Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернулося до суду із зазначеною позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 11 263,50 грн, витрати за надання професійної правничої допомоги в розмірі 8 000,00 грн та суму сплаченого судового збору в розмірі 2 422,40 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08 березня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит№ 8840162, згідно з умовами якого відповідач отримав 3 000,00 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів і можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. Відповідач підписав кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. ТОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредит в розмірі 3 000,00 грн. Відповідач, у свою чергу, умов кредитного договору не виконав. 26 липня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладений договір відступлення прав вимоги № 101-МЛ. Станом на дату відступлення права вимоги сума заборгованості відповідача становить 11 263,50 грн, з яких заборгованість за сумою кредиту 2 700,00 грн, заборгованість за процентами 8 263,50 грн, заборгованість за комісією за надання кредиту 300,00 грн. 04 листопада 2025 року за вих. № 22905908/3255 ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» надіслало відповідачу [PERSON] претензію про погашення кредитної заборгованості. Ухвалою судді Кам`янського районного суду Черкаської області від 16 грудня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у цивільній справі за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Представник позивача в судове засідання не прибув, у пред`явленому позові представник Усенко М.І. просив провести розгляд справи за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи заперечення відсутні. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився з невідомих суду причин, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України. Відповідач в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк не подав до суду відзив на позовну заяву, у зв`язку з чим суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою сторони позивача суд проводить розгляд справи в заочному порядку, передбаченому гл. 11 розділу III ЦПК України, та ухвалює заочне рішення. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, дійшов такого висновку. 08 березня 2023 року [PERSON] подав анкету-заяву на кредит № 8840162 в сумі 3 000,00 грн строком на 15 днів (пільговий період) з датою повернення кредиту 23 березня 2023 року, який було погоджено ТОВ «Мілоан» (а.с. 14). 08 березня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] був укладений договір про споживчий кредит № 8840162, згідно з умовами якого відповідач отримав 3 000,00 грн зі сплатою процентів за користування кредитом, комісії за надання кредиту, що передбачені кредитним договором (а.с. 7-11). Водночас [PERSON] підписав одноразовим ідентифікатором паспорт споживчого кредиту № 8840162 (а.с. 12 (на звороті) - 13). Згідно з платіжним дорученням 95268963 від 08 березня 2023 року ТОВ «Мілоан» перерахувало на рахунок [NUMBER] [PERSON] 3 000,00 грн (а.с. 15). Довідкою ТОВ «Мілоан» від 10 вересня 2025 року про ідентифікацію підтверджено, що клієнт [PERSON] , [INFO] , з яким укладено договір № 8840162 від 08 березня 2023 року, ідентифікований, акцепт договору позичальником із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором L32953 (а.с. 13 (на звороті)). Як вбачається із відомостей ТОВ «Мілоан» про щоденні нарахування та погашення по кредитному договору № 8840162 від 08 березня 2023 року, надано кредит в сумі 3 000,00 грн, дати операцій: з 08 березня 2023 року по 06 липня 2023 року (а.с. 15 (на звороті) - 16). За інформацією АТ «Райффайзен Банк» від 19 січня 2026 року № 81-15-9/930-БТ, яка витребувана ухвалою від 16 грудня 2025 року, на ім`я [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) банком емітовано платіжну картку № [NUMBER] , на яку за період з 07 березня 2023 року по 12 березня 2023 року було зараховано кошти в сумі 3 000,00 грн, що підтверджується наданою банком випискою про рух коштів по рахунку № [NUMBER] (а.с. 57-58). Кредит наданий загальним строком на 105 днів з 08 березня 2023 року (дата надання кредиту) і складається з пільгового та поточного періодів. Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 21 червня 2023 року (дата остаточного погашення заборгованості) (п.п. 1.3, 1.3.2 договору). Згідно з п. 7.1 договору строк дії цього договору складає період, що обчислюється з моменту його укладення і до моменту повного фактичного виконання сторонами своїх зобов`язань. Комісія за надання кредиту складає 300,00 грн й нараховується за ставкою 10% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. 26 липня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги № 101-МЛ, з додатками, згідно з яким ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Кредит-Капітал» право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 8840162 від 08 березня 2023 року (а.с. 17-24). Водночас 04 лютого 2025 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено додаткову угоду № 1 до договору відступлення прав вимоги № 101-МЛ від 26 липня 2023 року (а.с. 25). Згідно з платіжною інструкцією № 72130 від 26 липня 2023 року ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» здійснило плату за відступлення права вимоги за договором відступлення прав вимоги № 101-МЛ в сумі 1 213 581,70 грн (а.с. 26 (на звороті)). З акту прийому-передачі реєстру боржників від 26 липня 2023 року до договору відступлення прав вимоги № 101-МЛ від 26 липня 2023 року вбачається, що ТОВ «Мілоан» передало ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» реєстр боржників кредитора кількістю 2676 (а.с. 26). Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимог № 101-МЛ від 26 липня 2023 року (у новій редакції згідно додаткової угоди № 1 від 04 лютого 2025 року) ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за договором № 8840162 від 08 березня 2023 року в сумі 11 263,50 грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту 2 700,00 грн, заборгованості за процентами 8 263,50 грн, заборгованості по комісії 300,00 грн (а.с. 27). Як вбачається з виписки по особовому рахунку за кредитним договором № 8840162 від 08 березня 2023 року, [PERSON] станом на 12 листопада 2025 року має заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» в сумі 11 263,50 грн, з яких заборгованість за сумою кредиту 2 700,00 грн, заборгованість за процентами 8 263,50 грн, заборгованість за комісією за надання кредиту 300,00 грн (а.с. 16 (на звороті)). 04 листопада 2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» направило [PERSON] за вих. № 22905908/3255 претензію про погашення заборгованості в сумі 11 263,50 грн. (а.с. 28). Таким чином, відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання договору кредиту шляхом заповнення заяви 8840162 від 08 березня 2023 року на отримання кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором L32953, на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки [NUMBER] , на яку в подальшому кредитодавцем було перераховано грошові кошти в розмірі 3 000,00 грн. Електронний договір про споживчий кредит № 6722647 від 08 лютого 2023 року, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі; укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача. Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20, від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20. Позивач доводить, що має місце неналежне виконання зобов`язань позичальником. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною 1 ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі. Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту. Як передбачено ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Водночас у відповідності до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України). Таким чином, право вимоги за кредитним договором, укладеним між первісним кредитором ТОВ «Мілоан» та [PERSON] , перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал». Після отримання права вимоги до відповідача позивачем жодних нових сум щодо стягнення заборгованості не нараховувалося. З огляду на наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що відомості, які вони містять, відповідають дійсним обставинам справи. Відповідач належним чином не спростував наявну заборгованість та не надав заперечень стосовно факту укладення спірного договору. Отже, позов є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства України та підлягає задоволенню в повному обсязі. Щодо стягнення витрат за надання професійної правничої допомоги в розмірі 8 000,00 грн, суд зазначає таке. За правилами ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. На підтвердження адвокатських повноважень та понесених витрат ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» надало копії таких документів: договір про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01 липня 2025 року; акт № Д/10107 наданих послуг (правової (правничої) допомоги) від 12 листопада 2025 року як додаток до договору № 0107 про надання правової (правничої) допомоги від 01 липня 2025 року, в якому погоджено вартість наданих послуг в сумі 8 000,00 грн; детальний опис наданих послуг до акту № Д/10107 від 12 листопада 2025 року за договором про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01 липня 2025 року від 12 листопада 2025 року; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю; ордер на надання правничої допомоги серії ВС № 1408806 від 20 жовтня 2025 року (а.с. 31 (на звороті) - 32). У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч. 4 ст. 137 ЦПК України. У постанові від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що за результатами аналізу ч. 3 ст. 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що, попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених ч. 4 ст. 137 ЦПК України. Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у рішенні «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні «Лавентс проти Латвії» (заява № 58442/00) зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Враховуючи принципи співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи, зокрема предметом позову, його ціною, та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, суд з огляду на розумну необхідність та реальність судових витрат для даної справи дійшов висновку про зменшення їх розміру та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3000,00 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» підлягає задоволенню, з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved