Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-10 00:00:00

12 січня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (далі по тексту ТОВ «Укр Кредит Фінанс») через свого представника Алфьорову Н.Є. в системі «Електронний суд» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача послалася на те, що 02 травня 2024 року ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] за допомогою веб-сайту (https://creditkasa.com.ua) уклали електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1389-6686, який разом з Правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та, з яким відповідачка була попередньо ознайомлена. Представник позивача зазначила, що відповідно до умов договору відповідачка отримала від позивача кредит у розмірі 5500 грн, строк кредитування 365 днів, базовий період 30 днів, комісія за видачу кредиту 15 % від суми кредиту, знижена процентна ставка 1,45 % в день, стандартна процентна ставка 1,45 % в день. Однак, відповідачка не виконувала своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, відсотків, а тому станом на 26 листопада 2025 року за нею утворилась заборгованість в розмірі 35433,75 грн, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 5500 грн та прострочена заборгованість за нарахованими процентами 29108,75 грн та прострочена заборгованість по комісії за видачу кредиту 825 грн. При цьому, позивачем, як кредитодавцем, було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника (відповідачки) Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме: часткового списання заборгованості за нарахованими відсотками в сумі 7933,75 грн за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 27500 грн. В зв`язку з чим представник позивача в прохальній частині позовної заяви просила суд стягнути з відповідачки кредитну заборгованість в розмірі 27500 грн, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 5500 грн та прострочена заборгованість за нарахованими процентами 22000 грн, а також понесені судові витрати по справі в розмірі 2662,40 грн. Ухвалою Білогірського районного суду Хмельницької області від 15 січня 2026 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. Представник ТОВ «Укр Кредит Фінанс» в судове засідання не з`явилась, проте в поданій до суду позовній заяві просила розгляд справи проводити за її відсутності, проти заочного рішення не заперечувала. Відповідачка [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання ( [ADDRESS] ) повідомлялась належним чином, про що свідчить її власноручний підпис на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, відзиву відповідачка до суду не подала та про причини своєї неявки суд не повідомила. Враховуючи норми п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК відповідач вважається належним чином повідомленим про розгляд справи. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У порядку ст. 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши та дослідивши матеріали справи в межах наданих суду доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 02 травня 2024 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] в електронній формі було укладено кредитний договір № 1389-6686 на суму 5500 грн зі сплатою відсотків, строк кредитування 365 днів, базовий період 30 днів, комісія за видачу кредиту 15 % від суми кредиту, стандартна процентна ставка 1,45 % в день, денна процентна ставка на дату складення договору складає 1,491%. Враховуючи факт підписання відповідачкою електронного договору шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, суд вважає, що відбулось укладення договору від 02 травня 2024 року № 1389-6686, на підставі чого [PERSON] перераховано суму кредиту в розмірі 5500 грн. Встановлено, що відповідачка, в порушення умов договору своєчасно, в порядку та на умовах, визначених договором, кредитні кошти не повернула. Отримання відповідачкою кредитних коштів у розмірі 5500 грн підтверджено: договором про відкриття кредитної лінії від 02 травня 2024 року № 1389-6686, який підписаний відповідачкою [PERSON] за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) С0279; довідкою ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про перерахування на платіжну картку [PERSON] № [NUMBER] коштів в сумі 5500 грн згідно кредитного договору від 02 травня 2024 року № 1389-6686, через систему платежів LiqPay; розрахунком заборгованості за кредитним договором, відповідно до якого надана фінансова послуга, а саме надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, згідно якого загальна заборгованість станом на 26 листопада 2025 року становить 35433,75 грн, з яких: прострочена заборгованість за основним боргом 5500 грн, залишок відсотків 29108,75 грн та залишок комісії 825 грн. За змістом статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1ст. 627 ЦК України). Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України.) Абзац другий ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року в справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року, в справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року, в справі №127/33824/19 будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Згідно з ч. ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону, електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пунктом 1 статті 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі викладеного суд вважає, що кредитний договір від 02 травня 2024 року № 1389-6686, підписаний [PERSON] за допомогою одноразового ідентифікатора, є укладеним, товариство виконало умови договору та надало позичальниці кредит в узгодженому сторонами розмірі, що підтверджується сукупністю досліджених судом доказів. Таким чином, враховуючи, що відповідачка не надала суду відзив на позов та будь-які докази, що спростовують обставини, на які посилається позивач, суд вважає за необхідне позов (в межах заявлених позовних вимог) задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 02 травня 2024 року № №1389-6686 в розмірі 27500 грн, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 5500 грн та прострочена заборгованість за нарахованими процентами 22000 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд, задовольняючи позовні вимоги, покладає судові витрати на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, позов заявлено з ціною 27500 грн, а задоволено на суму 27500 грн, тобто на 100%. За таких обставин з відповідача на користь позивача слід стягнути 2662,40 грн сплаченого судового збору.

Outcome: approved