Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

У червні 2025 до суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 807928667 від 15.07.2021 року у сумі 61785,09 грн., з яких: 17370 грн.-заборгованість по тілу кредиту, 44415,09 грн.-заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, судового збору у сумі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 7000 грн. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що 15.07.2021 року між ТОВ « МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 807928667 на суму 17370 грн. Згідно умов договору первісний кредитор виконав свій обов`язок, кошти відповідачу надав шляхом ініціювання через банк провайдер на банківську картку № [NUMBER] , яку відповідач вказав у заявці при укладенні кредитного договору. 28.11.2028 між первісним кредитором та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено договір факторингу № 28/1118-01, у відповідності до умов якого до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 807928667 від 15.07.2021 року у сумі 61785,09 грн. 10.10.2024 між ТОВ « ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ « ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ « ОНЛАЙН ФІНАНС» було укладено договір факторингу № 10/1024-01, відповідно до умов якого до нового стягувача перейшло право грошової вимоги до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 807928667 від 15.07.2021 року у сумі 61785,09 грн. 29.05.2025 між ТОВ « ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ « ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ « ФК « ЕЙС» було укладено договір факторингу, відповідно до умов якого до позивача перейшло право грошової вимоги до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 807928667 від 15.07.2021 року у сумі 61785,09 грн. Факт переходу права вимоги підтверджується Актом прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 3. Відповідач свої зобов`язання зв договором порушив, кошти позивачу не повернув, що призвело до виникнення заборгованості, яка до цього часу так і не погашена. Ухвалою суду від 02.07.2025 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк 15 днів з дня отримання ухвали для подання до суду відзиву на позовну заяву. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просить суд слухати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач та його представник адвокат Іванов О.А. в судове засідання призначені на 13.01.2026 та 12.02.2026 року не з`явилися. Попередньо 21.08.2025 року адвокат Іванов О.А. подав заяву про ознайомлення з матеріалами справи та ознайомився, в подальшому 25.12.2025 року подав заяву про перенесення судового засідання. З моменту ознайомлення відповідач та його адвокат в судові засідання не зявилися, правом на подачу відзиву не скористалися. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи наведені вище норми закону, суд вважає за можливе розглянути справу без присутності сторін та ухвалити рішення на підставі наявних у справі письмових доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд, дослідивши матеріали справи та надавши правову оцінку наявним у справі доказам, дійшов до наступних висновків. Так судом встановлено, що 15.07.2021 року між ТОВ « МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 807928667 на суму 17370 грн. Вказаний договір був підписаний у електронній формі, у відповідності до вимог Закону України « Про електронну комерцію». Згідно умов договору первісний кредитор виконав свій обов`язок, кошти відповідачу надав шляхом ініціювання через банк провайдер на банківську картку № [NUMBER] , яку відповідач вказав у заявці при укладенні кредитного договору. 28.11.2028 між первісним кредитором та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено договір факторингу № 28/1118-01, у відповідності до умов якого до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 807928667 від 15.07.2021 року у сумі 61785,09 грн. 10.10.2024 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» було укладено договір факторингу № 10/1024-01, відповідно до умов якого до нового стягувача перейшло право грошової вимоги до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 807928667 від 15.07.2021 року у сумі 61785,09 грн. 29.05.2025 між ТОВ « ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ « ФК « ЕЙС» було укладено договір факторингу, відповідно до умов якого до позивача перейшло право грошової вимоги до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 807928667 від 15.07.2021 року у сумі 61785,09 грн. Факт переходу права вимоги підтверджується Актом прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 3. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідач порушив свої зобов`язання та не повернув позивачу кошти у встановлений строк. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідач свої зобов`язання зв договором порушив, кошти позивачу не повернув, що призвело до виникнення заборгованості, яка до цього часу так і не погашена. Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України). За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідачем суду не надано доказів ,які б спростовували факту отримання кредитних коштів та наявну заборгованість. У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до частин першої, пункту 1 частини третьої статті 133 та частин першої - третьої статті 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано договір про надання правничої допомоги № 29/05/25-01 від 29.05.2025 р. Оскільки позовні вимоги задоволено відповідно до статті 141ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2422,40 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 7 000 грн. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved