Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ», третя особа: Моторне (транспортне) страхове бюро, в якій просить стягнути з відповідача страхове відшкодування в розмірі 79355,89 грн. В обґрунтування позовної заяви зазначає, що 25.01.2020 р. в м. Харкові сталося ДТП за участю авто CHEVROLET AVEO, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та авто ЗАЗ VIDA, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Згідно ухвали Харківського районного суду від 26.06.2020 року у справі №635/1595/20, водій [PERSON] , починаючи спускатися на уклоні, не дотримуючись п. 12.1 Правил дорожнього руху України, втратила контроль над керуванням автомобілем та виїхала на зустрічну смугу руху вказаної автодороги, де сталося зіткнення з автомобілем ЗАЗ VIDA під керуванням [PERSON] , яка рухалася в зустрічному напрямку по своїй смузі. Згідно з висновком судової автотехнічної експертизи №7/298/299CE-20 від 25.02.2020 року порушення п. 12.1 Правил дорожнього руху України водієм [PERSON] знаходиться у прямому причинному зв`язку з подією та наслідками вказаної ДТП. Внаслідок вказаної ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальних збитків. Право власності [PERSON] підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . Цивільна відповідальність водія [PERSON] на момент ДТП була застрахована в ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» згідно поліса №198497537, діючим на дату ДТП. Франшиза за полісом страхування складає 2 000,00 грн. Для визначення вартості матеріального збитку [PERSON] звернулася до сертифікованого фахівця. Згідно звіту №37/04/21 від 23.04.2021 року, вартість матеріального збитку складає 78 805,89 грн. Звіт №37/04/21 було проведено згідно «Методики автотоварознавчих експертиз і оцінки КТ3». Дана «Методика» застосовується експертами та оцінювачами для підрахунку вартості відновлювальних робіт та суми матеріального збитку і є обов`язковою до застосування. Вартість проведення експертного дослідження складає 1 600 грн. та була сплачена нею одразу та у повному обсязі.Розрахунок загальної ціни позову: 78 805,89 грн. (за вирахуванням франшизи 76805,89 грн) (матеріальний збиток з ВТВ); 1 600 грн. (вартість проведення експертизи) є додатковими судовими витратами; 950 грн. послуги евакуатора. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 22.01.2025 провадження у справі відкрито. Суд вирішив проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 11.09.2025 залучено в якості третьої особи Моторне (транспортне) страхове бюро. Учасники справи у судове засідання не з`явились, повідомлялись своєчасно і належним чином, позивач в заяві просив розглядати справу без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала, інші учасники справи причини неявки суду не повідомили. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. 25.01.2020 року в м. Харкові сталося ДТП за участю авто CHEVROLET AVEO, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та авто ЗАЗ VIDA, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Згідно ухвали Харківського районного суду від 26.06.2020 року у справі №635/1595/20, водій [PERSON] , починаючи спускатися на уклоні, не дотримуючись п. 12.1 Правил дорожнього руху України, втратила контроль над керуванням автомобілем, та виїхала на зустрічну смугу руху вказаної автодороги, де сталося зіткнення з автомобілем ЗАЗ VIDA під керуванням [PERSON] , яка рухалася в зустрічному напрямку по своїй смузі. Згідно з висновком судової автотехнічної експертизи №7/298/299CE-20 від 25.02.2020 року порушення п. 12.1 Правил дорожнього руху України водієм [PERSON] знаходиться у прямому причинному зв`язку з подією та наслідками вказаної ДТП. Внаслідок вказаної ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальних збитків. Право власності позивача підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . Цивільна відповідальність водія [PERSON] на момент ДТП була застрахована в ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» полісом №198497537, діючим на дату ДТП. Франшиза за полісом страхування складає 2 000,00 грн. Для визначення вартості матеріального збитку позивач звернулася до сертифікованого фахівця. Згідно звіту №37/04/21 від 23.04.2021 року вартість матеріального збитку складає 78 805,89 грн. Звіт №37/04/21 було проведено згідно «Методики автотоварознавчих експертиз і оцінки КТ3». Дана «Методика» застосовується експертами та оцінювачами для підрахунку вартості відновлювальних робіт та суми матеріального збитку і є обов`язковою до застосування. Вартість проведення експертного дослідження складає 1 600 грн. та була сплачена нею одразу та у повному обсязі, що підтверджується товарним чеком від 23.04.2021 р. У звіті №37/04/21 від 23.04.2021 року сума ВТВ склала 4 180,51 грн. Згідно «Методиці» ВТВ є «величиною зниження ринкової вартості автомобіля, відновленого після ДТП порівняно з ринковою вартістю подібного непошкодженого автомобіля» далі «ВТВ». У відповідності зі ст.ст. 2.3, 2.4 «Методики», «Вартість відновлювального ремонту КТЗ визначаються як грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодження, розукомплектованого КТЗ»,«Вартість матеріальних збитків (реальні збитки) визначаються, як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості)». Тобто, відповідно до «Методики», сума ВТВ визначена фахівцем, є частиною реального (матеріального) збитку, нанесеного її майну. Відповідно до акту надання послуг від 25.01.2020, вартість евакуатора склала 950,00 грн. [PERSON] зверталась до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування від 27.01.2020. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів, прийшов до висновку про повне задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в постанові Пленуму №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» в пункті 4 роз`яснив, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166,1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина другастатті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ятастатті 1187 ЦК, пункт 1 частини другоїстатті 1167 ЦК). Згідно із частинами другою, п`ятою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 22 Цивільного кодексу України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу Українишкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно із ч. 2 ст. 1192 ЦК України передбачає, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Предметом даного позову є стягнення з відповідача на користь позивача суми матеріального збитку у розмірі 76805,89 ( з врахуванням франшизи 2000 грн.), 1600 грн. вартість проведення оцінки та суми вартості послуг евакуатора 950 грн. 25.01.2020 року в м. Харкові сталося ДТП за участю авто CHEVROLET AVEO, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та авто ЗАЗ VIDA, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , у результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків. Згідно ухвали Харківського районного суду від 26.06.2020 року у справі №635/1595/20, звільнено [PERSON] від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, закрито кримінальне провадження за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Вказана підстава закриття кримінального провадження відносно [PERSON] не є реабілітуючою обставиною при вирішенні цивільного позову. Цивільна відповідальність водія [PERSON] на момент ДТП була застрахована в ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» згідно полісу №198497537, діючим на дату ДТП, дата реєстрації договору в єдиній централізованій базі даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів 23.12.2019 року, строк дії договору з 00:00 27.12.2019 року по 28.12.2020 року. Згідно умов полісу №198497537 страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю 260 000 грн., за шкоду, заподіяну майну 130 000 грн., розмір франшизи - 2 000,00 грн. На підставі договору про виконання робіт по незалежній оцінці, укладеного між ФОП [PERSON] та [PERSON] , проведена оцінка ТЗ ЗАЗ VIDA, державний номер [NUMBER] , на вирішення якої поставлені питання: 1. Яка ринкова (дійсна) вартість автомобіля ЗАЗ VIDA, державний номер [NUMBER] . 2. Визначити об`єм та номенклатуру робіт, запасних частин і матеріалів, необхідних для відновлення ТЗ. 3. Визначити вартість відновлювального ремонту та матеріального збитку. Згідно звіту №37/04/21 від 23.04.2021 року, виконаного ФОП [PERSON] , вартість матеріального збитку складає 78 805,89 грн., вартість відновлювального ремонту 74 625,38 грн., значення коефіцієнту фізичного зносу 0,00 грн., втрата товарної вартості 4 180,51 грн. Частиною першою статті 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст.. 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У разі якщо деліктні відносини поєднані з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування є страховик завдавача шкоди. Такий страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у порядку, передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно із цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виникло обов`язку з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених статтею 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. У такому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Такий висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц. У постанові Верховного Суду від 09 липня 2021 року (справа №522/14085/19) у справі з подібними фактичними обставинами викладений правовий висновок, згідно якого відшкодування шкоди особою, яка завдала шкоду, можливе лише за умови, що згідно з Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Таким чином, суд вважає доведеним розмір збитків завданих позивачу, який стороною відповідача не спростовано, як і не надано доказів відшкодування шкоди, а так, наявні підстави для задоволення позову. Крім того, відповідачу необхідно відшкодувати вартість проведення експертизи та послуги евакуатора. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вищенаведене, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved