Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-10 00:00:00

Сторони перебувають у договірних правовідносинах на підставі Договору про відкриття кредитної лінії № 1391-3905 від 06 травня 2024 року, укладеного через інформаційно-телекомунікаційну систему Кредитора. Відповідно до умов Кредитного договору сума кредиту складає 24000 гривень. Строк кредитування 300 календарних днів. Товариство з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" виконало взяті на себе зобов`язання за Договором, надавши відповідачу кредитні кошти. Відповідач [PERSON] свої зобов`язання щодо повернення кредиту та відсотків за користування кредитомналежним чином не виконував. Від представника позивача [PERSON] 26 грудня 2025 року через підсистему "Електронний суд" надійшов цей позов про стягнення з [PERSON] заборгованості за Договором про відкриття кредитної лінії № 1391-3905, укладеним між сторонами 06 травня 2024 року, в сумі 114284 гривні 38 копійок. 26 грудня 2025 року отримано підтвердження про зареєстроване місце проживання відповідача в с. Вищеольчедаїв Могилів-Подільського (раніше Мурованокуриловецького) району Вінницької області. Ухвалою суду від 29 грудня 2025 року (а.с. 18) позовну заяву прийнято до розгляду Мурованокуриловецького районного суду, відкрито провадження у справі та ухвалено про розгляд справи за правилами загального провадження. Цією ж ухвалою відповідачу встановлено строк в 15 днів з дня вручення ухвали для подання відзиву. 05 січня 2026 року (а.с. 21-23) від відповідача через підсистему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого він з позовними вимогами не погоджується частково, вважає їх необґрунтованими, оскільки позивачем не надано до суду детального та прозорого розрахунку заборгованості; нараховані відсотки неспівмірними та такими, що підлягають зменшенню; заявлена до стягнення сума значно перевищує отриманий кредит, що порушує принципи справедливості, добросовісності та розумності, визначені законодавством України. Ухвалою суду від 30 січня 2026 року (а.с. 26) закрито підготовче провадження у справі. Справу призначено до розгляду по суті на 08-му годину 11 лютого 2026 року. 09 лютого 2026 року через підсистему «Електронний суд» відповідачем направлено до суду додаткові пояснення у справі (а.с. 27), відповідно до яких він просить у задоволенні позовних вимог у частині стягнення надмірних процентів, комісій та інших фінансових санкцій відмовити, а у разі встановлення наявності заборгованості визначити її розмір не більше фактично отриманої суми кредиту 24000 гривень з урахуванням уже сплачених коштів. У судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача в окремому клопотанні просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у тексті додаткових пояснень у справі (абз. 5, зворот а.с. 27) просив розглянути справу за його відсутності з урахуванням поданого відзиву та письмових пояснень. Розглянувши справу, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з врахуванням наступного: За правилами статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Судом установлено, що 06 травня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" та [PERSON] було укладено Договір про відкриття кредитної лінії № 1391-3905. Відповідно до розділу 2 Договору Товариство з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" відкриває для [PERSON] кредитну лінію на умовах строковості, зворотності та платності, а [PERSON] зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані проценти. Пунктами 4.1. та 4.2. Договору встановлено розмір кредиту 24000 гривень та дату надання/видачі кредиту 06 травня 2024 року; пунктом 4.6. встановлено, що нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми Кредиту за кожен день користування Кредитом, починаючи з дня видачі Кредиту до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту, за наступною ставкою: стандартна процентна ставка становить 1,50% за кожен день користування Кредитом; комісія за видачу кредиту становить 15,00 % від суми виданого Кредиту (п. 4.7.). Строк кредитування, тобто, строк на який надається Кредит Позичальнику: 300 (триста) календарних днів з моменту перерахування Кредиту Позичальнику, дата повернення (виплати) кредиту 01.03.2025 (п. 4.9.); реальна річна процентна ставка на дату укладення цього Договору складає 27138,17% (п. 4.10.); орієнтовна загальна вартість Кредиту на дату укладення цього Договору (за весь Строк кредитування) складає: 123937 гривень 05 копійок та включає в себе: суму Кредиту, комісію за видачу Кредиту (якщо п. 4.7. цього Договору передбачає сплату комісії за видачу Кредиту) та проценти за користування кредитом (п. 4.11.); спосіб перерахування Позичальнику коштів у рахунок Кредиту: Кредит надається Позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми, вказаної у п. 4.1. цього Договору, на банківський рахунок Позичальника шляхом використання вказаних Позичальником реквізитів електронного платіжного засобу (п. 4.2.). Договір між сторонами № 1391-3905 від 06 травня 2024 рокупро відкриття кредитної лінії укладено у вигляді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерцію» (розділ 3 Договору). Частиною першою ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначені ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. У п.п. 5, 6 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання зокрема електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Як зазначив Верховний Суд у постанові від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19, не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Частина 2 ст. 1056-1 ЦК України визначає, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Позивач довів виконання свого зобов`язання з видачі кредиту [PERSON] квитанцією АТ КБ «ПриватБанк» від 06.05.2024 про видачу кредитних коштів за договором № 1391-3905 у сумі 24000 гривень, довідкою про перерахування суми кредиту № 1391-3905 від 06.05.2024. За умовами Договору (п. 2.2.) [PERSON] зобов`язувався сплачувати ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" проценти за користування кредитом у порядку передбаченому цим Договором. Пунктом 2.3. визначено, що для мінімізації загальних витрат Позичальника за Кредитом Кредитодавець рекомендує Позичальнику здійснити повне погашення Кредиту протягом перших 140 (ста сорока) днів з дати отримання Кредиту (більш детально див. п. 5.6 Договору) Ануїтетними платежами згідно наступного рекомендованого графіку оплат. Статтями 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, в установлений строк і відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. За змістом ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №1391-3905, станом на 10 листопада 2025 року [PERSON] має заборгованість перед позивачем у сумі 127868 гривень 38 копійок, в тому числі: 24000 гривень - основний борг, 101952 гривні - заборгованість за відсотками, 1916 гривень 38 гривень заборгованість за комісією. Цим же розрахунком стверджується, що відповідач з моменту отримання кредиту здійснив два платежі в погашення заборгованості на загальну суму 5715 гривень 62 копійки, а саме: 17.05.24 на суму 1683 гривні 62 копійки та 19.05.24 на суму - 4032 гривні. Процесуальні обов`язки відповідача полягають, зокрема, у здійсненні ним активних процесуальних дій, наданні доводів та доказів, що стосуються існування цивільних прав позивача як кредитора у зобов`язанні. Така правова позиція міститься у п. 6.8. постанови ВП ВС від 15.06.2021 у справі № 904/5726/19. Крім того, ч. 1 ст. 13 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України зобов`язує сторони довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. У своєму відзиві відповідач, зокрема, зазначив, що позивачем не надано суду детального, прозорого та зрозумілого розрахунку заборгованості із зазначенням , яким чином здійснені ним платежі були зараховані та які саме складові формують заявлену суму. Загальний розмір заборгованості відповідача за Кредитним договором № 1391-3905 становить 127868 гривень 38 копійок, а саме: - прострочена заборгованість за кредитом 24000 гривень - прострочена заборгованість за нарахованими процентами 101952 гривень - прострочена заборгованість по комісії за видачу кредиту 1 916 гривень 38 копійок, порядок нарахування зазначеної суми заборгованості відображений в розрахунку сум заборгованості за вказаним вище договором станом на 10.11.2025. Крім того, з даного розрахунку слідує, що нарахування відсотків здійснювалось позивачем в межах строку кредитування, визначеного п. 4.9. Договору, відповідно до якого строк на який надається Кредит Позичальнику становить 300 (триста) календарних днів з моменту перерахування Кредиту Позичальнику, а дата повернення (виплати) кредиту 01.03.2025 року. Щодо твердження відповідача про неспівмірність та надмірність нарахованих процентів та інших платежів: Відповідно до п. 4.3. Кредитного договору плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів за користування Кредитом та комісії за видачу Кредиту. Тип процентної ставки за користуванням Кредитом фіксована. Процентна ставка за користуванням Кредитом не змінюється протягом усього строку користування Кредитом, однак Позичальнику на умовах, вказаних у цьому Договорі (програма лояльності), може надаватися можливість скористатися Кредитом за Зниженою процентною ставкою. Надана клієнту в межах програми лояльності Знижена ставка діє і залишаються незмінною протягом усього періоду дії пропозиції в межах програми лояльності за умови дотримання Позичальником умов, за яких Позичальнику надається можливість сплати процентів за Зниженою процентною ставкою, передбачених п. 10.2. цього Договору та становить 1,20% за кожен день користування кредитом. Пунктом 4.6. договору визначено, що стандартна процентна ставка становить 1,50% за кожен день користування Кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього Договору, за виключенням строку використання Позичальником права користування Кредитом за Зниженою ставкою). Комісія за видачу кредиту становить 15% від суми виданого Кредиту (п. 4.7.). Відповідно до п. 12.3. договору Позичальник підтвердив, що до укладення Договору уважно ознайомився з текстом цього Договору та Правилами, а також отримав від Кредитодавця інформацію, надання якої передбачено чинним законодавством України, зокрема частиною другою та п`ятою статті 7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» та статтями 9, 25 Закону України «Про споживче кредитування» на вебсайті Кредитодавця, що забезпечує вірне розуміння Позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до умов Договору, викладених у п. 8.5., у разі прострочення Позичальником сплати процентів за користування Кредитом та/або комісії за видачу Кредиту (якщо п. 4.7 Договору передбачає сплату комісії за видачу Кредиту) на строк понад один календарний місяць, Кредитодавець має право вимагати від Позичальника повернення Кредиту в повному обсязі, сплати процентів за весь строк фактичного користування Кредитом, а також у повному розмірі комісії за видачу Кредиту (якщо п. 4.7 Договору передбачає сплату комісії за видачу Кредиту). Наказом ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" № 96-П від 26 грудня 2023 року затверджено Правила акції під умовною назвою "Обмеження нарахування відсотків при примусовому стягненні заборгованості" для споживачів фінансових послуг ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС". Позивачем прийнято рішення про можливість застосування до Позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС", а саме часткового списання заборгованості Позичальнику за нарахованими комісією та процентами у загальній сумі 13584 гривень за умови погашення Позичальником решти заборгованості за Кредитним договором в розмірі 114284 гривень 38 копійок. За таких обставин, суд вбачає підстави для судового захисту прав позивача та стягнення з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" кредитної заборгованості в сумі 114284 гривень 38 копійок. Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. У позовній заяві представник позивача зазначив, що понесені ним судові витрати складаються із суми сплаченого судового збору. Ця обставина доведена відповідним платіжним документом платіжна інструкція № 12061 від 18 грудня 2025 року. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з цим позовом позивачем було сплачено 2422 гривні 40 копійок судового збору. Суд у цьому рішенні прийшов до висновку про повне задоволення позовних вимог. Таким чином, судові витрати у вигляді сплаченого при зверненні до суду судового збору підлягають компенсації позивачу у повному розмірі.

Outcome: approved