Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

У грудні 2025 року [PERSON] , [PERSON] звернулись в суд з позовом до Миролюбненської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області і просили визнати право власності в рівних частках по 1/2 частці за кожною на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування заявленого позову посилаються на те, що зазначене домоволодіння було побудоване у 1965 році та належало до суспільної групи «колгоспний двір», головою та єдиним членом якого був [PERSON] . Указують, що вони є єдиними спадкоємцями майна після смерті батька [PERSON] та у встановленому законом порядку прийняли спадщину. Однак, оформити спадкові права на вищезазначене нерухоме майно не можуть через те, що право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами не було зареєстроване у встановленому законом порядку, у зв`язку із чим нотаріус відмовив в оформлені спадщини. У судове засідання представник позивачів [PERSON] , [PERSON] адвокат Віхерко Н.О. подала заяву про розгляд справи у її відсутності, просить позов задоволити. Відповідач Миролюбненська сільська рада Хмельницького району Хмельницької області, яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, до суду свого представника не направила, про причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не подавала. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними (ст.1267 ЦК України). Згідно чинного на час відкриття спадщини законодавства, спадкоємцем, що прийняв спадщину, вважається особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, ця особа не заявила про відмову від спадщини, а також спадкоємцем, що прийняв спадщину, є особа, яка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, однак у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України). Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] . На день своєї смерті [PERSON] був зареєстрований та проживав один по [ADDRESS] . За життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений 31 жовтня 2005 року головним лікарем Старокостянтинівської ЦРЛ, який зареєстрований в журналі доручень та заповітів за №7, згідно якого усе належне йому на день смерті майно заповів в рівних частках [PERSON] та [PERSON] 07 квітня 2006 року за заявами [PERSON] , [PERSON] про прийняття спадщини за заповітом Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №256/2006 до майна померлого [INFO] [PERSON] , а 09 липня 2009 року на ім`я [PERSON] та [PERSON] державним нотаріусом видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належне [PERSON] майно. Отже, [PERSON] та [PERSON] є єдиними спадкоємцями за заповітом до майна померлого [INFO] [PERSON] , які у встановленому законом порядку прийняли спадщину та оформили частину спадкового майна. Встановлені судом обставини підтверджуються письмовими доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема свідоцтвом про смерть [PERSON] ; матеріалами спадкової справи №256/2006, заведеної Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою до майна померлого [INFO] [PERSON] за заявами [PERSON] та [PERSON] ; свідоцтвами про право на спадщину за заповітом від 09 липня 2009 року. Судом також встановлено, що до складу спадщини після смерті [PERSON] увійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] . Згідно довідки № 212 від 30 жовтня 2025 року виданої старостою Сковородківського староситинського округу № 1 Миролюбненської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] належав за [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки № 213 від 30 жовтня 2025 року виданої старостою Сковородківського староситинського округу № 1 Миролюбненської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] відносився до суспільної групи «колгоспний двір» членом та головою якого станом на 15 квітня 1991 року був [PERSON] , який помер [INFO] . Однак, за повідомленням КП «Старокостянтинівського міського бюро технічної інвентаризації» №707 від 31 липня 2023 року згідно даних реєстрації права власності КП «Старокостянтинівське міське БТІ» право власності на вищезазначений житловий будинок не зареєстровано. 30 жовтня 2025 року завідувачем Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Заворотною Т.В. відмовлено [PERSON] та [PERSON] в оформленні спадщини на спірний житловий будинокз господарськими будівлями та спорудами, через відсутність правовстановлюючого документа на будинковолодіння. Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із частиною 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно із статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У статті 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Правовідносини щодо будівництва житлових будинків і набуття прав на них до15 квітня 1991 року регламентувалися нормами ЦК УРСР в редакції 1963 року. Відповідно до положень ч.1 ст.120 ЦК УРСР 1963 року, які були чинними на момент виникнення спірних правовідносин, майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Відповідно до роз`яснень, даних в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, які виникли до 15 квітня 1991 року, тобто до набрання чинності Законом України «Про власність», застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору, зокрема: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних; частку працездатного члена двору в майні двору може бути зменшено або у її виділенні зовсім відмовлено в зв`язку з недовгочасним його перебуванням у складі двору або незначною Оскільки з наданих суду доказів вбачається, що спірний житловий будинок по [ADDRESS] є майном колгоспного двору, головою якого станом на 15 квітня 1991 року був [PERSON] , тому зазначений будинок є лише його власністю, і має спадкуватись його спадкоємцями в загальному порядку. Під час проведення паспортизації житлових будинків [PERSON] свідоцтва про право власності не оформляв та вказаний будинок в органах БТІ не реєстрував. Відповідно до усталеної судової практики у справах по спадкування роз`яснень, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Нотаріусом було відмовлено [PERSON] , [PERSON] в оформленні спадщини на спірне будинковолодіння через відсутність правовстановлюючого документа на будинковолодіння. Ураховуючи, що будинковолодіння, розташоване по [ADDRESS] відносилось до суспільної групи «колгоспний двір» та належало [PERSON] , який станом на 15 квітня 1991 року був головою двору та єдиним його членом, суд вважає за можливе визнати за позивачами, які є єдиними спадкоємцями майна померлого [INFO] [PERSON] та у встановленому законом порядку прийняли спадщину, в порядку спадкування за заповітом, право власності на вищезазначений житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами.

Outcome: approved