Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

[PERSON] (далі позивач або [PERSON] ), звернулась в суд з позовом до [PERSON] (далі відповідач або [PERSON] ), в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання в розмірі частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення двадцяти трьох річного віку. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що з 28.01.1996 перебувала в шлюбі з [PERSON] , який розірвано на підставі рішення Ковельського міськрайонного суду від 02.06.2023. Від шлюбу народилось двоє дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З відповідача стягувались аліменти на утримання доньок, однак після досягнення [PERSON] повноліття стягнення аліментів на неї припинилось. На даний час [PERSON] є студентом 1 курсу денної форми навчання Національного університету водного господарства та природокористування за спеціальністю «Терапія та реабілітація». Термін навчання з 01.09.2025 по 30.06.2029. [PERSON] зазначає, що навчання є платним, витрати на навчання доньки несе позивач. Вказує, що донька не має можливості працевлаштуватись, так як навчається на денній формі навчання, у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Свої вимоги позивач мотивує положеннями статей 141, 185, 199, 200 Сімейного кодексу України (далі СК України) щодо можливості стягнення аліментів. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. 15.12.2025 суд ухвалою відкрив провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. До суду повернулося поштове повідомлення про вручення поштового відправлення R067061405590, яким відповідач повідомлявся про розгляд справи, з відміткою про отримання відправлення під особистий підпис. Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) відповідач вважається належним чином повідомленим про час, місце і дату судового розгляду. Про розгляд справи судом за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, позивач та відповідач повідомлені у спосіб передбачений Цивільним процесуальним кодексом України (далі - ЦПК України), сторони заяв про розгляд справи з викликом сторін не подавали. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксація судового процесу за допомогою технічних засобів звукозапису не проводилася. Згідно з ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Вивчивши матеріали справи суд встановив таке. Рішенням Ковельського міськрайонного суду від 02.06.2023, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 28 січня 1996 року. Післі розірвання шлюбу прізвище [PERSON] змінено на « [PERSON] ». Судом встановлено, що сторони у справі є батьками [PERSON] , [INFO] . Копією довідки № 1151 від 10.11.2025 підтверджується та обставина, що [PERSON] є студенткою Національного університету водного господарства та природокористування. [PERSON] навчається на першому курсі денної форми навчання за спеціальністю «Терапія та реабілітація». Термін навчання з 01.09.2025 по 30.06.2029.Форма навчання платна. [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади № 2023/004504391 від 16.06.2023. Рішенням Ковельського міськрайонного суду від 02.06.2023 з [PERSON] в користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 09 травня 2023 року і до досягнення старшою дитиною повноліття. Розглянувши та оцінивши подані учасниками справи обґрунтування та заперечення позовних вимог, пояснення та докази, суд дійшов висновку, що спір у справі виник у сфері сімейних правовідносин щодо стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Статтею 199 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Верховний Суд у постанові від 17 квітня 2019 року у справі № 644/3610/16 (провадження № 61- 12782св18) зробив висновок про те, що СК України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків, брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Також при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. У постанові від 16 лютого 2022 року у справі № 381/2423/20 (провадження № 61-17937св21) Верховний Суд виснував, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання. При визначенні розміру аліментів потрібно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Приписи цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. У статті 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Отже, обов`язок із забезпечення належного рівня життя дітей покладений в рівній мірі як на батька так і на матір. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] досягла повноліття та є студенткою першого курсу Національного університету водного господарства , денна форма навчання, термін навчання до 30.06.2029 Зазначене дає підстави для правомірних очікувань на її утримання батьками в період навчання у формі аліментів, що передбачено ст.ст. 199, 200 СК України, оскільки вона потребує матеріальної допомоги на навчання, харчування, інші побутові потреби і не може самостійно себе забезпечити, у зв`язку з навчанням. У матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач не може надавати допомогу своїй повнолітній дитині, яка продовжує навчання. За вказаних обставин суд дійшов висновку про обґрунтованість вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої доньки [PERSON] яка продовжує навчання до досягнення ним 23 років. Визначаючи розмір аліментів, які необхідно стягувати на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, суд зазначає таке. Відповідно до приписів ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Під час визначення розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені статті 182 СК України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частина 2 ст. 182 СК України визначає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Встановлюючи мінімальний розмір аліментів держава визначає лише орієнтир щодо гарантованих мінімальних меж. Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Отже, для забезпечення належного рівня життя [PERSON] як матір так і батько зобов`язані вживати заходів по його утриманню до завершення ним навчання. Так, на виконання положень ч. 1 ст. 182 СК України, позивач не надав суду доказів того, що у відповідача наявні на праві власності, володіння та/або користування майно та майнові права, у тому числі рухоме та нерухоме майно, грошові кошти, виключні права на результати інтелектуальної діяльності, корпоративні права. У справі відсутні докази того, що відповідач здійснив витрати, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, чи інші витрати, що перевищують його заробіток (доходи). Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Крім того суд бере до уваги перебування на утриманні відповідача іншої неповнолітньої доньки, на яку він сплачує аліменти відповідно до зазначеного вище рішення суду від 02.06.2023, яким з відповідача стягуються аліменти на утримання [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 від усіх видів заробітку (доходу). [PERSON] , [INFO] досягла повноліття (18 років), тому стягнення аліментів на її утриманні припинилось. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Суду не надано доказів того, що хтось з батьків звернувся з позовом про визначення розміру аліментів на неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Таким чином з 05.11.2025 року на неї стягуються аліменти в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) відповідача. У матеріалах справи також відсутня інформація про доходи відповідача, учасники справи не заявляли клопотання про витребування судом такої інформації. На підставі наведеного, враховуючи спільний обов`язок батьків утримувати свою дитину, стягнення аліментів на повнолітню [PERSON] в розмірі 1/6 частини доходу відповідача буде справедливим та достатнім і не становитиме надмірний тягар для платника аліментів. Підсумовуючи наведене, вивчивши матеріали справи, повно, всебічно, об`єктивно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази безпосередньо досліджені в судовому засіданні, з точки зору належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а у сукупності - з точки зору достатності та взаємозв`язку, застосувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, виходячи з мотивів наведених вище,

Outcome: partial