Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-10 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом про визнання за позивачем права власності на земельну ділянку у порядку спадкування за законом. В позовній заяві зазначив, що відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю, на підставі рішення 6 сесії Глобинської районної ради від 05 вересня 1995 року, [PERSON] , передано у приватну власності 4,56 га. земельної ділянки, розташованої в с.Ламане Манжеліївської сільської ради з цільовим призначенням: для ведення сільськогосподарського виробництва, Державний Акт зареєстровано в Книзі записів державний актів на право власності па землю за №138. Земельна ділянка має кадастровий номер 5320685400:00:001:0388. Отримавши у власність земельну ділянку, [PERSON] , уклала Договір оренди та передала земельну ділянку в ордеру, користування. В тому ж 1995 році, [PERSON] переїхала в м. Кривий Ріг та проживала у своєї доньки [PERSON] , яка і доглядала свою матір по час смерті. [INFO] в м. Кривому Розі, померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] , видане 03.07.1996 року відділом реєстрації актів громадського стану Жовтневого РВМ м. Кривого Рогу, актовий запис №1175. За життя [PERSON] заповіт не складала. Оскільки [PERSON] за життя заповіт не склала, то спадщина приймається за законом. Після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , спадкоємцем першої черги була лише донька спадкодавця - [PERSON] , інші спадкоємці першої черги відсутні. Факт родинних стосунків підтверджуються свідоцтвом про народження [NUMBER] видане 21.08.1954 року В-Краківським райбюро РАЦС Полтавської області, актовий запис №291, в якому зазначено що матір`ю [PERSON] є [PERSON] . Факт зміни прізвище з [PERSON] на [PERSON] підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER] видане 05.01.1972 року Дзержинським рай бюро РАЦС м. Кривого Рогу, актовий запис №19. Наявність у спадкоємця - доньки [PERSON] оригіналу державного акту на право приватної власності на майно с доказом прийняття нею спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] . Оригінал державного акту був в наявності у [PERSON] , зараз знаходиться в позивача. Однак, [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом, після смерті матері [PERSON] не отримала. До нотаріуса для видачу їй свідоцтва про право на спадщину не зверталася, спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] - не відкривалася. [INFO] померла [PERSON] . За життя вона заповіт не складала. Оскільки [PERSON] , яка померла [INFO] , за життя заповіт не складала, то спадщина приймається за законом. [PERSON] , у відповідності до зазначеної правової норми є спадкоємцем першої черги за законом, як син спадкодавця. Інші спадкоємці першої черги за законом відсутні. Те, що [PERSON] , є сином спадкодавця, підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] , видане 30.05.1974 року видане Дзержинським відділом РАЦС м. Кривого Рогу, актовий запис №1256. В свідоцтві про укладання шлюбу зазначено, що матір`ю [PERSON] є [PERSON] . [PERSON] прийняв спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , подав заяву про прийняття спадщини та за його заявою 11.04.2025 року була відкрита спадкова справа №73935747. [PERSON] звернувся до нотаріуса про видачу йому свідоцтва на спадщину за законом, однак нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, мотивуючи тим, що відсутній факт родинних стосунків між бабусею [PERSON] та його матір`ю [PERSON] . В своїй Постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус зазначає, що: відсутній документально підтверджений факт прийняття спадщини [PERSON] її донькою [PERSON] , в витязі актів цивільного стану (який мається в матеріалах спадкової справи) про народження [PERSON] , матір`ю помилково зазначена по батькові [PERSON] , а не [PERSON] . Тобто нотаріус вважає відсутність факту родинних стосунків. Нотаріусом рекомендовано звернутися до суду за захистом своїх прав. У зв`язку з чим, позивач і змушений звернутися до суду з вказаним позовом. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, представник надав до суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши усі наявні докази, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Як встановлено судом, [INFO] померла [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, а саме: земельна ділянка, розташована в с.Ламане Манжеліївської сільської ради з цільовим призначенням: для ведення сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5320685400:00:001:0388. Як вбачається з дослідженої у судовому засіданні копії спадкової справи № 30/2025 після померлої [PERSON] заведеної у приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Саяпіної Ірини Генріхівни, заяву про прийняття спадщини подав [PERSON] . Інші особи не звертались. Інших спадкоємців за законом чи заповітом не має. Спадщина відумерлою не визнана. [PERSON] (позивач) звернувся до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Саяпіної І.Г. із заявою про видачу на його ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої матері [PERSON] на спадкове майно спадкове майно. 26 вересня 2025 року приватний нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з відсутністю документально підтвердженого факту прийняття спадщини [PERSON] її донькою [PERSON] , в витязі актів цивільного стану (який мається в матеріалах спадкової справи) про народження [PERSON] , матір`ю помилково зазначена по батькові [PERSON] , а не [PERSON] . Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Згідно положень ст.55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Стаття 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. На підставі ч.ч. 3, 5 ст 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Зі змісту ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Як зазначено в п.1,3 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. У відповідності до ст. ст. 1217, 1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1, 5 ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною . Згідно з ч. 1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно ст.331 ЦК України, право власності на майно створене особою набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Таким чином, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача [PERSON] про визнання за ним права власності на земельну ділянку загальною площею 4,5600 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5320685400:00:001:0388, місце розташування Полтавська область, Глобинський район, Манжеліївська сільська рада, в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON] , яка прийняла земельну ділянку у спадщину після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , однак за життя право власності на земельну ділянку не отримала. Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що позов є законним та обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved