Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-10 00:00:00

Позивач ТОВ «Споживчий центр» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 15500,00 грн. В обґрунтування позову зазначив, що 23.08.2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] був укладений кредитний договір (оферта) № 23.08.2024 -100000825, відповідно до умов якого товариство зобов`язалось надати кредит відповідачу у розмірі 5000,00 грн. строком на 140 днів, на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним та інші платежі. Вказує, що позивач виконав свої зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі, а відповідач в порушення умов кредитного договору зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 15500,00 грн., яка складається з: 5000,00 грн. по тілу кредиту; 7000,00 грн. по процентах; 1000,00 грн. комісії; 2500,00 грн. неустойка. За таких обставин просив позов задовольнити, стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 15500,00 грн., судовий збір в сумі 2422,40 грн. У позовній заяві заявлено клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Ухвалою Подільського районного суду міста Кропивницького від 03.11.2025 року прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомленням) учасників справи, за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло. Відповідач повідомлена про судовий розгляд справи відповідно до вимог ст. ст. 128-131 ЦПК України, правом подання відзиву на позовну заяву не скористалась. За таких обставин, суд вирішує справу на підставі наявних матеріалів (доказів) у справі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 23.08.2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір № 23.08.2024 -100000825, в електронній формі з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Даний договір складається з пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) (кредитної лінії), заявки, відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору, паспорту споживчого кредиту, додатку до кредитного договору. Згідно умов кредитного договору № 23.08.2024 -100000825 від 23.08.2024 року, сума кредиту становить 5000,00 грн. та перераховується за реквізитами 4441-11XX-XXXX-8820. Кредит надається строком на 140 днів, дата повернення (виплати) кредиту 09.01.2025 року, фіксована незмінна процентна ставка становить 1% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку кредитування. Комісія пов`язана з наданням кредиту складає 20% від суми кредиту та дорівнює 1000,00 грн. У разі несвоєчасного повернення позичальником обумовленої суми кредиту та/або несплати нарахованих процентів та/або комісії до позичальника може бути застосована неустойка згідно п.7.6. кредитного договору. Згідно п. 7.6 договору у випадку невиконання/неналежного виконання позичальником будь-яких грошових зобов`язань за договором кредитодавець залишає за собою право нарахування неустойки, розмір якої встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти. На виконання умов договору 23.08.2024 року відповідачу було надано кредитні кошти за договором № 23.08.2024 -100000825 в розмірі 5000,00 грн. шляхом перерахунку на її картку [NUMBER] за допомогою системи іPAY.ua- 488849156, що підтверджується листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» за вих. № 17-2110 від 21.10.2025 року. Відповідно до пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), кредитний договір складається з електронних документів, які містять всі істотні умови: пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), розміщена на сайті кредитора; заявка, сформована на сайті кредитора після ідентифікації позичальника, обрання нею конкретних умов та їх схвалення кредитором; відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), сформована на сайті кредитора, та підписана позичальником за допомогою одноразового ідентифікатору (коду), отриманого позичальником в смс-повідомленні на номер телефону, вказаний при його ідентифікації на сайті. Надання кредиту здійснюється шляхом перерахування коштів на банківський рахунок споживача, заявка та графік платежів, які є невід`ємною частиною договору, відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), підтвердження укладення кредитного договору вчиняються в електронній формі . У пропозиції вказано, що реквізити позичальника та сторін встановлюються у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти. У пропозиції про укладення кредитного договору міститься положення про те, що позичальник розуміє, що підписує та укладає кредитний договір на вказаних у заявці умовах, підписуючи даний акцепт одноразовим ідентифікатором (код з смс-повідомлення). Для підписання та укладення договору слід було ввести код з смс повідомлення, яке було відправлено на фінансовий номер позичальника 0958358077. За правилом ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до положень ч.ч.1, 3 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що відповідає письмовій формі правочину (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Підписання договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є прямою і безумовною згодою відповідача з умовами кредитного договору, правилами надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, з якими вона ознайомилась перед підписанням кредитного договору та отриманням кредиту. Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, які оформлені сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису. Таким чином, позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором. Як вбачається із довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором № 23.08.2024 -100000825 від 23.08.2024 року, утворилась заборгованість у розмірі 15500,00 грн., що складається з: 5000,00 грн. по тілу кредиту; 7000,00 грн. по процентах; 1000,00 грн. комісії; 2500,00 грн. неустойка. Таким чином, в порушення умов кредитного договору, а також вимог ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідач зобов`язання за вказаним вище договором не виконала. Щодо стягнення комісії за договором кредиту, суд зазначає наступне. Позивач просить стягнути з відповідача комісію у розмірі 1000,00 грн. Натомість частиною першою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено безоплатність надання позикодавцем певних послуг, до яких можна віднести видачу кредиту та його супровід. Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у пункті 31.29 постанови від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21). У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі №202/5330/19 зазначено, що у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Отже, оскільки [PERSON] було встановлено одноразову плату за послуги банку (надання кредиту), які за законом повинні надаватись безоплатно, пункт про нарахування комісії є нікчемною, а тому нарахування заборгованості за комісією в сумі 1000,00 грн. є безпідставним та вимоги позивача в цій частині не підлягають до задоволення. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. За таких обставин, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, враховуючи, що у судовому засіданні знайшов підтвердження факт отримання кредитних коштів та невиконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором № 23.08.2024 -100000825 від 23.08.2024 року, що суттєво порушує взяті на себе договірні зобов`язання, а також порушує права та законні інтереси кредитодавця у спірних правовідносинах, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» слід задовольнити частково, стягнувши з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 14500,00 грн, яка складається з: 5000,00 грн. по тілу кредиту; 7000,00 грн. по процентах; 2500,00 грн. неустойка. Відповідно до правил ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому оскільки позов задоволено на 93,54 % (14500,00 грн. х 100 : 15500,00 грн.), то судовий збір, що підлягає відшкодуванню позивачу становитиме 2265,91 грн. (2422,40 грн. х 93,54%).

Outcome: partial