Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

У квітні 2025 року представник АТ «ПУМБ» звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] було укладено: 13.03.2018 року кредитний договір № 200996429901, відповідно до якого останньому видано кредит у сумі 12 363,55 грн.; 14.09.2018 року кредитний договір № 1001127441101, відповідно до якого останньому видано кредит у сумі 16 674,20 грн.; Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 04.02.2025 року складає 43 546,79 грн., з якої: -за кредитним договором № 200996429901 від 13.03.2018 року у розмірі 20 985,89 грн., з яких: 12 363,55 грн. заборгованість за кредитом; 8 622,34 грн. заборгованість по відсоткам; -за кредитним договором № 1001127441101 від 14.09.2018 року у розмірі 22 560,90 грн., з яких: 10 684,05 грн. заборгованість за кредитом; 5,42 грн. заборгованість по відсоткам; 11 871,43 грн. заборгованість за комісією, що просить стягнути рішенням суду. Представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення суду. Відповідач у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся, у відповідності до ст.128 ЦПК України, належним чином, про причину неприбуття не повідомив та не подав відзив, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. У відповідності до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу. Судом встановлено, що 13.03.2018 року між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 200996429901 шляхом підписання заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідно до якої останньому було надано кредит у розмірі 11 900,00 грн., строком на 12 місяці, зі сплатою 49% річних. В подальшому кредитний ліміт було збільшено до 12 363,55 грн., що підтверджується Довідкою про збільшення кредитного ліміту. До матеріалів справи додано Паспорт споживчого кредиту від 13.03.2018 року, підписаний відповідачем власноруч, з якого вбачається, що відповідач був належним чином повідомлений про умови кредитування, а саме валюти кредиту, строку кредитування, відсоткової ставки та інших істотних умов Договору. 14.09.2018 року між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1001127441101 шляхом підписання заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідно до якої [PERSON] отримав кредит у розмірі 16 674,20 грн., строком на 24 місяці, з розміром відсоткової ставки 0,01% річних, з розміром комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 3,99%. До матеріалів справи додано Паспорт споживчого кредиту від 14.09.2018 року, підписаний відповідачем власноруч, з якого вбачається, що відповідач був належним чином повідомлений про умови кредитування, а саме валюти кредиту, строку кредитування, відсоткової ставки та інших істотних умов Договору. Позивач направив письмову вимогу (повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була. Позивачем надано розрахунок заборгованості, відповідно до якого заборгованість відповідача перед позивачем, станом на 04.02.2025 року складає 43 546,79 грн., з якої: -за кредитним договором № 200996429901 від 13.03.2018 року у розмірі 20 985,89 грн., з яких: 12 363,55 грн. заборгованість за кредитом; 8 622,34 грн. заборгованість по відсоткам; -за кредитним договором № 1001127441101 від 14.09.2018 року у розмірі 22 560,90 грн., з яких: 10 684,05 грн. заборгованість за кредитом; 5,42 грн. заборгованість по відсоткам; 11 871,43 грн. заборгованість за комісією. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Зобов`язання, згідно ст.526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Частиною 2 ст.1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до положень ст.ст.526, 530, 610, ч. 1 ст.612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог ст.ст.12, 13, 77, 78, 79, 80, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, оскільки через неналежне виконання споживачем своїх зобов`язань утворилась заборгованість, позовні вимоги підлягають задоволенню. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати зі сплати судового збору.

Outcome: approved