Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

1. Короткий зміст позовних вимог. В кінці липня 2025 року ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» звернулося до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 06 лютого 2021 року ТОВ «Лінеура Україна» уклало з [PERSON] договір про надання споживчого кредиту №1540522. За яким ТОВ «Лінеура Україна» зобов`язалося надати [PERSON] кредит у розмірі 2000 гривень, а [PERSON] зобов`язалася протягом 30 днів повернути кредит та сплатити відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 1,9% в день (стандартна процентна ставка). ТОВ «Лінеура Україна» виконало своє зобов`язання за кредитним договором та надало [PERSON] грошові кошти у розмірі 2000 гривень. Відповідач неналежним чином виконувала грошові зобов`язання, тому у неї виник борг по поверненню кредиту у розмірі 6560 гривень 00 копійок. 07 вересня 2021 року ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп» уклали договір факторингу №1-07092021. За умовами якого до ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №1540522 від 06 лютого 2021 року. 07 вересня 2021 року ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп»» та ТОВ «ФК «Айкон Дебт Коллекшн» уклали договір факторингу №2-07/09/2021. За умовами якого до ТОВ «ФК «Айкон Дебт Коллекшн» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №1540522 від 06 лютого 2021 року. Відповідач відмовляється добровільно сплатити заборгованість. Тому позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 6560 гривень 00 копійок, що складається: з заборгованості за основною сумою боргу 2000 гривень 00 копійок, заборгованості за комісіями і відсотками 4560 гривень 90 копійки. 2. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача Пархомчук С.В. у судове засідання не з`явився, в позовній заяві зазначив, що підтримує пред`явлений позов та просить суд його задовольнити у повному обсязі, а розгляд цивільної справи здійснити за його відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася. Про час та місце розгляду цивільної справи була повідомлена належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями, які повернулися на адресу суду з довідками ф.20 «адресат відсутній за вказаною адресою». 3. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08 вересня 2025 року було відкрито провадження у цивільній справі та вирішено розгляд цивільної справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 лютого 2026 року, занесеною до протоколу судового засідання, на підставі ч.1 ст.280 ЦПК України суд постановив проводити заочний розгляд цивільної справи. 4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Встановлено, що 06 лютого 2021 року ТОВ «Лінеура Україна» уклало з [PERSON] електронний договір про надання споживчого кредиту №1540522. За яким ТОВ «Лінеура Україна» зобов`язалося надати [PERSON] кредит у розмірі 2000 гривень, а [PERSON] зобов`язалася протягом 30 днів повернути кредит та сплатити відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 1,9% в день (а.с.18-27). ТОВ «Лінеура Україна» виконало своє грошове зобов`язання та надало [PERSON] грошові кошти у розмірі 2000 гривень. Вказана обставина підтверджується довідкою ТОВ «Лінеура Україна» №2643_250702151027 від 02.07.2025 року (а.с.55). Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються гл.48 «Виконання зобов`язання» та гл.71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України. 5. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. Згідно з п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.3, ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно з вимогами ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За змістом ч.12 ст.11 цього Закону України електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. У відповідності до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч.1 ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Згідно з ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Встановлено, що договір про надання споживчого кредиту №1540522 від 06 лютого 2021 року був підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора «Е825». У такий спосіб кредитний договір був укладений в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Лінеура Україна» в електронній формі. Викладене у повній мірі узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19. 07 вересня 2021 року ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп» уклали договір факторингу №1-07092021 (а.с.42-48). За цим договором до ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп» перейшло право грошової вимоги за договором про надання споживчого кредиту №1540522 від 06 лютого 2021 року. Дана обставина підтверджується витягом з реєстру боржників від 07 вересня 2021 року (а.с.32) 07 вересня 2021 року ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп» та ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» уклали договір факторингу №2-07/09/2021 (а.с.34-37). За цим договором до ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп» перейшло право грошової вимоги за договором про надання споживчого кредиту №1540522 від 06 лютого 2021 року. Дана обставина підтверджується витягом з реєстру боржників від 07 вересня 2021 року (а.с.31) [PERSON] належним чином не виконувала грошове зобов`язання за кредитним договором, тому у неї виникла заборгованість у розмірі 6560 гривень 00 копійок, що складається: з заборгованості за основною сумою боргу 2000 гривень 00 копійок, заборгованості за відсотками за користування кредитом 4560 гривень 00 копійок (а.с.30) Відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 ч. 1 ст.1048ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. З аналізу зазначених норм матеріального права слідує, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст.1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Встановлені фактичні обставини в справі свідчать про те, що за умовами укладеного між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем кредитного договору, дана фінансова установа надала позичальнику суму кредиту у розмірі 2000 гривень 00 копійок, яку остання зобов`язувалася повернути в повному обсязі у визначений договором строк кредитування 30 днів, тобто до 08 березня 2021 року зі сплатою відсотків у розмірі 1,9% в день (стандартна процентна ставка). Таким чином, позикодавець відповідно до ст.1048ЦК України мав право стягнути заборгованість по нарахованих і несплачених процентах за користування кредитними коштами в межах погодженого сторонами строку кредитування 30 днів, тобто до 08 березня 2021 року, після закінчення строку дії договору в позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти. За таких обставин, з урахуванням викладеного, суд вважає, що [PERSON] повинна була сплатити кредитору відсотки за вказаним кредитним договором у розмірі 1140 гривень 00 копійок, (2000 гривень 00 копійок х 1,9% х 30 днів). Тому суд вважає, що з [PERSON] на користь ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» належить стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 3140 гривень 00 копійок, що складається з заборгованості за основною сумою боргу 2000 гривень 00 копійок, заборгованості за відсотками 1140 гривень 00 копійок. 7. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч.1 та п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За правилами з ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З платіжної інструкції №207 від 14 липня 2025 року (а.с.12) вбачається, що при пред`явленні позову ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» сплатило судовий збір у розмірі 2422 гривні 40 копійок. Позов задоволений частково, а саме 47,86% (3140/6560 х 100) тому з [PERSON] на користь позивача слід примусово стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 1159 гривень 36 копійок. Встановлено, що представництво інтересів позивача здійснював адвокат Пархомчук С.В. на підставі довіреності від 09 липня 2025 року (а.с.13). Згідно акту про отримання правової допомоги від 21 жовтня 2025 року (а.с.78), вбачається, що загальна вартість витрат на правову допомогу, які понесло ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» становить 10500 гривень 00 копійок Отже враховуючи, що позовні вимоги задоволені частково, то й заявлені позивачем вимоги про відшкодування понесених витрат на правову допомогу підлягають задоволенню на 47,86%, що становить 5025 гривень 30 копійок (10500 / 100 х 47,86%). На підставі викладеного та

Outcome: partial