Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-05 00:00:00

В грудні 2025 року до Великобагачанського районного суду Полтавської області електронними засобами зв`язку через систему ''Електронний суд'' від представника позивача Паладич Аліни Олександрівни надійшла позовна заява ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ ''СВЕА ФІНАНС'' до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якій представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Кредитним договором № 2941567 від 15.02.2022 в розмірі 42752,62 гривень та судовий збір. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15.02.2022 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ ''ЛІНЕУРА УКРАЇНА'' та [PERSON] укладено Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2941567 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку ст. 12 Закону України ''Про електронну комерцію''. Товариство надало Споживачу кредит у гривні, а Споживач зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Відповідно до Розділу 1 Кредитного договору, ТОВ ''ЛІНЕУРА УКРАЇНА'' надало позичальнику грошові кошти в гривні в сумі 8100,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності,а клієнт зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Строк кредиту 30 днів. Стандартна процентна ставка становить 1,99% в день. ТОВ ''ЛІНЕУРА УКРАЇНА'' свої зобов`язання за Кредитним договором виконало, та надало позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування позичальнику на його особисту банківську карту № [NUMBER] , яку він вказав в ITC при оформленні договору. В подальшому відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов Договору, не здійснивши повернення суми наданого йому кредиту і процентів, нарахованих з строк користування кредитом, в повному обсязі або не сплативши взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. 23.05.2023 року між ТОВ ''ЛІНЕУРА УКРАЇНА'' та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ ''СВЕА ФІНАНС'' було укладено ДОГОВІР ФАКТОРИНГУ № 2-15072022, відповідно до умов якого, Первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги до Первісного кредитора за кредитними договорами та сплачує первісному кредитору за відступлення Права вимоги грошові кошти в сумі, що дорівнює ціні Договору у порядку та у строки встановлені цим Договором. Відповідно до Додатку 1 (Реєстру боржників) до ДОГОВОРУ ФАКТОРИНГУ № 01.02-25/23 від 23.05.2023 року, заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 2941567 (станом на дату відступлення права вимоги) складала: 42752,62 грн., яка складається із заборгованості за сумою кредиту в розмірі 8100,00 грн., заборгованості по відсотках в розмірі 34652,62 грн. Оскільки відповідачем вказана заборгованість за кредитним договором № 2941567 від 15.02.2022 не погашена, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в сумі 16400,00 гривень та 2422,40 гривень судових витрат. Ухвалою суду від 56 січня 2026 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.60). В судове засідання представник позивача не з`явився, в резолютивній частині позовної заяви представник позивача просив провести розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі (а.с. 8). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги не визнав в повному обсязі (а.с. 66). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1ст. 13 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що 15 лютого 2022 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ ''ЛІНЕУРА УКРАЇНА'' та [PERSON] укладено Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2941567 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку ст. 12 Закону України ''Про електронну комерцію''. (а.с. 9-20). Укладання договору було здійснене Сторонами за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, доступ до якої забезпечується Споживачу через Веб-сайт або мобільний додаток. Відповідно до п.1.2 Договору на умовах, встановлених Договором, Товариство надає Споживачу кредит у гривні, а Споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Тип кредиту кредит. Сума кредиту складає 8100,00 грн. Відповідно до п.1.3 договору, строк кредитування 357 днів, періодичність платежів зі сплати процентів 21 день. Відповідно до п. 1.4 Договору тип процентної ставки -фіксована. Стандартна процентна ставка становить 1,99 % в день та застосовується у межах строку кредиту. Знижена процентна ставка становить 1,99 % в день та застосовується відповідно до умов договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору за стандартною ставкою складає 65644,83 грн., за зниженою процентною ставкою 65644,83 грн. Відповідно до графіку платежів до договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2941567 від 15.02.2022, дата повернення грошових коштів 07.02.2023 (а.с. 20). ТОВ ''ЛІНЕУРА УКРАЇНА'' свої зобов`язання за Кредитним договором виконало, та надало позичальнику грошові кошти. Згідно із документом від надавача платіжних послуг ТОВ ''УПР'', позичальнику на його особисту банківську карту № [NUMBER] , яку він вказав в ITC при оформленні договору, було перераховано 8100,00 грн., номер транзакції в системі iPay.ua № 138014006 (а.с. 32). Відповідно до розрахунку заборгованості за Договором № 2941567 від 15.02.20222021, заборгованість відповідача [PERSON] за вказаним договором становить 42752,62 гривень (а.с. 27-31). 23.05.2023 року між ТОВ ''ЛІНЕУРА УКРАЇНА'' та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ ''СВЕА ФІНАНС'' було укладено ДОГОВІР ФАКТОРИНГУ № 2-15072022, відповідно до умов якого, Первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги до Первісного кредитора за кредитними договорами та сплачує первісному кредитору за відступлення Права вимоги грошові кошти в сумі, що дорівнює ціні Договору у порядку та у строки встановлені цим Договором. Відповідно до Додатку 1 (Реєстру боржників) до ДОГОВОРУ ФАКТОРИНГУ № 01.02-25/23 від 23.05.2023 року, заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 2941567 (станом на дату відступлення права вимоги) складала: 42752,62 грн., яка складається із заборгованості за сумою кредиту в розмірі 8100,00 грн., заборгованості по відсотках в розмірі 34652,62 грн. (а.с. 33-39). За таких обставин суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України, ЗУ ''Про електронну комерцію''. Відповідно до ст. 3 Закону України "Про електрону комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно до ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Відповідна позиція щодо застосування вказаних норм права викладена в постанові ВС від 09.09.2020 у справі № 732/670/19. Згідно абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У зв`язку з невиконанням відповідачем взятих на себе обов`язків за Кредитним договором № 2941567 від 15.02.2022 утворилася заборгованість в розмірі 42752,62 гривень. Аналізуючи викладене, беручи до уваги, що спір між сторонами виник за договірних обставин, суть яких ніким в судовому засіданні не спростовувалась, сам договір не суперечить діючому законодавству, та враховуючи положення ст. 1049 ЦК України, яким визначено обов`язок позичальника повернути позикодавцеві грошові кошти у строк та в порядку, встановленому договором, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача. Понесені позивачем витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 гривень підлягають стягнення з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved