та фактичним обставинам у справі. У свою чергу, з приводу нарахування ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до сплати [PERSON] комісії в сумі 1909, 32 грн за надання кредиту, то суд зважає на таке. Нарахування комісії за видачу кредиту встановлено п. 1.1 договору. При цьому, у кредитному договорі не зазначено, за які саме послуги відповідачу встановлена комісія (у позові зазначено за видачу), порядок її нарахування. У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року у справі № 524/5152/15-ц (провадження № 61-8862сво18) суд зробив висновок, що: «надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самого банку та здійснюється при виконання прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику. Згідно з абзацом другим частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній момент укладення спірного кредитного договору) споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцеві будь-які збори, відсотки або інші вартісні елементи кредиту, що не були зазначені у договорі. У відповідності до частин першої-третьої 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» (у редакції, чинній момент укладення спірного кредитного договору) відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг. Частиною першою, другою статті 228 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним. Положення спірного кредитного договору № PLRPGK0000000002 від 28 травня 2008 року про сплату позичальником на користь банку комісій у вигляді винагороди за додатковий моніторинг погашення кредиту та за резервування ресурсів є нікчемними, оскільки вказані платежі є платою, встановлення якої було заборонено частиною третьою статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність», частиною четвертою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» і пунктом 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, які були чинними на момент укладення спірного кредитного договору, а встановлення всупереч вимогам нормативно-правових актів цих невиправданих платежів спрямоване на незаконне заволодіння грошовими коштами фізичної особи-споживача, як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, отже такі умови договору порушують публічний порядок. Умова договору про надання споживчого кредиту, укладеного після 16 жовтня 2011 року, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні Закону України «Про захист прав споживачів» (будь-які збори, відсотки, комісії, платежі), є нікчемною на підставі частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», норма якої діяла з 16 жовтня 2011 року до внесення змін на підставі Закону України «Про споживче кредитування» №1734-VIII від 15 листопада 2016 року». Відповідно до ч. 3 ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг. Нормами ч. 5 ст. 14 Закону України «Про споживче кредитування» передбачена заборона вимагати від споживача укладення договору про споживчий кредит як обов`язкової умови придбання будь-яких товарів чи послуг у кредитодавця або у його спорідненої чи пов`язаної особи. У договорі зазначено, що комісія нарахована за видачу кредиту, що суперечить вищевикладеним вимогам закону, які забороняють встановлювати будь-яку зустрічну оплату з боку позичальника за надання кредиту. За таких обставин нарахування комісії за видачу кредиту у розмірі 1909,32 грн є незаконним та вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Відтак, позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №2038222822 від 26.11.2021 підлягають частковому задоволенню в сумі 12331, 01 грн, з яких: загальна сума заборгованості по тілу 12327, 20 грн; загальна сума заборгованості по відсотках 3, 81 грн. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 2634,36 грн.

Outcome: partial