Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

У вересні 2025 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якому вказувало, що 27 серпня 2021 року АТ «ОТП Банк» уклало з [PERSON] . Кредитний договір №2037314733. Відповідно до договору АТ «ОТП Банк» зобов`язалося надати та надало [PERSON] на споживчі потреби кредит у розмірі 23 788 грн (23 298 грн на придбання товару + 490 грн на сплату послуг банку «СМС+довідка) зі строком користування коштами протягом 24 місяців, а позичальник зобов`язався щомісячно частинами (згідно узгодженого графіку) повертати кредит, повернувши його в повному обсязі до 27 серпня 2023 року, а також сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 0,01 % річних. Крім цього, за умовами вказаного договору АТ «ОТП Банк» зобов`язалося відкрити на користь відповідача окремий рахунок з видачею електронного платіжного засобу (банківської картки) та встановленням кредитної лінії з кредитним лімітом від 1 000 грн до 500 000 грн, зі строком дії кредитної лінії протягом 12 місяців (з правом його продовження), а [PERSON] зобов`язався вчасно повернути кредит, а також сплачувати проценти за користування ним у розмірі 0,01 % річних від суми заборгованості протягом пільгового періоду та 5 % на місяць від суми заборгованості протягом загального періоду. 14 березня 2025 року АТ «ОТП Банк» уклало з ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» Договір факторингу №14/03/25, за яким первинний кредитор відступив позивачу право грошової вимоги до [PERSON] за зобов`язаннями, що виникли з Кредитного договору №2037314733 від 27 серпня 2021 року. Позичальник свої зобов`язання жодному з кредиторів належним чином не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість у загальному розмірі 18 794,78 грн, у тому числі: -заборгованість за кредитом 18 788,92 грн; -заборгованість за процентами 5,86 грн. Вказану заборгованість позивач просив стягнути з відповідача у повному обсязі. В судове засідання представниця позивача не з`явилася, проте в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, судом відповідно до ч.ч. 7, 8 ст. 128 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи за місцем його реєстрації, причину неявки суду не повідомив. Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки представниця позивача в окремій заяві не заперечувала проти такого порядку вирішення спору. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного. Зокрема, суд встановив, що 27 серпня 2021 року АТ «ОТП Банк» уклало з [PERSON] . Кредитний договір №2037314733. Відповідно до договору АТ «ОТП Банк» зобов`язалося надати та надало [PERSON] на споживчі потреби кредит у розмірі 23 788 грн (23 298 грн на придбання товару + 490 грн на сплату послуг банку «СМС+довідка) зі строком користування коштами протягом 24 місяців, а позичальник зобов`язався щомісячно частинами (згідно узгодженого графіку) повертати кредит, повернувши його в повному обсязі до 27 серпня 2023 року, а також сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 0,01 % річних. Крім цього, за умовами вказаного договору АТ «ОТП Банк» зобов`язалося відкрити на користь відповідача окремий рахунок з видачею електронного платіжного засобу (банківської картки) та встановленням кредитної лінії з кредитним лімітом від 1 000 грн до 500 000 грн, зі строком дії кредитної лінії протягом 12 місяців (з правом його продовження), а [PERSON] зобов`язався вчасно повернути кредит, а також сплачувати проценти за користування ним у розмірі 0,01 % річних від суми заборгованості протягом пільгового періоду та 5 % на місяць від суми заборгованості протягом загального періоду. 14 березня 2025 року АТ «ОТП Банк» уклало з ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» Договір факторингу №14/03/25, за яким первинний кредитор відступив позивачу право грошової вимоги до [PERSON] за зобов`язаннями, що виникли з Кредитного договору №2037314733 від 27 серпня 2021 року. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. При цьому, згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст. 638 ЦК України). Згідно ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 207 ЦК України (у редакції Закону, чинній на час укладення договору) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). З матеріалів справи вбачається, що сторони узгодили у кредитному договорі усі істотні умови, позичальник погодився з ними та підписав правочин, тим самим набув відповідні права та обов`язки. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст.ст. 611, 612, 623-625, 1049, 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, зокрема повинен повернути суму позики разом з процентами та іншими нарахуваннями, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку. Також, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Таким чином, з укладенням договору факторингу до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшли усі права та обов`язки первинного кредитора. Матеріали справи не містять доказів належного виконання позичальником своїх зобов`язань на користь первинного кредитора або його правонаступника. Разом з тим, згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором заборгованість за вказаним договором станом на 13 березня 2025 року становить 18 794,78 грн, у тому числі: -заборгованість за кредитом 18 788,92 грн; -заборгованість за процентами (за період з 27 серпня 2021 року до 13 березня 2025 року) 5,86 грн. Однак суд не в повній мірі погоджується з вказаним розрахунком, а саме в частині нарахування процентів, оскільки розрахунок суперечить умовам договору. Як раніше встановлено судом, за умовами кредитного договору відповідач отримав кредит зі строком користування коштами протягом 24 місяців, а саме до 27 серпня 2023 року. Можливість та порядок продовження строку користування кредитом договором не передбачений. Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Водночас, у постанові від 23 травня 2018 року у справі №910/1238/17 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що проценти за користування кредитом проценти, які нараховуються в межах строку кредиту, визначені у договорі. Такі проценти розуміються, як проценти за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором або законом, які сплачує позичальник. Порядок їх виплати врегульований ч. 1 ст. 1048 ЦК України. В той же час, проценти за неправомірне користування чужими коштами проценти, які нараховуються внаслідок прострочення боржником виконання грошового зобов`язання, порядок виплати якого врегульований ч. 2 ст. 625 ЦК України. За встановленого, нарахування договірних процентів поза межами строку кредитування, тобто після 27 серпня 2023 року, не відповідає умовам договору. Після вказаної дати позивач не позбавлений права вимагати сплати від боржника процентів за неправомірне користування чужими коштами відповідно до правил, встановлених ч. 2 ст. 625 ЦК України. Таким чином, нараховані позивачем проценти після 27 серпня 2023 року стягненню не підлягають. За встановленого, належний розмір процентів до стягнення за період з 27 серпня 2021 року до 27 серпня 2023 року становить (згідно розрахунку заборгованості) 2,97 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача (згідно розміру задоволених вимог) також підлягають стягненню понесені останнім судові витрати, а саме 3 027,39 грн судового збору.

Outcome: partial