Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (далі Товариство) звернулось з позовом, у якому просить стягнути на його користь з [PERSON] заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 7366033 від 12.12.2023 р., укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "Авентус Україна" та [PERSON] , у розмірі 36 838,80 грн. Позов обґрунтований тим, що Товариство на підставі договору факторингу набуло право грошової вимоги до [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту № 7366033 від 12.12.2023 р., грошові зобов`язання за яким з повернення кредиту та сплати процентів [PERSON] належним чином не виконувала, у зв`язку з чим має заборгованість. [PERSON] своєї позиції щодо предмета спору в порядку, встановленому нормами Цивільного процесуального кодексу України, не повідомила. Судом з`ясовано, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Авентус Україна" та [PERSON] (Клієнт) укладено договір про надання споживчого кредиту № 7366033 від 12.12.2023 р. (з додатком), за умовами якого Товариство з обмеженою відповідальністю "Авентус Україна" зобов`язалось надати Клієнту кредит у розмірі 10 300,00 грн. строком на 364 дні зі сплатою стандартної процентної ставки у розмірі 2,20% в день у межах строку кредиту, кредит надається у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на рахунок Клієнта, включаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] (а. с. 7 15). Між Товариством та Товариством з обмеженою відповідальністю "Авентус Україна" укладено договір факторингу № 27092024 від 27.09.2024 р., складено відповідний реєстр боржників та підписано відповідний акт прийому-передачі реєстру боржників, на підставі яких право вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 7366033 від 12.12.2023 р., укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "Авентус Україна" та [PERSON] , перейшло до Товариства (а. с. 17 24). Відповідно до частини першої статті 1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно зі статтею 1080 Цивільного кодексу України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Таким чином Товариство набуло право грошової вимоги до [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту № 7366033 від 12.12.2023 р., укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "Авентус Україна" та [PERSON] . Разом з тим, з постанов Верховного Суду випливає, що для стягнення боргу недостатньо надати кредитний договір та розрахунок заборгованості, потрібно надати і докази видачі кредиту. Це може бути: меморіальний ордер, виписка по рахунку, заява на видачу готівки, платіжне доручення, тощо. Такі документи повинні відповідати положенням Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Якщо кредитор не подає такі документи з позовною заявою, то суд повинен відмовити в задоволенні позову через недоведеність наявності заборгованості (наприклад, постанова від 20.05.2022 р. у справі № 336/4796/18). Матеріали справи не містять будь-яких належних та допустимих доказів (меморіального ордеру, виписки по рахунку, заяви на видачу готівки, платіжної інструкції тощо), на підставі яких Суд може з`ясувати обставини, які мають значення для справи, а саме чи виконано Товариством з обмеженою відповідальністю "Авентус Україна" перед [PERSON] грошове зобов`язання за договором про надання споживчого кредиту № 7366033 від 12.12.2023 р. (чи надано [PERSON] кредит у розмірі 10 300,00 грн. шляхом безготівкового перерахування на банківську карту № [NUMBER] , як це передбачено умовами договору, або іншим чином), якщо виконано, то яка дійсна заборгованість [PERSON] за цим договором та з чого вона складається, зокрема, які платежі, передбачені договором, були сплачені [PERSON] . Тобто, Товариством не подано належних та допустимих доказів (первинних документів) виконання грошового зобов`язання Товариством з обмеженою відповідальністю "Авентус Україна" перед [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту № 7366033 від 12.12.2023 р. (подані Товариством розрахунок заборгованості (а. с. 25 28), та реєстр боржників (витяг) до договору факторингу № 27092024 від 27.09.2024 р. (а. с. 24) такими доказами не є). Враховуючи викладене, Суд вважає, що Товариством не доведено, що [PERSON] має заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 7366033 від 12.12.2023 р. у розмірі 36 838,80 грн. При цьому Суд позбавлений можливості з`ясувати обставини щодо наявності заборгованості [PERSON] за цим договором та її розміру, оскільки матеріали справі не містять необхідних для цього належних та допустимих доказів. Враховуючи викладене, Суд, приходить до висновку про відмову у задоволенні позову Товариства.

Outcome: dismissed