Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. У серпні 2025 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. [PERSON] просить суд зменшити розмір аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання з 3500 грн до 500 грн щомісячно. Основною підставою для позову він визначає істотну зміну обставин, а саме: різке погіршення власного стану здоров`я та вкрай скрутне матеріальне становище, яке не дозволяє йому виконувати попереднє рішення суду без загрози власному життю. Критичний стан здоров`я позивача характеризується важкими серцево-судинними захворюваннями, що прогресують. Після перенесеного у 2021 році інфаркту йому діагностовано ішемічну хворобу серця, стенозуючий коронаросклероз та серцеву недостатність IV функціонального класу за класифікацією NYHA. Ключовим медичним аргументом є зниження фракції викиду лівого шлуночка до 24%, що свідчить про критичний стан серцевого м`яза та повну непрацездатність. Додатково він страждає на атеросклероз судин нижніх кінцівок із хронічною ішемією ступеня II Б. Фінансова неспроможність та витрати на лікування обумовлені тим, що єдиним джерелом доходу позивача є щомісячна пенсія за віком у розмірі 4143,55 грн. Проте через стягнення аліментів та виконавчі дії він фактично отримує на руки лише 2071,78 грн на місяць. Позивач стверджує, що цих коштів недостатньо навіть для придбання життєво необхідних ліків, призначених йому для постійного приймання. Зміна статусу та матеріального стану сина [PERSON] полягає у зміні форми та умов його навчання. Якщо на момент винесення попереднього рішення син навчався на денній формі, то наразі він є студентом заочної форми Хмельницького університету управління та права імені [PERSON] . Позивач надав скриншоти з соціальної мережі «Facebook», де зазначено, що син працює приватним підприємцем, що, на думку батька, підтверджує можливість самостійно забезпечувати свої потреби та поєднувати роботу з навчанням. Вимоги до суду та правова аргументація базуються на нормах статей 192 та 200 Сімейного кодексу України, які дозволяють суду змінювати розмір аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, а також погіршення здоров`я сторін. Позивач просить суд врахувати можливість утримання сина також його матір`ю та той факт, що присуджена раніше сума у 3500 грн є для нього надмірною за нинішніх обставин. У поданому відзиві відповідачка [PERSON] зазначає, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. Вона вказує, що сума у 500 гривень, яку пропонує встановити позивач, є мізерною та нездатною забезпечити навіть базові життєві потреби [PERSON] , який продовжує навчання і потребує стабільної підтримки. Матір [PERSON] наголошує, що згідно з нормами Сімейного кодексу України та Конвенції ООН про права дитини, батьки несуть рівну відповідальність за виховання та розвиток дитини у межах своїх фінансових можливостей. Оскільки спільний повнолітній син продовжує здобувати вищу освіту в університеті, обов`язок батьків щодо його утримання є безумовним до досягнення ним двадцяти трьох років. Відповідачка звертає увагу суду на те, що син навчається на контрактній основі, що потребує значних фінансових витрат. Саме вона бере на себе основний тягар оплати вартості навчання, проживання у гуртожитку, витрат на харчування та проїзд, а також на охорону здоров`я спільного сина. Щодо власного матеріального стану, вона пояснює, що отримує лише мінімальну пенсію у розмірі 2800 гривень. Попри це, вона не вимагала від позивача додаткових коштів понад встановлені раніше аліменти, хоча фактичні витрати на сина значно перевищують цю суму. Зменшення аліментів у сім разів, на думку відповідачки, призведе до несправедливого перекладення всіх витрат виключно на неї. На завершення відповідачка стверджує, що зміна форми навчання сина на заочну не скасовує обов`язку батька надавати матеріальну допомогу. Вона заперечує доводи позивача про наявність у сина самостійного стабільного доходу та просить суд врахувати його інтереси при вирішенні питання про розмір виплат. У ході судового розгляду позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідачки - адвокат Кушнірук В.М. у судовому засіданні проти позову заперечив, вважаючи вимоги безпідставними та такими, що суперечать інтересам [PERSON] .. Належним чином повідомлений про дату та час судового засідання [PERSON] в судове засідання не з`явився, будь - яких заяв чи клопотань не подав. 2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Позовна заява надійшла до Полонського районного суду Хмельницької області 27.08.2025. Ухвалою суду від 08.09.2025 у справі відкрито загальне позовне провадження. Підготовче судове засідання закрито 26.11.2025. 17.12.2025 прийнято рішення про повернення до стадії підготовчого судового засідання та залучено до участі у справі [PERSON] як третю особу на стороні відповідача. 06.01.2026 закрито підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду. 3. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Дослідивши письмові докази, долучені позивачем до матеріалів справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Так, рішенням Полонського районного суду у справі № 681/33/23 від 17.03.2023 частково задоволено позов [PERSON] та стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , в розмірі 3500,00 грн щомісячно починаючи з 30.01.2023 і до періоду припинення навчання 30.06.2023, але не довше ніж до досягнення ним 23-річного віку, тобто до [INFO] . Указане вище рішення суду набрало законної сили 18.04.2023. Судом установлено, що на момент розгляду справи [PERSON] отримував пенсію та продовжував працювати в ТОВ «Понінківський КПК» (а.с. 6). На виконання указаного вище рішення суду Полонським районним судом видано виконавчий лист (а.с. 7). Однак, згідно з інформацією, яка міститься у трудовій книжці [NUMBER] , 03.01.2023 [PERSON] звільнений з ТОВ «Понінківський КПК» на підставі ст. 38 Кодексу законів про працю України. Досліджена у судовому засіданні виписка із медичної карти стаціонарного хворого № 5896 (а.с. 9) підтверджує, що [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні та має ряд тяжких хронічних захворювань серцево-судинної системи. Згідно з медичними даними, пацієнту діагностовано ішемічну хворобу серця, стенозуючий коронаросклероз, а також атеросклеротичний та післяінфарктний кардіосклероз, що є наслідком перенесеного у 2021 році інфаркту міокарда. Стан позивача ускладнений кальцинозом аортального клапана та серцевою недостатністю IV функціонального класу за класифікацією NYHA зі зниженою систолічною функцією, при якій фракція викиду становить лише 24%. Крім того, встановлено супутній діагноз - облітеруючий атеросклероз судин нижніх кінцівок із хронічною артеріальною недостатністю ступеня ІІ Б. У зв`язку з критичним станом здоров`я та високим ризиком серцево-судинних ускладнень, пацієнту призначено комплексне консервативне лікування. Медична виписка містить відомості про необхідність постійного медикаментозного супроводу для підтримки життєдіяльності та попередження рецидивів. Програма лікування включає щоденний прийом антикоагулянтів, інгібіторів та інших специфічних кардіологічних препаратів, що спрямовані на стабілізацію серцевого ритму та корекцію серцевої недостатності. Медична документація вказує на те, що позивачу призначено довічне та безперервне вживання ряду лікарських засобів. До переліку препаратів, які [PERSON] має приймати на постійній основі, включено Юперіо, Ксарелто, Форксіга, Бісопролол та Торасемід. Суд бере до уваги, що необхідність щомісячного придбання вказаних ліків створює значне фінансове навантаження на позивача, оскільки їх приймання є обов`язковою умовою для збереження його життя та підтримки стабільного функціонування серцево-судинної системи у поточному стані. На підставі моніторингу даних про середні роздрібні ціни на фармацевтичному ринку України станом на лютий 2026 року в мережі «Інтернет» судом встановлено, що вартість препарату Юперіо (50 мг, № 28) становить від 1008 до 1249 гривень за упаковку. Препарат Ксарелто (20 мг, № 28) реалізується за ціною в межах 839 - 1016 гривень, а лікарський засіб Форксіга (10 мг, №30) коштує від 825 до 1002 гривень. Крім того, щомісячне лікування передбачає приймання [PERSON] та [PERSON] , середня вартість яких сукупно складає близько 150 - 200 гривень. Таким чином, сумарна вартість основних лікарських засобів, необхідних для підтримання життєдіяльності позивача та корекції його стану серцево-судинної системи, становить орієнтовно від 2800 до 3450 гривень на місяць. Досліджуючи матеріальне становище позивача, суд проаналізував надані довідки про доходи [PERSON] , які відображають його реальний фінансовий стан протягом 2025 року (а.с. 11-12). Згідно з довідкою про доходи № 7023470517002041, виданою Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, позивач перебуває на обліку та отримує пенсію за віком. Загальна сума його доходів за вісім місяців 2025 року (період з січня по серпень включно) становить 16152, 42 грн. Аналіз щомісячних виплат, зафіксованих у відомостях про пенсію, свідчить про наступне. Так, у січні та лютому 2025 року розмір виплаченої пенсії становив 1860,87 грн на місяць. Починаючи з березня по серпень 2025 року включно, щомісячна сума до виплати склала 2071,78 грн. Водночас дані аналітики нарахувань із системи ПВ ПФУ підтверджують, що фактично призначений розмір пенсії [PERSON] становить 4143,55 грн. Різниця між призначеною сумою та фактично виплаченою виникає внаслідок проведення інших відрахувань, розмір яких становить 2071,77 грн щомісячно. Однак, досліджуючи обставини, пов`язані з продовженням навчання повнолітнього сина позивача, суд проаналізував довідку Хмельницької обласної ради, видану Хмельницьким університетом управління та права імені [PERSON] від 31.10.2024 (а.с. 13). Згідно з цим документом, [PERSON] є студентом вказаного закладу вищої освіти. У довідці зазначено, що він навчається на заочній формі за відповідною спеціальністю. Освітній процес здійснюється на платній основі згідно з умовами укладеного контракту, сума оплати за яким за навчальний рік становить 24130,00 грн (а.с. 13). Також згідно з довідкою № 51/25 від 10.09.2025 (а.с. 54), він є студентом 3 курсу юридичного факультету зазначеного навчального закладу. У довідці підтверджено, що він здобуває освітній ступінь бакалавра за спеціальністю 081 «Право» за заочною формою навчання. Важливою обставиною, зафіксованою у цьому документі, є термін завершення навчання: реалізація освітньої програми закінчується 28.02.2028. На підтвердження фактичних витрат на освіту сина судом проаналізовано надані [PERSON] квитанції АТ «ПУМБ» про оплату навчання (а.с. 55-59). Зокрема, 11.09.2023 сплачено 11480 грн та 09.02.2024 - 11480,00 грн за перший курс. 13.09.2024 сплачено 12065 грн та 14.02.2025 - 12065,00 грн за другий курс. Останній платіж здійснено 09.09.2025 на суму 13270,00 гривень за навчання на третьому курсі. Платником у всіх випадках виступає відповідачка. Досліджуючи докази щодо можливого працевлаштування [PERSON] , суд проаналізував наданий видрук з соціальної мережі «Facebook» (а.с. 14-15). Згідно зі змістом цих матеріалів, на сторінці користувача із іменем «Макс Лисюк» міститься інформація про життєдіяльність та професійний статус. У розділі з подробицями профілю вказано, що ця особа працює в категорії підприємець. Також у профілі відображено дані про навчання у Хмельницькому університеті управління та права та попереднє навчання у Понінківському професійному ліцеї. Крім того, матеріали містять відомості про те, що профіль користувача є заблокованим для сторонніх осіб. Дані видруку відображають стан сторінки станом на 26.08.2025. Крім того, судом досліджено надані відповідачкою відомості про фінансові операції по картковому рахунку ОТП Банку у формі фотокопій СМС - повідомлень з телефона (а.с. 62-67). Документи містять дані про чотири транзакції, здійснені за допомогою банківської картки номер 1180. Зокрема, 07.11.XXXX о 14:19 зафіксовано операцію з поповнення картки на суму 9986,91 грн. Згодом, 09.11.XXXX о 07:22, проведено операцію з отримання готівки в банкоматі у розмірі 7850 гривень. Також у матеріалах містяться дані від 07.12.XXXX о 13:43 щодо поповнення картки на суму 10593,49 грн. Наступного дня, 08.12.XXXX о 20:06, відбулося зняття готівкових коштів на суму 9500 гривень. 4. Мотивована оцінка аргументів, наведених учасниками та норми права, які застосував суд. Статтями 1,2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. За правилами ст.ст.15, 16 ЦК України та ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів. Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання є одним зі способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобовязані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно з ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст. 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не є незмінним. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Крім того, підставою для перегляду раніше визначеного розміру аліментів є також погіршення або поліпшення стану здоров`я учасників аліментних відносин. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України в постанові від 05.02.2014 в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обовязку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). З аналізу цих правових норм встановлено, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти, має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів у тих випадках, коли погіршилося її матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Верховний Суд у постанові від 09.09.2021 у справі № 554/3355/20 зазначив, що обов`язок щодо доведення погіршення майнового стану з метою зменшення розміру аліментів покладається на позивача. Ненадання позивачем зазначених доказів є підставою для відмови у задоволенні позову про зменшення розміру аліментів. Так, аналізуючи надані докази, суд констатує, що позивач довів критичне погіршення стану його здоров`я, що підтверджується випискою з медичної карти стаціонарного хворого №5896. Позивачу 23.11.2023 діагностована ішемічна хвороба серця та серцева недостатність четвертого функціонального класу за міжнародною класифікацією із фракцією викиду лише 24 %. Такий діагноз зумовлює не лише втрату працездатності, а й необхідність пожиттєвого дороговартісного лікування препаратами Юперіо, Ксарелто та Форксіга. Враховуючи середню ринкову вартість цих ліків, яка сумарно перевищує 3000,00 гривень на місяць, та розмір пенсії позивача у сумі 4143,55 грн, суд констатує, що після придбання життєво необхідних лікарських засобів у розпорядженні позивача залишається сума, яка є значно нижчою за прожитковий мінімум. Стягнення аліментів у розмірі 3500 гривень за таких умов є фізично неможливим для виконання, оскільки позбавляє позивача мінімальних засобів для підтримки життя. Суд також дослідив довідку університету від 10.09.2025 № 51/25 та встановив, що [PERSON] навчається на заочній формі навчання. Згідно зі статтею 199 Сімейного кодексу України, обов`язок батьків утримувати повнолітню дитину виникає за умови, що дитина потребує матеріальної допомоги. Суд доходить до переконання, що заочна форма навчання, на відміну від денної, об`єктивно дозволяє повнолітній особі поєднувати здобуття освіти з трудовою діяльністю для самозабезпечення. Таким чином, потреба дитини в утриманні саме від батька, який має критичний стан здоров`я та обмежений дохід, значно зменшується порівняно з моментом винесення попереднього рішення суду. Щодо оцінки доказів, наданих сторонами, суд не приймає як належні та допустимі докази надані відповідачкою відомості про фінансові операції по картковому рахунку ОТП Банку щодо транзакцій на суми 7850, 9500, 10593 та 9986 гривень. У поданих документах не вказано повного календарного року проведення операцій, не зазначено власника картки та не відображено призначення платежів, що унеможливлює ідентифікацію джерел походження цих коштів. Також суд не бере до уваги видрук з мережі «Facebook» щодо статусу «працює в підприємець», оскільки інформація з соціальних мереж не є офіційним підтвердженням доходів та працевлаштування. Проте сам факт зміни форми навчання [PERSON] на заочну та важкий стан здоров`я платника є достатнім правовим обґрунтуванням для перегляду розміру виплат. Суд також звертає увагу на те, що відповідачкою не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження її реальних матеріальних витрат, пов`язаних із життєдіяльністю сина поза межами оплати самого навчання. Зокрема, у матеріалах справи відсутні будь-які договори, квитанції, чеки чи рахунки, які б підтверджували витрати на проживання [PERSON] у гуртожитку, вартість його харчування, придбання навчальної літератури або витрати на проїзд до місця навчання. Оскільки такі фактичні витрати не підкріплені документально, посилання відповідачки на значний фінансовий тиск через додаткові потреби сина залишаються недоведеними. Суд не може приймати рішення, спираючись лише на усні твердження сторони, які не мають під собою фактичного підтвердження у вигляді первинних документів. Крім того, суд наголошує, що обов`язок щодо утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, покладається на обох батьків у рівних частках. Відповідачка вказує на свій скрутний матеріальний стан та отримання мінімальної пенсії, проте не надала суду жодних документів на підтвердження цих обставин, як-от довідок про розмір пенсії чи інших соціальних виплат. За встановлених обставин, розглянувши справу в межах наданих доказів, на засадах змагальності та диспозитивності, оцінюючи правовідносини, що склалися між сторонами та правові норми, що їх регулюють, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості та захисту прав сторін, суд вважає, що для досягнення балансу між правом повнолітнього сина на отримання допомоги та правом платника аліментів на життя та медичну допомогу, справедливим та достатнім розміром аліментів буде зменшення їх розміру з 3500 гривень до 1000 гривень щомісячно. На думку суду, таке зменшення розміру аліментів є обґрунтованим, оскільки встановлений раніше розмір виплат у сукупності з витратами позивача на життєво необхідні ліки перевищує його загальний дохід, що ставить під загрозу його фізичне існування. Водночас заочна форма навчання сина дозволяє йому частково забезпечувати власні потреби.

Outcome: partial