Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-05 00:00:00

29 жовтня 2025 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ЄАПБ») звернулось до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 20 грудня 2024 року ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено кредитний договір № 5191468 (далі - Кредитний договір) за умовами якого позичальнику було надано кредит у безготівковій формі у розмірі 15000,00 грн шляхом зарахування на його картковий рахунок на умовах строковості та платності користування кредитом. 16 липня 2025 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 16072025 за умовами якого, позивач набув право вимоги за Кредитним договором до відповідача. Позивач зазначає, що [PERSON] належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором у зв`язку з чим загальна заборгованість за Кредитним договором становить 19310,63 грн., з яких: за кредитом: 15 000,00 грн, по відсотках: 2707,50 грн, по штрафам: 1603,13 грн, яку позивач просить суд стягнути з відповідача, а також понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн. Ухвалою суду від 07 листопада 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження да даним позовом, визначено проведення розгляду справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Представник позивача до судового засідання не з`явився, у позовній заяві просив суд здійснювати розгляд справи за відсутності представника, на задоволенні позовних вимог наполягав з підстав викладених у позовній заяві. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав та зазначив, що кредитні кошти він не отримував та невідомі особи заволоділи його телефоном оформивши при цьому кредит у ТОВ «Лінеура Україна» на його ім`я. Про вказані обставини він повідомляв ТОВ «Лінеура Україна», АТ КБ «ПриватБанк» та звернувся із заявою про кримінальне правопорушення до органів Національної поліції. В подальшому до судового засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 20.12.2024 в Інформаційно-комунікаційній системі ТОВ «Лінеура Україна» в електронній формі було укладено між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] . Договір № 5191468 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, за умовами якого клієнт отримує кредит в розмірі 15000,00 грн. у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу [NUMBER] . Кредит надається клієнту на строк 360 днів зі сплатою стандартної процентної ставки 0,95% за кожен день користування кредитом. Також у п.6.3. Кредитного договору сторони обумовили, що у випадку невиконання та/або неналежного виконання Клієнтом своїх грошових зобов`язань, останній повинен сплатити штраф у розмірі 75% від суми невиконаного та/або неналежно виконаного грошового зобов`язання. У Кредитному договорі зазначено про його підписання [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором 56342, 20.12.2024 о 17:12:56. ТОВ «Універсальні платіжні рішення» 20.12.2024 о 17:12:08 успішно перераховано 15000,00 грн на номер картки [NUMBER] . 16 липня 2025 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 16072025 за умовами якого, позивач набув правом вимоги за Кредитним договором до відповідача [PERSON] . З наданого ТОВ «ЄАПБ» розрахунку заборгованості за Кредитним договором вбачається, що загальна заборгованість [PERSON] становить 19310,63 грн., з яких: за кредитом: 15 000,00 грн, по відсотках: 2707,50 грн, по штрафам: 1603,13 грн Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. За ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що за Кредитним договором право вимоги кредитора ТОВ «Лінеура» перейшло до ТОВ «ЄАПБ на підставі Договору факторингу № 16072025 від 16 липня 2025 року». В свою чергу відповідачем [PERSON] зазначено, що він не ініціював отримання кредиту та кредитні грошові кошти без його згоди використані невідомими особами. Судом встановлено, що 23 грудня 2024 року [PERSON] звернувся до ВП № 3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області із заявою про те, що 20.12.2024 невстановлена особа, зателефонувавши з номеру мобільного телефону [NUMBER] та відрекомендувавшись працівником служби безпеки банку, шахрайським способом, зловживаючи довірою, з використанням електронно-обчислювальної техніки заволоділа грошовими коштами з банківського рахунку на ім`я [PERSON] № [NUMBER] на загальну суму 92688 гривень відкритого в АТ КБ «ПриватБанк» та оформила кредит в товаристві мікрозаймів «Credit7 vydacha», чим спричинила йому матеріальний збиток. З наданою ТОВ «Лінеура Україна» інформацією з Підтвердження процедури укладення електронного договору [PERSON] тел. [NUMBER] вбачається, що 20.12.2024 о 17:07:36 Клієнт ввів одноразовий ідентифікатор «66060», яким підтвердив свій номер телефону та підписав Заяву про прийняття публічної пропозиції та Згоду на обробку персональних даних та доступ до кредитної історії. 20.12.2024 о 17:12:50 Товариство надіслало клієнту смс з одноразовим ідентифікатором для підтвердження оферти шляхом підписання Паспорту споживчого кредиту і Договору з додатками. Код для договору «56342». 20.12.2024 о 17:12:56 Клієнт ознайомився з офертою на укладання кредитного договору та додатків, ввів надісланий Товариством одноразовий ідентифікатор «0», яким підписав Договір з додатками. Слідчим ВП №3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області надано дозвіл [PERSON] на використання матеріалів досудового розслідування для долучення до матеріалів у Покровському суді міста Кривого Рогу, а саме інформації ПрАТ «Київстар». З наданої від органу досудового розслідування інформації вбачається, що 20.12.2024 номер мольного телефону [NUMBER] у період часу з 15:48:41 по 17:12:27 використовувався в іншому мобільному терміналі. Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку. У статті 1073 ЦК України передбачено, що у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Згідно з пунктами 1.4, 1.27 статтею 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» (тут і далі у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) платіжною карткою є електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду карти, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором. Держатель електронного платіжного засобу - фізична особа, яка на законних підставах використовує електронний платіжний засіб для ініціювання переказу коштів з відповідного рахунку в банку або здійснює інші операції із застосуванням зазначеного електронного платіжного засобу (пункт 1.4 статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні»). Неналежний переказ - рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини ініціатора переказу, який не є платником, відбувається її списання з рахунка неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому суми переказу в готівковій чи майновій формі (абзац 3 пункту 1.24 статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні»). Відповідно до пункту 14.2 статті 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» користувач спеціального платіжного засобу зобов`язаний використовувати його відповідно до вимог законодавства України і умов договору, укладеного з емітентом, та не допускати використання спеціального платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень. Обов`язок банку щодо повідомлення користувача про здійснені операції з використанням електронного платіжного засобу користувача є виконаним, зокрема, у разі інформування банком користувача про кожну здійснену операцію відповідно до контактної інформації, наданої користувачем. Відповідно до частин п`ятої-сьомої, дев`ятої розділу VI «Загальні вимоги до безпеки здійснення платіжних операцій та управління ризиками» Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), користувач зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які не виконувалися користувачем. Користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення користувачем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів. Емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором. Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Наведені правила визначають предмет дослідження та відповідним чином розподіляють між сторонами тягар доведення, а отже, встановленню підлягають обставини, що беззаперечно свідчитимуть, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції від його імені. В разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів. Матеріалами справи підтверджено факт звернення відповідача до правоохоронних органів з приводу вчинених стосовно нього шахрайських дій. Наведені обставини у сукупності свідчать про те, що у відповідача була дійсно відсутня воля на вчинення укладення Кредитного договору. Також відповідачем не спростовано того, що [PERSON] втрачав та/або сприяв незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Враховуючи споживчий характер правовідносин між сторонами, суд виходить з того, що за відсутності належних та допустимих доказів сумніви та припущення мають тлумачитися переважно на користь споживача, який зазвичай є «слабкою» стороною у таких цивільних відносинах, правові відносини споживача з банком фактично не є рівними. Суд зазначає, що лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для його притягнення до цивільно-правової відповідальності. Таким чином, користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій у разі відсутності доказів сприяння ним втраті, використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 17 червня 2021 року у справі № 759/4025/19, від 03 жовтня 2022 року у справі № 387/746/18. Обставинами цієї справи є недоведеним, що [PERSON] своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу укладати кредитні договори, ініціювати платіжні операції щодо перерахування грошових коштів з його карткового рахунку, оскільки переказ кредитних коштів, розміщених на картковому рахунку у відповідача було здійснено без використання платіжної карти, спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя; як тільки відповідач дізнався про те, що внаслідок шахрайських дій було здійснено несанкціоноване списання коштів з його рахунку, а також оформлення кредиту, він невідкладно повідомив банк та звернувся до органів поліції. За встановлених судом обставин вбачається недоведеним, що відповідач [PERSON] у період спірного списання грошових коштів акцептував укладення Кредитного договору №5191468 від 20.12.2024 та ініціював переказ кредитних коштів, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити у зв`язку з їх недоведеністю. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed