Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернулося до суду з позовом до [PERSON] і просить стягнути на його користь заборгованість за договорами №4387496 від 23.09.2021 та №77455542 від 27.09.2021 у розмірі 20338,68 грн, понесені витрати на сплату судового збору в сумі 2422,40 грн та правову допомогу в сумі 13000,00 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовані наступним. 23.09.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «МІЛОАН» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №4387496, відповідно до умов якого сума (загальний розмір) кредиту становить 2400,00 грн, строк 30 днів з 23.09.2021, з можливістю пролонгації, дата повернення кредиту - 23.10.2021, проценти за користування кредитом: 900,00 грн, які нараховуються за ставкою 1,25% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом, комісія за надання кредиту 264,00 грн, яка нараховується за ставкою 11,00% від суми кредиту одноразово. 27.09.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики №77455542, відповідно до умов якого сума (загальний розмір) кредиту становить 2050,00 грн, строк 64 дні, процентна ставка (базова) в день 1,6%, процентна ставка за понадстрокове користування позикою ( її частиною) 2,70% в день ( не застосовується у період карантину), пені 2,70% в день (не застосовується у період карантину) Вказані договори укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, відповідно до вимог ЗУ «Про електронну комерцію». ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» належним чином виконали свої зобов`язання, надавши позичальнику кредитні кошти в порядку передбаченому умовами договорів, однак відповідач умови договорів не виконав та не повернув отримані кошті із сплатою всіх, передбачених договорами, платежів. 13.01.2022, відповідно до договору №13-01/2022-79 ТОВ «МІЛОАН» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, у тому числі за договором №4387496 від 23.09.2021. В свою чергу ТОВ «Вердикт Капітал», відповідно до договору №10-01/2023 відступило право вимоги до позичальників, у том числі по договору №4387496 від 23.09.2021, ТОВ « Коллект Центр». 22.02.2022, відповідно до договору №22/02/2022 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, у тому числі за договором №77455542 від 27.09.2021. В свою чергу ТОВ «Вердикт Капітал», відповідно до договору №10-01/2023 відступило право вимоги до позичальників, у том числі по договору №77455542 від 27.09.2021, ТОВ «Коллект Центр». Заборгованість відповідача по договору №4387496 від 23.09.2021, станом на день подання позовної заяви, становить 15804, 00 грн, із яких: 2400,00 грн заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту); 13140,00 грн заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 264,00 грн заборгованість за комісіями. Заборгованість відповідача по договору №77455542 від 27.09.2021, станом на день подання позовної заяви, становить 4534,69 грн, із яких: 2050,00 грн заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту); 2484,36 грн заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 0,33 грн нараховані 3% річних. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до позовної заяви представник просить розглядати справу за його відсутності, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, як і не надав заяви про розгляд справи без його участі, відзив на позовну заяву не надав. Згідно з ухвалою Знам`янського міськрайонного суду розгляд цивільної справи проводиться заочно. Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що в справі є достатньо матеріалів, які вказують на права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін Суд, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, встановив наступне. 23.09.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «МІЛОАН» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №4387496, відповідно до умов якого сума (загальний розмір) кредиту становить 2400,00 грн, строк 30 днів з 23.09.2021, з можливістю пролонгації, дата повернення кредиту - 23.10.2021, проценти за користування кредитом: 900,00 грн, які нараховуються за ставкою 1,25% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом, комісія за надання кредиту 264,00 грн, яка нараховується за ставкою 11,00% від суми кредиту одноразово. Квитанція від 23.09.2021 №1771954985 підтверджує отримання відповідачем, на виконання умов договору №4387496 від 23.09.2021, грошових коштів в сумі 2400,00 грн. 27.09.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики №77455542, відповідно до умов якого сума (загальний розмір) кредиту становить 2050,00 грн, строк 64 дні, процентна ставка (базова) в день 1,6%, процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) 2,70% в день ( не застосовується у період карантину), пені 2,70% в день (не застосовується у період карантину). Довідка ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» від 19.05.2025, вих.№КД-000030414/ТНПП, свідчить про те, що, на виконання умов договору №23-01-18/5 від 23.01.2018 з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», [PERSON] 27.09.2021 на ЕПЗ номер [NUMBER] перераховано 2050,00 грн. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч.4 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Положення ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Так, згідно зі ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Як визначено ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. 13.01.2022, відповідно до договору №13-01/2022-79 ТОВ «МІЛОАН» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, у тому числі за договором №4387496 від 23.09.2021. В свою чергу ТОВ «Вердикт Капітал», відповідно до договору №10-01/2023 відступило право вимоги до позичальників, у том числі по договору №4387496 від 23.09.2021, ТОВ «Коллект Центр». Реєстр боржників до договору факторингу №13-01/2022-79 свідчить про те, що заборгованість відповідача по договору №4387496 від 23.09.2021 становить 10764, 00 грн, із яких: 2400,00 грн заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту); 8100,00 грн заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 264,00 грн заборгованість за комісіями. Відповідно до розрахунку ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість [PERSON] по договору №4387496 від 23.09.2021, станом на 10.01.2023 склала: 15804,00 грн, із яких: 2400,00 грн заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту); 8100,00 грн заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 264,00 грн заборгованість за комісіями, 5040,00 грн нараховані відсотки згідно кредитного договору. 22.02.2022, відповідно до договору №22/02/2022 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, у тому числі за договором №77455542 від 27.09.2021. В свою чергу ТОВ «Вердикт Капітал», відповідно до договору №10-01/2023 відступило право вимоги до позичальників, у том числі по договору №77455542 від 27.09.2021, ТОВ «Коллект Центр». Реєстр боржників до договору факторингу №22/02/2022 свідчить про те, що заборгованість відповідача по договору №77455542 від 27.09.2021 становить 4534,69 грн, із яких: 2050,00 грн заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту); 2484,36 грн заборгованість за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги. Відповідно до розрахунку ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість [PERSON] по договору №77455542 від 27.09.2021, станом на 10.01.2023, склала: 4534,69 грн, із яких: 2050,00 грн заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту); 2484,36 грн заборгованість за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги; 0,33 грн грн нараховані 3% річних за користування грошовими коштами у відповідності до ст.625 ЦК України. Відповідно до ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Статтею 1082 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. У відповідності до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Частиною 1 статті 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Стаття 611 ЦК України регламентує, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. За змістом ч.1 та ч.2 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач в порушення умов договору свої зобов`язання належним чином не виконував, внаслідок чого в нього утворилася заборгованість, чим порушені майнові права позивача, тому суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Щодо витрат на правничу допомогу у розмірі 13000,00 грн суд враховує наступне. Відповідно до положень ч.1-3 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, втраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова ВС від 24 січня 2019 року у справі № 910/15944/17). Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Крім того, ЄСПЛ висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10 січня 2010 року, №33210/07 41866/08) та "Гуриненко проти України" (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, №37246/04). У постановах Верховного Суду від 02.10.2019 у справі №211/3113/16-ц (провадження N 61-299св17) та від 06 листопада 2020 року у справі №760/11145/18 (провадження №61-6486св19) зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved