Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-05 00:00:00

07.10.2025 року представником позивача ТзОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» Ткаченко Ю.О. через систему «Електронний суд» подано до Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області позовну заяву до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту. В обгрунтування позову зазначає, що 05.04.2025 року між ТзОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та [PERSON] був укладений Договір про надання коштів у кредит № 8668373, підписаний електронним підписом відповідача, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора (електронного підпису) 520026, який був надісланий йому кредитодавцем на електронну адресу. Відповідно до Договору про надання коштів у кредит № 8668373 від 05.04.2025 року, ТзОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» надало відповідачу [PERSON] у кредит грошові кошти в сумі 16 400,00 грн., строком на 360 днів ( з 05.04.2025 р. по 30.03.2026 р.), із фіксованою процентною ставкою у розмірі 0,95%, які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 17,25% від суми наданого кредиту, що у грошовому виразі складає 2829,00 грн. У разі порушення відповідачем строків повернення кредиту нараховується неустойка в розмірі 820,00 грн. за кожен день понадстрокового користування. Відповідач кредитні кошти отримала, але свої зобов`язання належним чином не виконала, станом на день звернення до суду з позовом, заборгованість відповідача складає у розмірі 37177,03 грн., з яких сума заборгованості за основною сумою боргу 16400,00 грн.; сума заборгованості за процентами 9748,03 грн.; сума заборгованості за комісією 2829,00 грн.; сума заборгованості за пенею/неустойкою 8200,00 грн. Таким чином, представник позивача просить стягнути з відповідача на користь ТзОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» заборгованість за Договором про надання коштів у кредит № 8668373 від 05.04.2025 року у розмірі 37177,03 грн., судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4500,00 грн. Ухвалою Кам`янець- Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 10.10.2025 року розгляд справи призначений в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача Ткаченко Ю.О. в судове засідання не з`явилася, через систему «Електронний суд направила заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, причини неявки не повідомила, хоча про час і місце розгляду справи повідомлена своєчасно належним чином, в тому числі оголошенням на сайті суду. За відсутності відзиву на позовну заяву та відсутності заперечень проти розгляду позову в порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами у відповідності до ст.279 ЦПК України. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо, шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. Частинами 1, 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст.205 ЦК України правочин може вчинитися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до положень ч. 1, ч.2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства (ч. 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч.8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до положень ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова Установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1056-1 ЦК України встановлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. 05.04.2025 року між ТзОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та [PERSON] був укладений Договір про надання коштів у кредит № 8668373, підписаний електронним підписом відповідача, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора (електронного підпису) 520026, який був надісланий йому кредитодавцем на електронну адресу. Позивач на виконання умов кредитного договору №8668373 від 05.04.2025 року, виконав свої зобов`язання, зокрема передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 16 400,00 грн. шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача № [NUMBER] , за посередництвом платіжної установи (ТОВ «ФК Фінекспрес» діє на підставі ліцензії на надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку (платіжний інструмент для перерахування коштів на картковий рахунок фізичної особи), так як перерахунок коштів з банківського рахунку кредитодавця на банківську картку фізичної особи технічно неможливий. Наведене вище, підтверджується електронною платіжною інструкцією № e8f4722c-a23e-4317-8ef0-0db7628e053d від 05.04.2025 року, яка у свою чергу є первинним бухгалтерським документом, що складений та підписаний в електронній формі. Сторонами погоджені істотні умови Договору: сума кредиту 16400,00 грн. (п.2.2.1 Договору); строк кредитування/строк договору 360 днів (п.2.2.2 Договору); розмір першого обов`язкового платежу 7503,00 грн. (п.2.2.3 Договору); період сплати мінімального обов`язкового платежу дорівнює строку сплати позичальником процентів за користування кредитом та становить 30 календарних днів, що означає, що всі проценти за користування кредитом нараховані за 30 календарних днів користування підлягають сплаті в останній з 30 днів користування. Кількість мінімальних обов`язкових платежів становить 11 (п.2.2.4 Договору); дата сплати першого обов`язкового платежу 04.05.2025 (п.2.2.5 Договору); фіксована процентна ставка у розмірі 0,95%, які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, орієнтовна реальна процентна ставка 3194,73%; комісія за надання кредиту складає 17,25% від суми наданого кредиту, що у грошовому виразі складає 2829,00 грн. У разі порушення відповідачем строків повернення кредиту нараховується неустойка в розмірі 820,00 грн. за кожен день понадстрокового користування (п.2.2.9, п.2.3, п.2.3.1 Договору). Укладаючи Кредитний договір, відповідач та ТзОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» вчинили дії, визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписала вказаний кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що підтверджується долученою до матеріалів справи довідкою про ідентифікацію. Із долученого до матеріалів справи розрахунку вбачається, що станом на 22.08.2025 року борг відповідача перед позивачем по договору кредиту № 8668373, що був укладений 05.04.2025 року між ТзОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та [PERSON] становить 37177,03 грн., з яких сума заборгованості за основною сумою боргу 16400,00 грн.; сума заборгованості за процентами 9748,03 грн.; сума заборгованості за комісією 2829,00 грн.; сума заборгованості за пенею/неустойкою 8200,00 грн. Відповідно до витребуваної інформації від АТ КБ «Приват Банк» від 31.10.2025 року [PERSON] 05.04.2025 року на картковий рахунок [NUMBER] були зараховані кредитні кошти в сумі 16400,00 грн. Таким чином, [PERSON] отримав кредитні кошти у розмірі 16400,00 грн. В своїй постанові від 30 вересня 2020 року у справі № 559/1605/18 Верховний Суд вказав, що тлумачення статті 627 ЦК України свідчить, що за загальним правилом обсяг договірної відповідальності регулюється в ЦК України нормами, які мають диспозитивний характер. Тобто, сторони при укладенні конкретного виду договору можуть регулювати їх самостійно. Відтак, з огляду на свободу договору, яка передбачена статями 6, 627 ЦК України, сторони на власний розсуд визначили строк кредитування, а також передбачили право кредитора щоденно нараховувати відсотки на залишок позики. При цьому Договір про надання коштів у кредит № 8668373 від 05.04.2025 року та його умови в судовому порядку не оскаржувались, не визнавалися недійсними, а тому є такими, що відповідають волевиявленню сторін. Відповідач отримала кредитні кошти, але свого зобов`язання за кредитним договором не виконала, внаслідок чого у неї виникла заборгованість. Кредитний договір був укладений в електронному вигляді відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Укладення Кредитного договору здійснене в електронній формі в особистому кабінеті [PERSON] , що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства, доступ до якої забезпечений відповідачу через сайт або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. У статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Встановивши, що без отримання смс-повідомлення, без здійснення входу на вебсайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений, суд вважає, що укладення кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача, цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21). Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідач [PERSON] не виконала свої зобов`язання за Договором про надання коштів у кредит № 8668373 від 05.04.2025 року, борг та відсотки не погасила, розмір заборгованості не оспорює, а тому з неї підлягає стягненню заборгованість у розмірі 28977,03 грн., з яких сума заборгованості за основною сумою боргу 16400,00 грн.; сума заборгованості за процентами 9748,03 грн.; сума заборгованості за комісією 2829,00 грн.; Щодо стягнення з відповідача пені/неустойки в сумі 8200,00 грн. за Договором про надання коштів у кредит № 8668373 від 05.04.2025 року, суд приходить до наступного. Відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Оскільки [PERSON] укладала Договір про надання коштів у кредит № 8668373 з ТзОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» 05 квітня 2025 року, тобто після 24.02.2022 року у період дії воєнного стану в Україні, дія якого продовжена до 04.05.2026 р, то відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України пеня/неустойка в розмірі 8200,00 грн. не підлягають стягненню з відповідача, а підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Представником позивача ТзОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» сплачено судовий збір за подачу позовної заяви в розмірі 2422,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією від 03.10.2025 року. Таким чином, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1888,10 грн. (2422,40 грн * 28977,03 / 37177,03). Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4500,00 гривень, суд приходить до наступного. Як встановлено, загальна сума витрат на професійну правничу допомогу, які позивач поніс складає 4500,00 гривень. У частині 8 статті 141 ЦПК України зазначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, судом також застосовувалась практика Європейського суду з прав людини відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини". Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява N 19336/04). Встановлено, що до матеріалів справи долучено договір про надання правничої допомоги №20-08/25/ від 20.08.2025 року, витяг з акту № 1-МК від 08.09.2025 року приймання-передачі наданої правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги №20-08/25 від 20.08.2025 року, платіжну інструкцію від 18.09.2025 року на підтвердження оплати наданої правничої допомоги, з яких вбачається, що вартість послуг наданих адвокатом становить 4500, 00 гривень. За вказаних вище обставин на підставі зібраних у справі доказів суд приходить до переконання, що стороною позивача в силу вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України доведено реальність витрат на правову допомогу, розмір яких суд вважає співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, надання послуг, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи, що об`єктивно вбачається з матеріалів справи та розцінюється судом, як достатніми підставами для розподілу судових витрат. На думку суду, зазначені витрати є фактично понесеними, а їх розмір належно обґрунтований стороною позивача. З врахуванням наведеного, слід стягнути з відповідача на користь ТзОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» витрати професійну правничу допомогу у розмірі 4500,00 гривень. На підставі наведеного та

Outcome: partial