Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

25 серпня 2025 року директор ТзОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором, в якій просить стягнути заборгованість у розмірі 272 300 гривень. Судові витрати просить покласти на відповідача. Ухвалою судді від 15 вересня 2025 року було прийнято заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у справі на підставі ч.5 ст. 279 ЦПК України. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що 12 вересня 2021 року між ТзОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено договір №101066505. 15 грудня 2021 року укладено договір №15/12-2021-22, відповідно до якого ТзОВ "МІЛОАН" відступило на користь ТзОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №101066505. 10 січня 2023 укладено договір №10-01/2023, відповідно до якого ТзОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТзОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №101066505. Таким чином, ТзОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідача за договором №101066505. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором №101066505 від 12 вересня 2021 року, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви, відповідно до розрахунку заборгованості становить 154 750 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 20000 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги -132 750 грн. 16 вересня 2021 року між ТзОВ "МІЛОАН" та [PERSON] укладено договір №5170170. 17 грудня 2021 року укладено договір №17/12-2021-22, відповідно до якого ТзОВ "МІЛОАН" відступило на користь ТзОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №5170170. 10 березня 2023 року укладено договір №10-03/2023/01, відповідно до якого ТзОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТзОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №5170170. Таким чином, ТзОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідача за договором №5170170. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором №5170170 від 16 вересня 2021 року, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви, відповідно до розрахунку заборгованості становить 117 550 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 20000 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 95550 грн., заборгованість за комісіями - 2000 грн. Станом на сьогоднішній день заборгованість за договорами відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість. Зважаючи на вищенаведене, просить суд задоволити позов. Відповідач скористався своїм право на відзив, у якому його представник зазначив, що Відповідач не визнає позовні вимоги Позивача та вважає, що в задоволенні позовних вимог в частині стягнення процентів за користування кредитними коштами має бути відмовлено з наступних підстав. За умовами договору про споживчий кредит №101066505 від 12 вересня 2021 року сторони встановили строк кредитування 15 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1,25 % в день. Згідно п..1.4 Договору термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 27 вересня 2021 року. Згідно пункту 7.1 договору про надання споживчого кредиту №101066505 від 12 вересня 2021 року строк дії договору складає термін з дати отримання кредиту до повного виконання зобов`язань за договором, але не пізніше дати, встановленої п.1.4 Договору. Доказів того, що позичальник ініціював продовження строку користування позикою та зміну дати повернення всієї суми кредиту матеріали справи не містять. Відтак, розмір відсотків відповідно до умов договору про споживчий кредит №101066505 від 12 вересня 2021 року може становити 3750 грн за період з 12 вересня 2021 року по 27 вересня 2021 року включно, виходячи з розрахунку: 20 000 грн (тіло кредиту) х 1,25 % (відсотки від фактичного залишку кредиту х 15 днів (строк кредиту). Вказаний розмір процентів підтверджується графіком розрахунків, який є невід`ємною частиною кредитного договору про споживчий кредит №101066505 від 12 вересня 2021 року. За умовами договору про споживчий кредит №5170170 від 16 вересня 2021 року сторони встановили строк кредитування 15 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1,25 % в день. Згідно п..1.4 Договору термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 01 жовтня 2021 року. Згідно пункту 7.1 договору про надання споживчого кредиту №5170170 від 16 вересня 2021 року строк дії договору складає термін з дати отримання кредиту до повного виконання зобов`язань за договором, але не пізніше дати, встановленої п.1.4 Договору. Доказів того, що позичальник ініціював продовження строку користування позикою та зміну дати повернення всієї суми кредиту матеріали справи не містять. Відтак, розмір відсотків відповідно до умов договору про споживчий кредит №5170170 від 16 вересня 2021 року може становити 3750 грн за період з 16 вересня 2021 року по 01 жовтня 2021 року включно, виходячи з розрахунку: 20 000 грн (тіло кредиту) х 1,25 % (відсотки від фактичного залишку кредиту х 15 днів (строк кредиту). Вказаний розмір процентів підтверджується графіком розрахунків, який є невід`ємною частиною кредитного договору про споживчий кредит №5170170 від 16 вересня 2021 року. Договором про споживчий кредит №101066505 від 12 вересня 2021 року не передбачено відповідальності боржника згідно ч.2 ст.625 ЦК України у вигляді сплати процентів за прострочення виконання грошового зобов`язання, розмір яких встановлено кредитним договором. Таким чином, за правомірне користування кредитними коштами (в межах строку дії кредитного договору) стягуються проценти на підставі ч.1 ст. 1048 ЦК України, а за неправомірне користування кредитними коштами (поза межами строку дії кредитного договору) на підставі положень ч.2 ст. 625 ЦК України. За таких підстав нарахування Відповідачу процентів за межами строку кредитування є безпідставним. 10 червня 2017 року набрав чинності Закон України «Про споживче кредитування» від 15 листопада 2016 року № 1734-VІІІ. Цей Закон визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері. Відповідно до частин 1 та 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» (у редакції, чинній на момент укладення договору) після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. У разі якщо розмір майбутніх платежів і строки їх сплати не можуть бути встановлені у договорі про споживчий кредит (кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії тощо), споживачу також у строк, визначений цим договором, надається виписка з рахунку/рахунків (за їх наявності), у якій зазначаються: стан рахунку на певну дату, оборот коштів на рахунку за період часу, за який зроблена виписка з рахунку (з описом проведених операцій), баланс рахунку на початок періоду, за який зроблена виписка, баланс рахунку на кінець періоду, за який зроблена виписка, дати і суми здійснення операцій за рахунком споживача, застосована до проведених споживачем операцій процентна ставка, будь-які інші платежі, застосовані до проведених споживачем операцій за рахунком, та/або будь-яка інша інформація, передбачена договором про споживчий кредит. Оскільки відповідачу було встановлено плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, положення пунктів 1.5, 1.5.1 договорів про надання споживчого кредиту №5170170 від 16 вересня 2021 року, №101066505 від 12 вересня 2021 року щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за надання кредиту є нікчемними. Вказаний висновок суду кореспондується з висновками Верховного Суду викладеними у постанові від 25 січня 2023 року у справі № 752/4008/20. 12.11.2025 на адресу суду надійшла відповідь представника позивача [PERSON] на відзив сторони відповідача, в якому представник позивача підтримує позовні вимоги та просить суд задоволити. На підставі ч.3 ст. 211, ч.2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами. Проаналізувавши викладені в позовній заяві доводи позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, врахувавши також правові норми, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. За вимогами ст.ст. 12, 81 ЦПК Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК Українисуд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, 12 вересня 2021 року між ТзОВ "МІЛОАН" та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №101066505. Згідно п. 1.1. договору кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. договору (далі кредит), а позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі плата) у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором. Відповідно до п. 1.2. договору сума (загальний розмір) кредиту становить 20000 грн. Згідно з п. 1.3., п.1.4 кредит надається строком на 15 днів з 12 вересня 2021 року (строк кредитування), термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу) 27 вересня 2021 року. Комісія за надання кредиту - 2000 грн. (п.1.5.1 договору). Відповідно до п. 1.5.2. Договору проценти за користування кредитом: 3750 грн., які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно п. 1.6. Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до п. 2.1. Договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Пунктом 2.3.1.2. Договору передбачено, що Позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Відповідно до додатку №1 до згаданого договору про споживчий кредит - графіку платежів від 12 вересня 2021 року сума позики - 20000 грн, проценти - 3750 грн, комісія - 2000 грн, строк позики - з 12 вересня 2021 року по 27 вересня 2021 року, загальна вартість кредиту - 25750 грн. 15 грудня 2021 року укладено договір №15/12-2021-22, відповідно до якого ТзОВ "МІЛОАН" відступило на користь ТзОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №101066505. Вказане підтверджується реєстром вимог боржників. 10 січня 2023 року укладено договір №10-01/2023/01, відповідно до якого ТзОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТзОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №101066505. Згідно з розрахунком заборгованості відповідача станом на 10 березня 2023 року, складений ТзОВ "Вердикт Капітал" на дату відступлення права вимоги заборгованість по тілу кредиту складає 20000 грн, по відсотках 63750 грн, комісія -2000 грн. 16 вересня 2021 року між ТзОВ "МІЛОАН" та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №5170170. Згідно п. 1.1. договору кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. договору (далі кредит), а позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі плата) у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором. Відповідно до п. 1.2. договору сума (загальний розмір) кредиту становить 20000 грн. Згідно з п. 1.3., п.1.4 кредит надається строком на 15 днів з 16 вересня 2021 року (строк кредитування), термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу) 01 жовтня 2021 року. Комісія за надання кредиту - 2000 грн. (п.1.5.1 договору). Відповідно до п. 1.5.2. Договору проценти за користування кредитом: 3750 грн., які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно п. 1.6. Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до п. 2.1. Договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Пунктом 2.3.1.2. Договору передбачено, що Позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Відповідно до додатку №1 до згаданого договору про споживчий кредит - графіку платежів від 16.09.2021 сума позики - 20000 грн, проценти - 3750 грн, комісія - 2000 грн, строк позики - з 16 вересня 2021 року по 01 жовтня 2021 року, загальна вартість кредиту - 25750 грн. 17 грудня 2021 року укладено договір №17/12-2021-22, відповідно до якого ТзОВ "МІЛОАН" відступило на користь ТзОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №5170170. Вказане підтверджується реєстром вимог боржників. 10 березня 2023 року укладено договір №10-03/2023/01, відповідно до якого ТзОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТзОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №5170170. Згідно з розрахунком заборгованості відповідача станом на 10 березня 2023 року, складений ТзОВ "Вердикт Капітал" на дату відступлення права вимоги заборгованість по тілу кредиту складає 20000 грн, по відсотках 95550 грн, комісія -2000 грн. Відповідно до ч.1ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частинами 1-3 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Згідно з ч.1 ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Аналіз указаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору. Щодо договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами. При цьому, право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 (справа №444/9519/12) та від 31.10.2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу ч.4 ст. 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу 2 ч.1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України. У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду, уточняючи свій правовий висновок, який викладений у постанові від 18.01.2022 року (справа 910/17048/17), щодо нарахування процентів до дня фактичного повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів, вказала на те, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). ТОВ "Коллект Центр" просило стягнути з відповідача проценти за користування кредитними коштами як за період строку кредитування, так і після закінчення цього строку, комісії. Враховуючи умови договору позики №101066505 від 12 вересня 2021 року, розрахунку первісного кредитора, та інших документів, що стосуються вказаного договору, на переконання суду за договором позики №101066505 від 12 вересня 2021 року підлягає стягнення заборгованість в загальному розмірі 23 750 грн, з яких: 20000 грн. - основна заборгованість, 3750 грн - відсотки. В іншій частині, заборгованість за процентами стягненню з відповідача не підлягає, оскільки нарахована поза межами строку кредитування. Зважаючи на умови договору №5170170 від 16 вересня 2021 року, розрахунку первісного кредитора, та інших документів, що стосуються вказаного договору, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача заборгованості в загальній сумі 23 750 грн, в тому числі 20000 грн. - основного боргу, 3750 грн - відсотки. В іншій частині заборгованість за процентами стягненню з відповідача не підлягає, оскільки нарахована поза межами строку кредитування. Щодо позовної вимоги про стягнення комісії за надання кредиту, то суд вважає за необхідне відмовити в задоволення позову в цій частині, зважаючи на таке. Частиною 4 ст. 42 Конституції України передбачено, що держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів. Згідно з положеннями ч.1 ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг, як це закріплено вимогами ч.3 ст. 55 вказаного Закону. Як унормовано положеннями ч.3 ст. 13 ЦК України, не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Відповідно до висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного суду, викладеного в постанові від 20.07.2022, прийнятій по справі № 343/557/15-ц, провадження № 61-10414св20, умови договору про сплату позичальником на користь банку винагороди за надання фінансового інструменту, відсотків за дострокове погашення кредиту та винагороди за проведення додаткового моніторингу, тобто за дії, які банк здійснює на власну користь, що є несправедливим, суперечить принципу добросовісності, є наслідком істотного дисбалансу договірних прав і обов`язків на погіршення становища споживача, за своєю природою є дискримінаційним та таким, що суперечить моральним засадам суспільства. Умовами укладеного між сторонами договору встановлено комісію за надання кредиту, тобто фактично встановлено плату позичальника за надання фінансового інструменту. Ураховуючи наведене, оскільки первісним кредитором було встановлено одноразову плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, визначені в п. 1.5.1 договору про споживчі кредити №101066505 від 12 вересня 2021 року та №5170170 від 16 вересня 2021 року, умови щодо обов`язку позичальника сплатити одноразову комісію за надання кредиту в сумі 2000 гривень є нікчемними. За таких обставин, позивачем без належних на те правових підстав нарахована комісія за надання позику в сумі 2000 гривень. За таких обставин, зважаючи на те, що позичальник не виконав свої зобов`язання за вищезазначеними договорами, проте нарахування товариствами - факторами процентів продовжувалося поза межами дії договору, суд доходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості з [PERSON] підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договорами в загальному розмірі сумі 47500 грн. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд враховує наступне. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Позивачем при поданні позову понесено судові витрати зі сплати судового збору за подачу позовної заяви у розмірі 3267,60 грн., та витрати на правову допомогу у розмірі 25000 грн. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу надано: договір про надання правової допомоги № 01-07/2024, укладений 01 липня 2024 року між ТзОВ «Коллект центр» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс»; прайс-лист АО «Лігал Ассістанс», затверджений Рішенням Загальних зборів № 01-11/2023 від 01 листопада 2023 року; заявку на надання правової допомоги №730 від 01.07.2025, згідно якої Сторонами погоджено надання наступних правових (юридичних) послуг, а саме: надання усної консультатції 4000 грн.;підготовка пропозицій 6000 складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду 15000 грн.; витяг з Акту №12 про надання юридичної допомоги від 31.07.2025. Відтак, у відповідності до положень ч.ч.1,2 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем було заявлено позовну вимогу про стягнення з відповідача 272 300 грн. заборгованості, в той же час суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме на 17 %, а тому суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 555 грн. 49 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4250 грн., тобто в розмірі, пропорційному до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved