Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивовано тим, що 17.09.2024 року відповідач уклав із Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» договір позики № 73713443. 14.06.2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №14/06/21 відповідно до якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату приймає належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників. Так, ПАТ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором позики № 73713443. [PERSON] має непогашену заборгованість за договором позики № 73713443 в розмірі 12501,80 грн, яка складається з: 4000,00 грн - заборгованості по тілу кредиту, 109,80 грн - заборгованості по відсоткам, 7992,00 грн пеня, 400,00 грн комісія за надання позики. 11.09.2024 року між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 00-9959184 про надання коштів на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та сплатити інші платежі передбачені договором. 19.03.2025 року між ТОВ «Макс Кредит» та позивачем було укладено договір факторингу №19032025-МК/ЄАПБ відповідно до умов якого останньому відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Позивач не здійснював жодного нарахування за кредитним договором, однак [PERSON] має непогашену заборгованість за договором №00-9959184 в розмірі 13380,00 грн, яка складається з: 4800,00 грн - заборгованості по тілу кредиту, 6580,00 грн - заборгованості по несплаченим відсоткам, 2000,00 грн штрафні санкції згідно умов договору. З огляду на викладене, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за договорами у загальному розмірі 25881,80 грн. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25.11.2025 року було відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб. Вказану ухвалу та копію позовної заяви з додатками надсилалась відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу його останню відому адресу (R067048294615). Однак поштове відправлення повернуто підприємством поштового зв`язку на адресу суду без вручення адресату з відміткою про повернення у зв`язку із закінченням терміну зберігання, що є належним повідомлення, на що вказував Верховний Суд в постанові від 13 травня 2024 року в справі №755/4829/23 Відповідач у визначений ухвалою суду строк ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не подав, своїм правом на продовження строків на подання відзиву не скористався. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що 17.09.2024 року [PERSON] уклав із Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 73713443 з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором 27811, відповідно до якого відповідач отримав позику в розмірі 4000,00 грн. на строк 15 днів, тобто до 01.10.2024, під розмір процентної ставки (базова) 0,183% за день (фіксована), орієнтовна реальна річна процентна ставка 2181,66 %, орієнтовна загальна вартість позики 4509,80 грн, 2,7%/ день пеня. Підписанням цього договору позики відповідач підтверджує він ознайомився на сайті https://mycredit.uа/uа/documents-license/ з повного інформацією щодо позикодавця та його послуги, (п.п. 5.1. п. 5 Договору позики). Також відповідач погодився, що до моменту підписання договору позики вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщені на сайті https://mycredit.uа/uа/documents-license/ (надалі «Правила»), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань Сторін, та наслідки укладення цього Договору, а також зазначена в Правилах процедура і наслідки оформлення Позивальником подовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування авто пролонгації, йому зрозумілі (п.п. 5.2. п. 5 Договору позики). Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті www.mycredit.uа. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору позики та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. На підтвердження видачі кредитних коштів позивачем до позовної заяви надані довідки ТОВ «ФК «Фінекспрес» про переказ грошових коштів 17.09.2024 року на карту № [NUMBER] у сумі 4000,00 грн, на ім`я [PERSON] . 14.06.2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №14/06/21 відповідно до якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату приймає належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників. Так, ПАТ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором позики № 73713443. Згідно п. 1.1. Договору факторингу, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грбшової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб - Боржників; включаючи суму основного зобов`язання (Позики), плату за Позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних Реєстрах Боржників, які формуються згідно Додатку № 1 є невід`ємною частиною Договору. Згідно п. 1.2. Договору факторингу, перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі відповідного Реєстру Боржників згідно Додатку № 2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. В свою чергу відповідач [PERSON] не виконав свого обов`язку за договором № 73713443 від 17.09.2024 та не повернув надану йому позику в строки, передбачені договором, внаслідок чого має заборгованість в сумі 12501,80 грн, яка складається з: 4000,00 грн - заборгованості по тілу кредиту, 109,80 грн - заборгованості по відсоткам, 7992,00 грн пеня, 400,00 грн комісія за надання позики, про що свідчить розрахунок заборгованості станом на 24.01.2025. Крім того, 11.09.2024 року між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії № 00-9959184. Довідкою про ідентифікацію підтверджується, що клієнт [PERSON] був ідентифікований кредитодавцем, одноразовий ідентифікатор 76033, номер телефону, на який було відправлено ідентифікатор + 380976599912. Згідно з п.п. 1.2, 1.3, 1.5 Договору сума кредиту (ліміту кредитної лінії) складає 4000,00 грн, строк дії кредитної лінії (строк кредитування) 360 календарних днів (позичальник зобов`язаний повернути кредит кредитодавцю 06.09.2025 року (дата остаточного повернення кредиту), тип процентної ставки - фіксована. Відповідно до п. 1.5.1. Договору, Стандартна процента ставка складає 0,94% від суми кредиту за кожний день користування Кредитом, застосовується у межах строку дії кредитної лінії, зазначеного в пункті 1.3. цього Договору. Відповідно до п.2.8 договору кредитодавець зобов`язаний надати кредит у дату надання/видачі кредиту: 11 вересня 2024 року. Сума кредиту перераховується кредитодавцем в сумі 4000,00 грн на рахунок позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] . З довідки (додаткової інформації) ТОВ «МАКС КРЕДИТ» вбачається, що [PERSON] за договором № 00-9959184 від 11.09.2024 перераховано суму 4000,00 грн на картку № [NUMBER] . 19.03.2024 року між ТОВ «Макс Кредит» та позивачем було укладено договір факторингу № 19032025-МК/ЄАПБ відповідно до умов якого останньому відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до п.2.1 договору факторингу в порядку та на умовах, визначених в цьому договорі, фактор зобов`язується передати(сплатити) клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за укладеними кредитними договорами згідно з реєстром боржників, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги. Відповідно до детального розрахунку заборгованості за договором №00-9959184 станом на 19.03.2025, [PERSON] має заборгованість в розмірі 11380,00 грн, з яких: 4000,00 грн. - залишок по тілу кредиту; 6580,00 грн. - по відсоткам; 800,00 грн заборгованість за нарахованими комісіями, 2000,00 грн. - штрафні санкції згідно умов договору. Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований. За змістом ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з ч.1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до ч.2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Частина п`ята статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію"). Таким чином, стороною позивача доведено укладення кредитного договору між первісним кредитором та відповідачем. Як зазначає позивач, станом на день звернення до суду заборгованість за договором відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість. В ході розгляду справи відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на спростування суми боргу та здійснення оплати передбачених кредитним договором платежів. Статтею 1054 ЦК України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У статті 530 ЦК України вказано, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) зобов`язання його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Згідно з ч.2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Оцінюючи надані докази, суд дійшов висновку про порушення відповідачем договірних зобов`язань перед позивачем щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитними коштами за встановленим графіком платежів, у зв`язку з порушенням строків виконання грошового зобов`язання. Згідно з п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Положеннями ст. 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч.1 ст. 1078 ЦК України). Відповідно до ст. 1084 ЦК України якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. Якщо відступлення права грошової вимоги факторові здійснюється з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором, фактор зобов`язаний надати клієнтові звіт і передати суму, що перевищує суму боргу клієнта, який забезпечений відступленням права грошової вимоги, якщо інше не встановлено договором факторингу. Враховуючи наданий позивачем розрахунок заборгованості, суд доходить висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту по договорах: договір кредитної лінії № 00-9959184 від 11.09.2024 року у сумі 4000,00 грн заборгованості по тілу кредиту, 6580,00 відсотків; договір позики № 73713443 від 17.09.2024 року у сумі 4000,00 грн, відсотків в розмірі 109,80 грн є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Щодо частини позовної вимоги про стягнення комісії за договорами, суд зазначає наступне. Пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості, позивач, крім заборгованості за основним боргом, просив стягнути заборгованість за комісією у договір кредитної лінії № 00-9959184 від 11.09.2024 року у розмірі 800,00 грн. та за договором №73713443 від 17.09.2024р.- 400 грн. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України "Про споживче кредитування" загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. За приписами частини другої статті 8 Закону України "Про споживче кредитування" до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином, Законом України "Про споживче кредитування" безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України "Про споживче кредитування" та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Таким чином, дії первісного кредитора щодо нарахування заборгованості за комісією є правомірними, оскільки укладеним кредитним договором передбачено нарахування комісії за надання кредиту та включено суму нарахувань по комісії до графіку платежів, а Правилами надання споживчих кредитів передбачено що до загальних витрат за кредитом включаються доходи кредитодавця у вигляді процентів, комісії, інших обов`язкових платежів (п.1.5.1 договору). У договорі позики № 73713443 від 17.09.2024 комісія передбачена за надання позики від суми наданої позики 10,00% (що у грошовому виразі складає 400,00 грн.). Таким чином, між сторонами погоджено сплату комісії за умовами вказаних договорів. Доказів оспорювання вказаних вище пунктів кредитних договорів щодо встановлення та обов`язку сплати комісії за надання вказаних кредитів, відповідачем не надано. Підписавши дані кредитні договора, відповідач вважав для себе прийнятними відповідні умови такого договору, що свідчить про наявність волі [PERSON] для укладення таких договорів на зазначених умовах. Від так, за договором кредитної лінії № 00-9959184 від 11.09.2024 року - 800,00 грн заборгованості за комісією та за договором позики № 73713443 від 17.09.2024 року у сумі 400,00 грн, заборгованості за комісією є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Щодо стягнення заборгованості за пенею у розмірі 7992,00 грн за договором позики № 73713443 від 17.09.2024 року та заборгованості по штрафним санкціям за договором кредитної лінії № 00-9959184 від 11.09.2024 року у сумі 2000,00 грн суд зазначає наступне. Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача за договором позики № 73713443 від 17.09.2024 року 7992,00 грн.заборгованості за пенею та заборгованості по штрафним санкціям за договором кредитної лінії № 00-9959184 від 11.09.2024 року у сумі 2000,00 грн. задоволенню не підлягають. Згідно із ч. 1ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1859,00 грн.

Outcome: partial