Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

У листопаді 2025 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрсиббанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовано тим, що 10.10.2016 [PERSON] уклала з АТ «Укрсиббанк» кредитний договір № 93532191000, відповідно до якого банк надав споживчий кредит на наступних умовах: строк дії ліміту кредитування 24 місяці, сума кредитного ліміту 5 500 грн., перший внесок 601 грн., також надав споживчий кредит з суми кредитного ліміту на наступних умовах: сума кредиту 5 403 грн., строк користування кредитом 20 місяців. Банком було виконано умови кредитного договору, в свою чергу відповідачка свої зобов`язання до договором не виконала, внаслідок чого у неї утворилась заборгованість за кредитним договором № 93532191000 від 10.10.2016 у сумі 26 395, 99 грн., яка складається з: - 15 533, 56 грн. заборгованість за основним боргом; - 10 862, 43 грн. заборгованість за відсотками; 26.06.2024 між Акціонерним товариством «Укрсиббанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Суперіум» укладено Договір факторингу №278 у відповідності до умов якого АТ «Укрсиббанк» передає (відступає) ТОВ «ФК «Суперіум» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «Суперіум» приймає належні АТ «Укрсиббанк» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Таким чином, ТОВ «ФК «Суперіум» набуло право вимоги до відповідачки. Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу №278 від 26.06.2024, загальна сума заборгованості відповідачки за кредитним договором № 93532191000 від 10.10.2016, становить 26 395, 99 грн., яка складається з: - 15 533, 56 грн. заборгованість за основним боргом; - 10 862, 43 грн. заборгованість за відсотками; Враховуючи вищевикладене, позивач змушений був звернутись до суду із позовом про стягнення заборгованості у сумі 26 395, 99 грн., яку позивач просив стягнути з відповідачки. Крім того, просив про покладення на відповідачку судового збору в сумі 2422, 40 грн., попередньо оплаченого позивачем. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином. У позові просив розглядати справу за відсутності представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачка, належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання до суду не з`явилась без поважних причин, відзив на позов не подавала, скориставшись своїми процесуальними правами на власний розсуд. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та докази у їх сукупності, суд встановив наступне. 10.10.2016 [PERSON] уклала з АТ «Укрсиббанк» кредитний договір № 93532191000, відповідно до якого банк надав споживчий кредит на наступних умовах: строк дії ліміту кредитування 24 місяців, сума кредитного ліміту 5 500 грн., перший внесок 601 грн., також надав споживчий кредит з суми кредитного ліміту на наступних умовах: сума кредиту 5 403 грн., строк користування кредитом 20 місяців. Вказане підтверджується копією анкети-заяви на надання споживчого кредиту від 10.10.2016, договором-анкетою про відкриття та комплексне-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування (з Правилами) № 93532191000, додатковою угодою від 10.10.2026. АТ «Укрсиббанк» свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, надавши можливість відповідачці розпоряджатися кредитними коштами. 26.06.2024 між Акціонерним товариством «Укрсиббанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Суперіум» укладено Договір факторингу №278 у відповідності до умов якого АТ «Укрсиббанк» передає (відступає) ТОВ «ФК «Суперіум» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «Суперіум» приймає належні АТ «Укрсиббанк» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу №278 від 26.06.2024, загальна сума заборгованості відповідачки за кредитним договором № 93532191000 від 10.10.2016, становить 26 395, 99 грн., яка складається з: - 15 533, 56 грн. заборгованість за основним боргом; - 10 862, 43 грн. заборгованість за відсотками; Всупереч умов Кредитного договору № 93532191000 від 10.10.2016відповідачка не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідачки, остання не здійснила жодного платежу для погашення заборгованості: ані на рахунки ТОВ «ФК «Суперіум», ані на рахунки АТ «Укрсиббанк». Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 2ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1ст.612цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частина 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Згідно з ч. 1 ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, оскільки відповідачка не виконує умови укладеного кредитного договору в порядку та в строки, передбачені зазначеним договором, кошти за кредитом не повернула та фактор скористався правом вимоги виконання зобов`язань за кредитним договором у зв`язку з невиконанням боржником умов кредитного договору, що підтверджується наданими позивачем доказами, які відповідачка не спростувала, позовні вимоги підлягають задоволенню. У зв`язку з задоволенням основної вимоги, на підставі ст. 141 ЦПК України, задоволенню підлягає вимога про стягнення судових витрат з відповідачки, які сплачено позивачем при подачі позову. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved