Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

23.12.2025 р. представник ТОВ «Фінансова компанія «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» Грибанов Д.В. звернувся до Новобузького районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] , у якому просив стягнути з відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (місцезнаходження за адресою: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, код ЄДРПОУ 35625014, реквізити IBAN № [NUMBER] у АТ «ТАСкомбанк») суму заборгованості за Кредитним договором № Z52.20328.005059796 від 22 березня 2019 в розмірі 87546,72 гривень, з яких: 23636,88 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу; 9,74 гривень сума заборгованості за відсотками; 63900,00 гривень сума заборгованості за комісіями. Стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» понесені судові витрати. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 22.03.2019 року [PERSON] уклала з АТ «Ідея Банк» кредитний договір № Z52.20328.005059796, відповідно до якого відповідачу було надано кредит в порядку та на умовах, встановлених договором, із встановленими ним же порядком та строками погашенням кредиту. 17.11.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» було укладено договір факторингу № 17112023, відповідно до умов якого право вимоги за кредитним договором перейшло до позивача. Відповідно до реєстру боржників №2 до Договору факторингу ТОВ «Фінансова компанія «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором Z52.20328.005059796 від 22.03.2019 року в сумі 87546,72 гривень, з яких 23636,88 гривень заборгованість за основним боргом; 9,74 гривень заборгованість за відсотками; 63900,10 гривень заборгованість за комісіями. Всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ «ФК «ЄАПБ» права грошової вимоги, здійснювались безпосередньо АТ «Ідея Банк» станом на день відступлення права вимоги. ТОВ «ФК «ЄАПБ» не здійснювалось жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювались. Згідно п.5.1 Договору факторингу права вимоги вважаються такими, що перейшли від АТ «Ідея Банк» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» в день підписання відповідного реєстру боржників, за умови виконання ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язань, передбачених п.4.1 цього Договору. Відповідач порушила умови кредитного договору, тому позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з неї заборгованості за договором. В силу вимог ст.14 ЦПК України автоматизованою системою документообігу суду 23.12.2025 року визначено головуючу по цій справі суддю Вжещ С.І. З метою визначення підсудності суддею Вжещ С.І. 24.12.2025 року через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» було зроблено запит про місце реєстрації [PERSON] . Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 2173187 від 24.12.2025 року особу [PERSON] не знайдено. 24.12.2025 року в порядку ч.6 ст.187 ЦПК України суд звернувся до голови Новобузької об`єднаної територіальної громади Баштанського району Миколаївської області щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання [PERSON] . 29.12.2025 року судом отримано відповідь про те, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] Ухвалою судді від 31.12.2025 року відкрито провадження та призначено справу у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 21.01.2026 року о 10:30 год. Ухвалою суду 21.01.2026 року на підставі пункту 2 частини 2 статті 223 ЦПК України відкладено судовий розгляд справи до 12.02.2026 о 11:30 год. Представник позивача в судове засідання не з`явився, разом з позовом останній направив до суду письмову заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи, у разі неявки відповідача. Відповідачка [PERSON] в судові засідання 21.01.2026 року та 12.02.2026 року не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Про причину своєї неявки суд не повідомила, відзив на позов до суду не подавала. Зважаючи на те, що в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача, судом, зі згоди представника позивача, вирішено розгляд справи проводити в заочному порядку, на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України. При цьому, оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Суд, вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши додані до неї письмові документи в їх сукупності, приходить до наступного висновку. В силу ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів . На підставі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. В силу ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Судом встановлено, що 22.03.2019 між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №Z52.20328.005059796, предметом якого було надання кредиту на поточні потреби в сумі 37448,00 грн, включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), строком на 36 місяців шляхом зарахування на банківський поточний рахунок, з процентною ставкою за користування кредитом 0,01% річних від залишкової суми кредиту, а також платою за обслуговування кредиту банком щомісячно в терміни та в розмірах, визначених згідно Графіку щомісячних платежів за кредитним договором. Позичальник зобов`язався повернути кредит разом з процентними платежами (процентами та оплатою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно з умовами цього договору (а.с. 5-6). [PERSON] власноруч було підписано заяву-анкету на отримання послуг в АТ «Ідея Банк» від 22.03.2019 (а.с. 15), кредитний договір (а.с.5-6), згоду-повідомлення фізичної особи-клієнта Банку та заяву про акцепт публічної оферти ПАТ «Ідея Банк» на укладення договору про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки банку (а.с.23), паспорт споживчого кредиту (а.с.12), додаток до паспорту споживчого кредиту Графік щомісячних платежів за кредитним договором (а.с.14), анкету опитувальник клієнта-фізичної особи (а.с.21), а також договір добровільного страхування життя з ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА Життя» від 22.03.2019 (а.с.8-10) та комплексний договір добровільного страхування майна фізичних осіб (експрес-майно) від 22.03.2019 (а.с.17-20). Згідно з ордером-розпорядженням №1 про видачу кредиту від 22.03.2019 АТ «Ідея Банк» [PERSON] на картковий рахунок було перераховано грошові кошти в сумі 30200 гривень на підставі договору №Z52.20328.005059796 від 22.03.2019. Згідно з ордером-розпорядженням № 2 про сплату страхового платежу від 22.03.2019 АТ «Ідея Банк» було перераховано страховий платіж у сумі 7248,00 гривень на підставі договору №Z52.20328.005059796 від 22.03.2019 (а.с.16). 17.11.2023 між АТ «Ідея Банк» та позивачем укладено Договір факторингу №17112023, у відповідності до умов якого АТ «Ідея Банк» за плату відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» права грошової вимоги до боржників, визначеними у Реєстрі боржників, в тому числі щодо відповідача відповідно до витягу з Реєстру боржників № 2 (а.с. 30-33). Відповідачка користувалась наданими послугами, однак взяті на себе зобов`язання належним чином відповідно до умов договору не виконувала. Внаслідок порушення договірних зобов`язань у відповідачки станом на 17.11.2023 виникла заборгованість за кредитним договором №Z52.20328.005059796 від 22.03.2019 в розмірі 87546,72 гривень, з яких 23636,88 гривень заборгованість за основним боргом; 9,74 гривень заборгованість за відсотками; 63900,10 гривень заборгованість за комісіями, що підтверджується довідкою-розрахунком заборгованості (а.с. 29). Частиною 1 статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За правилом ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. За ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Стаття 611 ЦК України визначає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до статті 1082 ЦК України, передбачено: «Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.» Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15 "... боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. ... неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі". Частиною другою статті 1050 ЦК України встановлено що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Згідно частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 625 ЦК України, передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та проценти від простроченої суми. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» у редакції, що діяла на час укладення спірного договору, загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. У абзаці другому частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця (у тому числі за ведення рахунків), які сплачуються споживачем, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, розраховані на дату укладення договору про споживчий кредит, які є обов`язковими для укладення договору про споживчий кредит, а також за послуги кредитного посередника (за наявності). У разі якщо витрати на додаткові чи супутні послуги кредитодавця, отримання яких є обов`язковим для укладення договору про споживчий кредит, або кредитного посередника (за наявності) не були включені до загальних витрат за споживчим кредитом, платежі за ці послуги не підлягають сплаті споживачем. На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит). Додатком 1 до Правил про споживчий кредит встановлено методику розрахунку банком загальної вартості кредиту для споживача у грошовому виразі за формулою, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Таким чином, Правила про споживчий кредит розроблені та затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування», підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за додаткові та супутні послуги банку, у тому числі пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту (уключаючи комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення та інші платежі). Як убачається з п.6 Кредитного договору №Z52.20328.005059796 від 22.03.2019 підписаного [PERSON] , Паспорту споживчого кредиту (інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит), підписаного споживачем [PERSON] 22.03.2019, та Графіку щомісячних платежів за кредитним договором, який також містить власноручний підпис споживача [PERSON] , до загальних витрат відповідача за вказаним кредитом включено платежі за надані супутні послуги банку комісії за обслуговування у сумі 49745,88 грвень, яка сплачується позичальником щомісяця у розмірі по 1381,83 гривні, починаючи з 22.04.2019 по 22.03.2022. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною першою статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини другої статті 89 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи, що відповідачкою не виконано грошові зобов`язання в строки, передбачені умовами договорів, з урахуванням наведених вище вимог закону, досліджених судом доказів та встановлених на їх підставі обставин, суд дійшов висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами, що внаслідок неналежного виконання своїх зобов`язань за кредитним договором, у відповідачки утворилась заборгованість, в розмірі 87546,72 гривень, з яких 23636,88 гривень заборгованість за основним боргом; 9,74 гривень заборгованість за відсотками; 63900,10 гривень заборгованість за комісіями. Таким чином, позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вказані витрати також повинні бути стягнуті з відповідача на користь позивача. З огляду на вищевикладене, суд стягує з відповідача понесені позивачем витрати по оплаті судового збору в розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved