Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

ТОВ Споживчий центр звернулося з позовом до суду про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 31.01.2025-100001938 від 31.01.2025 у розмірі 17 520,00 грн, в якому також просить стягнути з відповідача судові витрати у справі - сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Позов обґрунтовано тим, що 31.01.2025 між ТОВ Споживчий центр та [PERSON] в електронній формі укладено кредитний договір № 31.01.2025-100001938, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 6000,00 грн., строком на 217 днів, до 04.09.2025, на умовах сплати процентів. Також договором передбачена комісія пов`язана з наданням кредиту у розмірі 540 грн. та комісія за обслуговування кредитної лінії. Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 17520,00 грн., яка складається з 6000 грн. за тілом кредиту, 7440 грн за процентами, 1080 грн. за комісією за обслуговування кредитної лінії, 3000 грн. за неустойкою. 11.11.2025 ухвалою судді відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, останньому ухвала про відкриття провадження по справі та повідомлення про розгляд справи надсилались за зареєстрованою адресою його проживання, однак конверти з вказаними документами повернулися до суду з відміткою адресат відсутній за вказаною адресою. Крім того, про розгляд справи [PERSON] повідомлений згідно ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке було розміщене за десять днів до дати ухвалення цього рішення, однак у визначений йому строк відзиву на позов або інших клопотань суду не подав. Враховуючи, що судом вжито всіх можливих заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання ним у встановлений судом строк відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України. З урахуванням положень ст.ст. 128, 223, 280 ЦПК України суд визнав за можливе проводити розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити у справі заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 31.01.2025 між ТОВ Споживчий центр та [PERSON] в електронній формі укладено кредитний договір № 31.01.2025-100001938, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 6000,00 грн строком на 217 днів, з кінцевим терміном повернення 04.09.2025. Згідно пунктів 6, 7 кредитного договору процентна ставка "Стандарт" фіксована незмінна, а її розмір становить 1 % за один день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 3 чергових періодів користування кредитом, фіксована процентна ставка "Економ" у розмірі 0,5 % за 1 день користування кредитом застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка «Стандарт». Також договором передбачена комісія, пов`язана з наданням кредиту, яка складає 9% від суми кредиту, що становить 540 грн. Крім того, пунктом 9 договору передбачена комісія за обслуговування кредитної заборгованості 540 грн у кожному з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. Комісія за обслуговування встановлюється, зокрема, за організацію та забезпечення надання інформаційної підтримки позичальника по телефону, в особистому кабінеті та на відділеннях, забезпечення надання можливості робити платежі онлайн на відділеннях, забезпечення надання можливості відновлення забутого паролю для входу в особистий кабінет як віддалено, консультаційні послуги (а.с. 32-35). Згідно листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» вих № 108-2210 від 22.10.2025 за допомогою платіжного сервісу "iPay.ua" 31.01.2025 проведена успішна транзакція у сумі 6000,00 грн. за реквізитами, вказаними відповідачем у кредитному договорі (а.с. 12). З довідки-розрахунку вбачається, що заборгованість відповідача [PERSON] за кредитним договором № 31.01.2025-100001938 від 31.01.2025, складає 17520,00 грн, з яких: 6000,00 грн за тілом кредиту, 7440,00 грн проценти, нараховані за період з 31.01.2025 по 04.09.2025, 1080,00 грн. комісія за обслуговування, 3000,00 грн. - неустойка (а.с. 13). Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до положень ст.ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1055 ЦК України договір укладається у письмовій формі. Згідно зі ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується ЗУ "Про електронну комерцію" (далі - Закон). Згідно зі ст.12 Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 (позика), якщо інше не встановлено параграфом 2 (кредит) і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Статтями 12, 13, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Наявні в матеріалах справи докази дають підстави вважати доведеними аргументи позивача, що відповідачем [PERSON] було отримано кредитні кошти на умовах та в порядку, що зазначені у кредитному договорі і він користувався кредитними коштами. Також по обставинам спірних правовідносин судом встановлено, що відповідачем допущено порушення його зобов`язання в частині повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом, сплати комісії. Отже, враховуючи ті обставини, що в порушення умов кредитного договору відповідач [PERSON] фактично отримані та використані кошти у добровільному порядку не повернув, чим порушив права кредитора, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за основним боргом (кредитом), процентів за користування грошовими коштами, комісії знайшли своє підтвердження під час розгляду справи. Щодо стягнення з відповідача заборгованості за неустойкою в розмірі 3000,00 грн, суд зазначає наступне. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Частинами 1, 2 ст. 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Пунктом 17 спірного договору передбачена сплата неустойки у розмірі 90 грн, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Разом з тим, згідно п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України №64/2022 введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався і триває донині. Враховуючи, що позивачем нараховано неустойку за невиконання [PERSON] зобов`язання за кредитним договором у період дії воєнного стану, що суперечить положенням пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, відсутні підстави для її стягнення з відповідача. Таким чином з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №31.01.2025-100001938 у загальному розмірі 14520,00 грн., яка складається з 6000,00 грн. за основною сумою боргу, 7440,00 грн. - за процентами та 1080,00 грн. за комісією за обслуговування кредиту. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відсоток задоволеності позовних вимог складає 82,88 %, тому з відповідача на користь ТОВ Споживчий центр підлягає стягненню судовий збір за подання позову в розмірі 2007,68 грн (2422,4 грн * 82,88 %). На підставі викладеного,

Outcome: partial