Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

Короткий зміст позовним вимог У січні 2026 року позивач ТОВ «Факторинг Партнерс», через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитними договорами у розмірі 185501,39 грн. за: договором № 0633144038 від 01 грудня 2020 року; договором № 555137545400 від 04 січня 2021 року та договором № 2885351 від 05 вересня 2020 року; судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25000,00 грн. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що 01 грудня 2020 року між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] укладено Договір надання позики № 0633144038. Відповідно до умов договору позики позичальнику надано кредит в розмірі 10000,00 грн., строк користування кредитом - 30 днів, строк дії Договору - 3 роки, відсоткова ставка - 1.75 % за один день користування кредитом. 11 лютого 2022 року було укладено договір № 11-02/22 відповідно до якого ТОВ «Інфінанс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, зокрема, за договором № 0633144038. 10 січня 2023 року було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, зокрема, за договором № 0633144038. 18 лютого 2025 року укладено договір № 18-02/25 відповідно до якого ТОВ «Коллект Центр» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 0633144038. Отже, ТОВ «Факторинг Партнерс» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 0633144038. 04 січня 2021 року між ТОВ «Київська Торгово-Інвестиційна Компанія» та [PERSON] укладено Договір позики № 555137545400. Згідно з умовами договору позики, позикодавець надає позичальнику на умовах строковості, зворотності, платності грошові кошти на суму у загальному розмірі 3000,00 грн. Тип процентної ставки - фіксована. Знижена процентна ставка, фіксована 365% річних від суми позики; стандартна процента ставка, фіксована 950% річних 18 грудня 2023 року було укладено договір № 18/12-2023 відповідно до якого ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, зокрема, за договором № 555137545400. Отже, ТОВ «Факторинг Партнерс» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 555137545400. 05 вересня 2020 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено Договір № 2885351. На умовах, встановлених договором, кредитодавець надає споживачу кредит у гривні, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту (загальний розмір): 10050,00 гривень. Тип кредиту - кредит. Строк кредиту 360 днів. 06 серпня 2021 року було укладено договір № 26082021 відповідно до якого ТОВ «Авентус Україна» відступило на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, зокрема за договором № 2885351. 23 травня 2024 року було укладено договір № 23/05/24 відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, зокрема за договором № 2885351. Отже, ТОВ «Факторинг Партнерс» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 2885351. В порушення умов договорів [PERSON] належним чином не виконала своїх зобов`язань, у зв`язку з чим має заборгованість у загальному розмірі 185501,39 грн., які позивач, покликаючись на право правонаступника вимагати стягнення заборгованості, просить суд стягнути з відповідача. Рух справи На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 січня 2026 року матеріали позовної заяви передано на розгляд судді Шролик І.С. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 15 січня 2026 року відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду на 12 лютого 2026 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлені судом належним чином. У позовній заяві просили суд проводити розгляд справи за відсутності представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Судовакореспонденція надсилались відповідачу на адресу зареєстрованого місця проживання: [ADDRESS] . Конверт повернувся з відміткою «адресат відсутній». Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України в разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, категорію та складність справи, враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін у справі за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Фактичні обставини справи Дослідивши письмові докази подані в обґрунтування позову, судом встановлені наступні обставини та правовідносини між сторонами. Судом встановлено, що 01 грудня 2020 року між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] укладено Договір надання позики № 0633144038. Відповідно до умов договору позики позичальнику надано кредит в розмірі 10000,00 грн., строк користування кредитом - 30 днів, строк дії Договору - 3 роки, відсоткова ставка - 1.75 % за один день користування кредитом. 11 лютого 2022 року було укладено договір № 11-02/22 відповідно до якого ТОВ «Інфінанс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, зокрема, за договором № 0633144038. 10 січня 2023 року було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, зокрема, за договором № 0633144038. 18 лютого 2025 року було укладено договір № 18-02/25 відповідно до якого ТОВ «Коллект Центр» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 0633144038. Отже, ТОВ «Факторинг Партнерс» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 0633144038. 04 січня 2021 року між ТОВ «Київська Торгово-Інвестиційна Компанія» та [PERSON] укладено Договір позики № 555137545400. Згідно з умовами договору позики, позикодавець надає позичальнику на умовах строковості, зворотності, платності грошові кошти на суму у загальному розмірі 3000,00 грн. Тип процентної ставки - фіксована. Знижена процентна ставка, фіксована 365% річних від суми позики; стандартна процента ставка, фіксована 950% річних 18 грудня 2023 року було укладено договір № 18/12-2023 відповідно до якого ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, зокрема, за договором № 555137545400. Отже, ТОВ «Факторинг Партнерс» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 555137545400. 05 вересня 2020 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено Договір № 2885351. На умовах, встановлених договором, кредитодавець надає споживачу кредит у гривні, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту (загальний розмір): 10050,00 гривень. Тип кредиту - кредит. Строк кредиту 360 днів. Розділ 4 договору містить умови пролонгації кредитного договору, які було погоджено сторонами. Відповідно до п. 4.2. Договору, споживач, якщо заборгованість за кредитом складає не менше 400 грн. може ініціювати продовження строку користування кредитом, відповідно до п. 4.3.Договору, а саме шляхом здійснення платежів. На виконання вказаної умови відповідачем було здійснено сплату платежів на користь позивача, чим неодноразово ініційовано пролонгацію договору, відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем. 06 серпня 2021 року було укладено договір № 26082021 відповідно до якого ТОВ «Авентус Україна» відступило на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, зокрема за договором № 2885351. 23 травня 2024 року було укладено договір № 23/05/24 відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, зокрема за договором № 2885351. Отже, ТОВ «Факторинг Партнерс» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 2885351. Відповідач не виконала свого зобов`язання. Між сторонами виник спір стосовно належного виконання відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань. Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення Відповідно до змісту ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Згідно з вимогами ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора. Частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Згідно з вимогами ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стороною відповідача не надано будь-яких доказів в розумінні положень ст. ст. 76-81 ЦПК України на спростування даних обставин, як на підтвердження своїх заперечень проти позову. Судом досліджені надані позивачем розрахунки заборгованості, з яких вбачається, що [PERSON] має заборгованість: - за договором № 0633144038 від 01 грудня 2020 року, станом на 03 грудня 2025 року у сумі 147199,99 грн., з яких: 9999,99 грн. - сума заборгованості за основним зобов`язанням; 137200,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; - за договором № 555137545400 від 04 січня 2021 року, яка утворилася станом на 03 грудня 2025 року в сумі 5337,40 грн., з яких: 5337,40 грн. - сума заборгованості за основним зобов`язанням; 3000,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; - за договором № 2885351 від 05 вересня 2020 року, яка утворилася станом на 03 грудня 2025 року в сумі 32964,00 грн., з яких: 10050,00 грн. - сума заборгованості за основним зобов`язанням; 22914,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. На підставі досліджених доказів суд приходить до висновку, що обсяг заборгованості за використанням кредитних коштів знайшов своє документальне підтвердження, тому підлягає стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» у загальному розмірі 185501,39 грн., яка утворилась станом на 3 грудня 2025 року. Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ « Факторинг Партнерс » до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають задоволенню. Щодо стягнення судових витрат Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Як передбачено ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. При зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір в сумі 2422,40 грн., які підлягають стягненню з відповідача на підставі ст. 141 ЦПК України. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до положення ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомогу. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», заява № 19336/04). Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» № 5076-VI від 05 липня 2012 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частини друга-четверта статті 137 ЦПК України). На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу представником позивача надано: договір про надання правничої допомоги № 02-07/2024 від 02 липня 2024 року; тарифи на послуги; заявку на надання юридичної допомоги № 541 від 03 листопада 2025 року; витяг з Акту № 23 про надання юридичної допомоги від 28 листопада 2025 року, що складається з надання усної консультації з вивченням документів - 4000,00 грн., підготовка пропозицій - 2000,00 грн., складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду - 15000,00 грн., а всього на загальну суму - 25000,00 грн. Враховуючи, що дана справа не відноситься до категорії складних, судова практика є сталою, справа не значної складності, не потребує додаткового вивчення нормативної бази, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача частину понесених витрат на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн., що буде відповідати засадам розумностіта справедливості, й співмірності. Заявлений розмір витрат на правову допомогу 25000,00 грн суд вважає необгрунтовано завищеним, що не відповідає складності справи.

Outcome: approved