Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-05 00:00:00

[PERSON] 11 грудня 2025 року звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи позов тим, що з 4 травня 1991 року вони з відповідачкою перебувають у зареєстрованому шлюбі, в період якого у них народилося двоє дітей, які вже досягли повноліття. З початку одруження сімейне життя з відповідачем складалося нормально, але з часом відносини погіршилися. На теперішній час не підтримують жодних стосунків. Шлюбні відносини існують формально. Просить позов задовольнити, шлюб розірвати. У судове засідання позивач не прибув, однак 9 січня 2026 року спрямував до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримав, просив: позов задовольнити; розгляд справи проводити за його відсутності; не заперечував проти ухвалення рішення в заочному порядку. Відповідачка у судове засідання не прибула, хоча була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи належним чином, про причини неприбуття суд не повідомила, правом на відзив на позов не скористалася. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, в порядку, передбаченому статтями 280-282 Цивільного процесуального кодексу України. 12 грудня 2025 року у справі відкрито провадження та справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи зі слідуючого. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб (виданого повторно 27 листопада 2025 року серії [NUMBER] ) сторони з 4 травня 1991 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що виконавчим комітетом Перегінської селищної ради Рожнятівського району Івано-Франківської області зроблено відповідний актовий запис № 44. Між сторонами склалися особисті неприязні відносини, які перешкоджають подальшому сімейному проживанню, тривалий час проживають окремо, а тому збереження сім`ї в даній ситуації не представляється за можливе. Відповідно до частини другої статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до частини третьої статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, згідно якої, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, сім`ю зберегти неможливо, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до частини другої статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного. Увідповідності до приписів частини шостої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, що позивач, будучи особою з інвалідністю І групи, у відповідності до приписів пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, з відповідачки на користь держави необхідно стягнути судові витрати судовий збір у розмірі 1 211 грн 20 коп.

Outcome: approved