Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-05 00:00:00

21.10.2025 до Балаклійського районного суду Харківської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 10.08.2019 в сумі 103409,02 грн. Позов обґрунтований тим, що на підставі укладеного 10.08.2019 договору відповідачу було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок в порядку та на умовах, встановлених заявою, умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами банку (договір), із встановленими ним же порядком та строками погашенням кредиту. Проте, відповідач порушив умови договору, тому позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості за договором. Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 20.11.2025 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, у позові зазначив, що АТ "Альфа Банк" змінило найменування на Акціонерне товариство "Сенс Банк" без зміни організаційно-правової форми, просив розглядати справу без виклику сторін, заперечень щодо заочного розгляду справи не надали. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце його проведення повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання та шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада». Причини неявки суду не повідомив, відзив не подав. За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на це та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою представника позивача, вважає за можливе розглянути справу за відсутності належно повідомленого про судове засідання відповідача з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Суд встановив, що 10.08.2019 між АТ «Альфа-Банк» (12.08.2022 загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «СЕНС БАНК») і [PERSON] укладено кредитний договір, що підтверджується: офертою на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлюваної кредитної лінії (в рамках обслуговування продукту «Максимум-готівка), яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», заявою (акцептом) про прийняття пропозиції укласти договір страхування, анкетою-заявою про акцепт публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», паспортом споживчого кредиту з таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит на споживчі цілі безготівковим шляхом на 12 місяців з можливістю пролонгації дії відновлювальної кредитної лінії на новий строк за умови дотримання умов договору, встановлено ліміт кредиту 29250 грн, максимальну суму кредиту - 200000 грн, фіксовану процентну ставку 26 % річних. Вказані документи підписані особисто відповідачем. Доказів на спростування зазначених обставин матеріали справи не містять. Відповідно до частин 1 і 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Взяті на себе зобов`язання за договором від 10.08.2019 банк виконав своєчасно і повністю, надавши [PERSON] кредитні ресурси, однак в порушення зазначених умов договору відповідач взяті на себе зобов`язання за договором належним чином не виконала. Внаслідок порушення договірних зобов`язань у відповідача виникла заборгованість за кредитним договором, яка станом на 14.06.2025 становить 103409,02 гривень. Викладене підтверджується розрахунком заборгованості. З виписки по рахунку приватного клієнта № 492775-2025/0701 за період з 12.08.2019 по 24.06.2025 вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами, здійснював погашення заборгованості. 10.07.2025 позивачем було надіслано на адресу відповідача досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань, якою вимагав впродовж 30 календарних днів з моменту отримання письмової вимоги Банку, але в будь-якому випадку не пізніше 35 календарних днів з моменту надсилання даної вимоги, усунути порушення умов кредитного договору та погасити заборгованість в розмірі простроченого боргу, у випадку невиконання, - достроково повернути кредит у повній непогашеній сумі та сплатити всі нараховані і несплачені проценти за користування кредитом, комісії, а саме: 103972,11 грн. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Фактично отримані та використані відповідачем кредитні кошти на час звернення до суду банку не повернуті, жодних доказів на спростування розміру кредитної заборгованості та її складових, власного розрахунку боргу не надано, фактичне користування перерахованими позивачем на її особистий рахунок кредитними коштами не спростовано, а тому відповідач повинен сплатити заборгованість за кредитним договором. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. Крім цього представник позивача просив стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу у сумі 8717,61 грн. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно пункту 1 частини 3 статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Суду надано копію Договору про надання послуг №1006 від 28.01.2025 укладеного між позивачем та Адвокатським об`єднанням «Смарт Лекс» в особі Лойфера А.Е. Однак, позивачем видано довіреність на представництво у суді його інтересів адвокату Полетаєвій Т.Ю., при цьому у матеріалах справи відсутні докази того, що остання знаходиться у трудових відносинах або ж є членом АО «Смарт Лекс». Крім цього, у порушення вимог ч. 3 ст. 137 ЦПК України в матеріалах справи відсутні детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Отже підстави для стягнення витрат на правничу допомогу відсутні.

Outcome: approved