Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-10 00:00:00

21.11.2025 ТОВ «ІННОВА-НОВА» (далі Товариство) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 02.05.2025 за власного волевиявлення, з повним розумінням умов кредитування та усвідомленням рівня відповідальності, відповідачем цифровим підписом (одноразовим ідентифікатором) підписано після попереднього заповнення необхідних відомостей та проходження ідентифікації за допомогою мобільного застосунку кредитний договір із Товариством та отримано на свій рахунок грошові кошти в сумі 18 000,00 грн. Під час ідентифікації позичальника останній пройшов однозначне встановлення особи. Кредитні кошти за договором про надання грошових коштів в кредит № 8026280525 від 02.05.2025 надано строком на 360 календарних днів. Кінцева дата повернення кредиту 27.04.2026 без можливості продовження (пролонгації) строку кредитування. Проте відповідач не виконав кредитні зобов`язання, що є грубим порушенням чинного законодавства України, внаслідок чого утворилася заборгованість в сумі 41 792,40 грн., яка є документально підтвердженою. Відповідач не погашає вказану суму заборгованості, тому позивач просить позов задовольнити. Товариство додатково зазначає у позовній заяві, що сума боргу відповідача розрахована на дату підготовки позову. Заходи досудового врегулювання спору з відповідачем не вживалися, адже такі не є обов`язковими згідно з вимогами закону та кредитного договору. Позивач очікує понести витрати на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн., однак надасть підтверджуючі документи з даного приводу упродовж 5-ти днів після ухвалення судом рішення по суті спору. Просить здійснювати розгляд справи за відсутності свого представника. Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25.11.2025 відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 18.12.2025 розгляд справи відкладено з незалежних від суду причин. 21.01.2026 за клопотанням представника відповідача Долинки О.А. розгляд справи повторно відкладено. Цього ж дня на адресу суду надійши письмові пояснення представника відповідача, відповідно до яких позов ним заперечується частково. Зміст пояснень полягає в тому, що за умовами кредитного договору від 02.05.2025 [PERSON] має повернути кредит (тіло) у складі останнього з платежів, які встановлені позичальнику в графіку платежів, тобто 27.04.2026. Попри те, що згідно з текстом кредитного договору Товариство за певних умов має право вимагати дострокового повернення основної суми (тіла кредиту), в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази, які б підтверджували направлення Товариством вимоги позичальнику про усунення порушень умов кредитного договору. Таким чином, позивач має право вимагати стягнення з відповідача винятково суми боргу за нарахованими процентами, яка склалася станом на 21.11.2025. Крім того, акцентує увагу суду, що відповідно до п.2.7. кредитного договору за надання кредитних коштів позичальнику протиправно встановлено сплату одноразової комісії в розмірі 15% від суми кредиту або 2 700,00 грн. При цьому, надання кредиту банком чи іншою фінансовою установою є їхньою основною діяльністю, тому встановлення кредитодавцем у договорі відсотків, комісій, зборів чи інших платежів власне за надання коштів є нікчемною умовою. Вказане підлягає безумовному врахуванню при визначенні боргу [PERSON] , яка склалася на дату пред`явлення цього позову до суду. Просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача 18 863,55 грн. неповернутих сум процентів, в іншій частині позову - відмовити за безпідставністю. Одночасно з позовною заявою Товариство просило суд витребувати від банку-емітента інформацію щодо належності [PERSON] карткового рахунка із зазначенням маски банківської картки, однак враховуючи визнання відповідачем факту отримання в повному обсязі кредитних коштів згідно з умовами договору від 02.05.2025 у задоволенні відповідного клопотання судом відмовлено. В останнє судове засідання 11.02.2026 сторони та їх представники вкотре не з`явилися, тому фіксування засідання технічними засобами не здійснювалося, що відповідає вимогам ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Суд, дослідивши матеріали справи, доходить до висновку, що позов необхідно задоволити частково з таких підстав. Відповідно до положень ст.12-13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст.509 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. В свою чергу, положеннями ст.525-527 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Договір є обов`язковим для виконання сторонами ст. 629 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Пунктом 3 ст. 207 ЦК України визначено, що використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» № 674-VIII від 03.09.2015, ч.12 ст.11 якого встановлює, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28.04.2021 у справі № 234/7160/20, від 01.11.2021 у справі № 234/8084/20. Як вбачається з матеріалів справи відповідач уклала договір про надання грошових коштів в кредит № 8026280525 від від 02.05.2025 із ТзОВ ІННОВА ФІНАНС (попереднє найменування Товариства) шляхом використання одноразового електронного ідентифікатора, відображеного в алфавітно-цифровій послідовності. Грошові кошти в сумі 18 000,00 грн. перераховані на банківську платіжну картку відповідача (маска картки № [NUMBER] , номер платежу - 1599997789), що не заперечується [PERSON] та додатково відображено у довідці ТОВ ФК «Контрактовий дім» № 17860 від 17.11.2025 і п.3.1. підписаного відповідачем кредитного договору. Істотні умови кредитного договору: строк кредитування 360 календарних днів, останній день якого припадає на 27.04.2026; періодичність сплати процентів - кожні 30 днів, останній платіж з періодом внесення 30 днів; детальні терміни повернення кредиту, одноразової комісії за надання цього кредиту, а також процентів визначаються Графіком платежів, що виступає Додатком № 1 до кредитного договору, відповідно до якого позичальник повинен внести сумарно 12 платежів у чітко визначених сумах з 01.06.2025 до 27.04.2026, проте лише в складі останнього з цих платежів встановлено обов`язок [PERSON] повернути відразу основну суму (тіло) кредиту (перші 6-ть платежів - 5 400,00 грн. кожен, решта - щоразу 4 698,00 грн.); за надання кредиту позичальник також повинен сплатити одноразову комісію в розмірі 15% від загальної суми кредиту або 2 700,00 грн., яка сплачується у складі першого чергового платежу, тобто до 01.06.2025 включно; протягом встановленого у договорі строку кредитування нарахування процентів позичальнику здійснюється за ставкою 1% на залишок заборгованості за кредитом за кожен день використання грошових коштів протягом перших 180-ти календарних днів та 0,87% за один день користування кредитними коштами від залишку неповернутої суми починаючи з 181-го календарного дня з дати укладення кредитного договору і до завернення встановленого у ньому строку кредитування. Аналогічні до зазначених вище відомостей щодо істотних умов кредитного договору прямо відображені у паспорті споживчого кредиту, який також підписано позичальником [PERSON] електронним підписом у вигляді одноразового ідентифікатора. Відповідно до п.6.4. кредитного договору Товариство має право вимагати повернення кредиту (в тому числі всіх платежів, передбачених цим договором), строк виплати яких ще не настав, в повному обсязі у разі затримання позичальником сплати частини кредиту та/або комісії за надання кредиту та/або процентів за користування кредитом щонайменше на один календарний місяць. Вимога надсилається в особистий кабінет позичальника та/або у вигляді електронного листа на електронну адресу позичальника, зазначену в договорі та/або шляхом СМС-повідомлення на номер телефону позичальника, зазначений в договорі або в його особистому кабінеті та/або відправки повідомлення в месенджер та/або шляхом напрравлення повідомлення в спосіб, передбачений цим пунктом договору на додаткові контактні дані позичальника, вказані у договорі (або окремо повідомлені позичальником або зазначені ним в особистому кабінеті). Моментом отримання позичальником повідомлення є момент отримання Товариством електронного підтвердження про таке направлення. У такому разі позичальник повинен здійснити повне дострокове повернення кредиту, комісії за надання кредиту (якщо така передбачена) та процентів протягом 30 календарних днів з дня отримання від Товариства повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду позичальник усуне порушення умов цього договору і на 31-й день у нього буде відсутня будь-яка прострочена заборгованість за договором, в тому числі заборгованість, що зумовила направлення позичальнику повідомлення (вимоги) та/або заборгованість після направлення такої вимоги (повідомлення), позичальник вважається таким, що усунув порушення умов договору. В іншому разі вимога залишається дійсною. Із копії наданого суду до кредитного договору (п.1.19.) вбачається, що встановлені для позичальника проценти є платою за користування кредитом, а фіксована одноразова комісія за своєю суттю виступає також платою, хоча й за надання кредиту. Водночас, одноразова комісія за надання кредиту визначена у паспорті цього кредиту як платіж за додаткові/супутні послуги кредитодавця, обов`язкові для укладення договору (Розділ ). Відповідач в особистому кабінеті на сайті ТзОВ ІННОВА ФІНАНС після ознайомлення з умовами кредитування (офертою), паспортом споживчого кредиту, підписав (акцептував) пропозицію кредитодавця на запропонованих умовах, тобто відбулося оформлення кредиту онлайн, що прирівнюється до підписання договору в паперовій формі власноручним підписом. Первісним кредитором направлено відповідачу електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, при введенні якого відповідач підтвердив прийняття умов зазначеного вище кредитного договору, ознайомився з паспортом споживчого кредиту та змістом відомчих правил кредитодавця про надання споживчих кредитів. Як передбачено ст. 598-599 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), про що зазначає ст. 610 ЦК України. Згідно з розрахунком Товариства за вищенаведеним кредитним договором сума боргу [PERSON] перед кредитором становить 41 792,40 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 18 000,00 грн; заборгованість за нарахованими відсотками 23 792,40 грн. Відповідний розрахунок містить інформацію про загальну суму боргу позичальника, але включає сплату 01.06.2025 відповідачем у цій справі 8 100,00 грн. на користь Товариства, з яких у день їх надходження в рахунок погашення відсотків зараховано 5400,00 грн., решта суми сплата одноразової комісії за видачу кредиту в повному обсязі. Отже, позичальник вніс у визначеному розмірі та в установлений Додатком № 1 до кредитного договору строк перший черговий платіж. Надалі позичальником знову внесено 01.07.2025 - 5 400,00 грн. в рахунок сплати процентів за умовами кредитного договору. Жодних інших платежів для сплати процентів [PERSON] не внесено, внаслідок чого допущено виникнення заборгованості перед кредитодавцем. Однак суд не погоджується із правомірністю нарахування Товариством [PERSON] одноразової комісії за надання кредиту з огляду на нікчемність умови кредитного договору про необхідність її сплати відповідно до положень ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» 15.11.2016 № 1734-VIII. Товариством не доведено, за які конкретно супутні послуги кредитодавцем нараховано відповідні платежі, а так само погодження таких послуг зі споживачем. При цьому, враховуються висловлені у постановах Верховного Суду від 10.11.2021 (справа №740/3852/19) та від 31.08.2022 (справа №202/5330/19) правові позиції, які є релевантними до обставин цієї справи. З огляду викладене, а також імперативні приписи ч.1 ст.16, ст.19 Закону України «Про споживче кредитування» від 15.11.2016 № 1734-VIII (далі - Закон № 1734), ураховуючи відсутність прострочених позичальником станом на 01.06.2025 платежів з повернення нарахованих відсотків, внесену [PERSON] грошову суму в розмірі 2 700,00 грн для сплати одноразової комісії за видачу кредиту необхідно зарахувати в рахунок дострокового повернення основної суми (тіла) кредиту, яка складе таким чином 15 300,00 грн відповідно. Оскільки відповідно до змісту п. 4.1. договору нарахування процентів здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кожен день користування кредитом, а в межах перших 180-календарних днів (припадає на 29.10.2025, що відповідає Графіку платежів) відповідні проценти мають нараховуватися за ставкою 1%/день, суд здійснює перерахунок належних до сплати [PERSON] процентів й за період з 01.06.2025 до 30.06.2025 включно із розрахунку наявної суми фактичної заборгованості за основною сумою (тілом) кредиту в розмірі 15 300,00 грн. (18 000,00-2 700,00) або 153,00 грн/день. Тому, за вищевказаний період позичальник мав сплатити лише 4 590,00 грн. (153,00х30). Із розрахунку Товариства також вбачається, що 01.07.2025 [PERSON] внесено у рахунок сплати процентів платіж в розмірі 5 400,00 грн., що вказує на переплату в розмірі 810,00 грн. (5 400,00 - 4 590,00), яка також підлягала зарахуванню в рахунок дострокового повернення основної суми (тіла) кредиту і мала становити на 01.07.2025 суму в розмірі 14 490,00 грн. (15 300,00-810,00). У період з 01.07.2025 до 29.10.2025 сплата [PERSON] процентів за умовами кредитного договору повинна здійснюватися за ставкою 1% від неповернутої основної суми (тіла) кредиту в розмірі 14 490,00 грн. або 144,90 грн/день. Належна до сплати сума процентів - 13 185,90 грн. (144,90х91, де 91 - кількість календарних днів, що припадає на відповідний період виникнення боргу). Далі, починаючи з 30.10.2025 до 21.11.2025 включно нарахування процентів позичальнику згідно з вимогами пп.2.6.1. п.2.6. кредитного договору повинна здійснювати за ставкою 0,87% за один день користування кредитними коштами із залишку неповернутої суми, тобто з 14 490,00 грн. Оскільки на цей період сумарно припаде 23 календарних днів, належна до сплати позичальником сума процентів складе загалом 2 899,38 грн. (14 490,00х0,0087х23). Загальний розмір заборгованості позичальника [PERSON] зі сплати процентів станом на 21.11.2025 становитиме 16 085,28 грню (13 185,90+2 899,38). Вирішуючи питання про відмову у задоволенні позовних вимог Товариства щодо дострокового стягнення з [PERSON] основної суми (тіла) кредиту суд виходить із таких мотивів. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього кодексу. 10.06.2017 набрав чинності Закон №1734, який визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні. Положеннями ч.4 ст.16 Закону № 1734 визначено, що у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені. Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність. У тому випадку, якщо умовами договору про споживчий кредит передбачено право кредитодавця вимагати дострокового повернення кредиту, останній зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, строку, протягом якого вони мають бути здійснені та усунути такі порушення у визначений кредитодавцем строк, з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо кредитодавець не набув у встановленому порядку право на дострокове повернення кредиту з позичальника, вказане не позбавляє такого кредитодавця права на стягнення з позичальника заборгованості, яка існує на дату звернення з позовом до суду. Відповідний правовий висновок сформульований у постанові Верховного Суду від 22.10.2025 (справа № 539/402/24), який є обов`язковим для застосування. Суд зазначав раніше в цьому рішенні, що Товариство дійсно наділене згідно з умоваи кредитного договору правом вимоги дострокового повернення кредиту від позичальника [PERSON] , строк повернення якого настане лише 26.04.2026, проте у матеріалах справи немає доказів, які б підтверджували надіслання позивачем у цій справі вимоги позичальнику про усунення порушень умов кредитного договору в частині сплати процентів згідно з графіком платежів та неусунення відповідних порушень у межах визначеного законом і договором строку. Варто також наголосити, що відомості про надіслання Товариством у встановленому кредитним договором порядку і спосіб [PERSON] вимоги про усунення порушень умов цього договору відсутні у тексті позовної заяви загалом. Таким чином, з відповідача [PERSON] не може у межах заявленого предмета і підстав позову бути стягнута достроково основна сума (тіло) кредиту, яка окрім усього іншого зменшилася до 14 490,00 грн., що не позбавляє Товариство в майбутньому право на стягнення залишку боргу із додержанням вимог ч.4 ст.16 Закону № 1734. Згідно з приписами ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у рачі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи часткове задоволення позовних вимог у цій справі, з відповідача на користь Товариства підлягають до стягнення витрати зі сплати судового збору в розмірі 932,13 грн. або 38,48 % від ціни заявленого позову. Питання розподілу витрат Товариства на професійну правничу допомогу вирішити додатково з урахуванням поданої заяви в порядку ч.8 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial