Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом у якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 443320-КС-001, укладеним між [PERSON] та ТОВ «Бізнес Позика» 11.01.2022, у розмірі 13725,96 грн., яка складається з 4946,11 грн. прострочених платежів по тілу кредиту, 8261,50 грн. прострочених платежів по процентах, 518,35 грн. прострочених платежів за комісією та сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що 11.01.2022 між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію» укладено кредитний договір № 443320-КС-001, згідно умов якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 5000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а відповідач зобов`язалася повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування такими. Вказала, що позивач свої зобов`язання за договором виконав та надав відповідачу кредитні кошти, однак остання свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, а лише частково сплатила кошти в сумі 1040,00 грн. Зазначив, що станом на 30.10.2025 заборгованість відповідача перед позивачем становить 13725,96 грн., яка складається з 4946,11 грн. прострочених платежів по тілу кредиту, 8261,50 грн. прострочених платежів по процентах та 518,35 грн. прострочених платежів за комісією. Ухвалою судді Калинівського районного суду від 04.12.2025 року відкрито провадження в даній справі. Визначено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Одночасно роз`яснено учасникам справи їх право на звернення до суду із клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні із повідомленням (викликом) сторін, встановлено відповідачу 15-денний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подачі до суду відзиву на позовну заяву. Роз`яснено відповідачу, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Встановлено сторонам 5-денний строк з дня вручення цієї ухвали для подання заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. 24.12.2025 року від відповідача [PERSON] на адресу суду надійшли заява проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позовну заяву, відповідно до якого остання позов не визнала та просила відмовити у його задоволенні в повному обсязі з мотивів наведених у відзиві. 29.12.2025 року представником позивача подано заперечення на клопотання відповідача проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відповідь на відзив, відповідно до якої позивач заявлені вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні з мотивів наведених у відповіді на відзив. Ухвалою судді Калинівського районного суду від 30.12.2025 року у задоволенні клопотання [PERSON] про перехід від спрощеного провадження без повідомлення учасників до розгляду справи в загальному позовному провадженні відмовлено. Частиною 1 статті 279 ЦПК України встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше (ч. 5 ст. 279 ЦПК України). Вказана вимога ЦПК України роз`яснена судом учасникам справи в ухвалі про відкриття провадження у справі. Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Виходячи з наведеного, суд вважає, що розгляд справи у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін слід здійснювати у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без проведення судового засідання, в силу вимог ч. 13 ст. 7, ч. 2 ст. 191 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що розгляд зазначеної справи здійснюється у порядку письмового провадження у спрощеному провадженні без повідомлення сторін, тобто за їх відсутності, то суд не вбачає підстав для здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що 11.01.2022 Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» направило [PERSON] пропозицію укласти договір про надання кредиту з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», що підтверджується копією пропозиції укласти договір (оферта) №443320-КС-001 про надання кредиту. 11.01.2022 [PERSON] ознайомилася з умовами Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» пропозиції (оферти) укласти договір про надання кредиту з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», повністю та безумовно прийняла їх та акцептувала. 11.01.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено договір №443320-КС-001 про надання кредиту, за умовами якого кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 5 000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором про надання кредиту та Правилами надання споживчих кредитів; строк кредиту - 24 тижні, стандартна процентна ставка в день - 1,07770000, фіксована, комісія за надання кредиту - 750,00 грн, загальний розмір наданого кредиту - 5 000,00 грн, термін дії договору - до 28.06.2022, орієнтовна загальна вартість наданого кредиту - 12 480,00 грн, орієнтовна реальна річна процентна ставка - 7257,47%. Згідно з копією анкети клієнта, [PERSON] зазначила свій мобільний номер телефону [NUMBER] та номер банківського рахунку/банківської карти для перерахунку коштів [NUMBER] . На підтвердження факту погодження умов кредитування до позову долучено Правила надання споживчих кредитів Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» та Паспорт споживчого кредиту, у якому визначені істотні умови укладеного з [PERSON] договору. Згідно з наданим ТОВ «Бізнес Позика» розрахунком заборгованості за договором №443320-КС-001 про надання кредиту від 11.01.2022, укладеного між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] , заборгованість останньої станом на 30.10.2025 становить 13 725,96 грн та складається з суми прострочених платежів за тілом кредиту - 4 946,11 грн, суми прострочених платежів за процентами - 8 261,50 грн, суми прострочених платежів за комісією - 518,35 грн. Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У частині першій статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У частині другій статті 1054 ЦК України визначено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. У статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 (справа № 2-383/2010) зроблений висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. У Законі України «Про електронну комерцію» визначено організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частин сьомої та дванадцятої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. У статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «;Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. У нормах статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису, визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. Як убачається з договору №443320-КС-001 про надання кредиту від 11.01.2022 він підписаний [PERSON] за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором G-5256. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. У статті 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З наданого ТОВ «Бізнес Позика» розрахунку заборгованості за договором №443320-КС-001 про надання кредиту від 11.01.2022 убачається, що заборгованість [PERSON] станом на 30.10.2025 становить 13 725,96 грн та складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту - 4 946,11 грн, суми прострочених платежів по процентах - 8 261,50 грн, суми прострочених платежів за комісією - 518,35 грн. Згідно з укладеним 11.01.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» та [PERSON] договором №443320-КС-001 про надання кредиту, кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 5 000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором про надання кредиту та Правилами надання споживчих кредитів; строк кредиту - 24 тижні, стандартна процентна ставка в день - 1,07770000, фіксована, комісія за надання кредиту - 750,00 грн, загальний розмір наданого кредиту - 5 000,00 грн, термін дії договору - до 28.06.2022, орієнтовна загальна вартість наданого кредиту - 12 480,00 грн, орієнтовна реальна річна процентна ставка - 7257,47%. Тому нарахування процентів та комісії кредитором здійснювалося за умовами договору №443320-КС-001 про надання кредиту від 11.01.2022, з якими відповідач [PERSON] ознайомилася та погодилася. Аналізуючи долучені до позовної заяви докази, суд дійшов висновку, що позивачем доведено надання кредитних коштів [PERSON] , отримання і використання таких коштів [PERSON] . Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані [PERSON] кошти в добровільному порядку ТОВ «Бізнес Позика» не повернуті, тобто відповідачем не виконано договірні зобов`язання, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що слід задовольнити. Відповідач [PERSON] , доказів на спростування вимог позивача не надала. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10.02.2010, заява №4909/04). Враховуючи повне задоволення позовних вимог позивача, у порядку, передбаченому статтею 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 2 422,40 грн слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved