Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

стислий виклад позиції позивача. Позивач ТОВ «Споживчий центр» через свого представника, звернулося до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що 02.04.2025 між ним та відповідачем укладено кредитний договір (оферти) № 02.04.2025-100001022 , відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 21000,00 гривень, строком на 183 днів з дати його надання. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконано в повному обсязі, в свою чергу відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 53607,17 гривень, яку позивач просить стягнути з відповідача, а також понесені судові витрати за сплати судового збору у розмірі 2422,40 гривень. Позиції учасників судового провадження. У визначений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не подав, доказів на спростування вимог, що викладені в позовній заяві суду не надав. Позивач свого представника у судове засідання не направив, згідно матеріалів справи, просить справу розглядати за відсутності представника товариства, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, сповіщався про дату та час судового засідання за адресою місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою від 19.11.2025 провадження по справі відкрито, справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (з викликом сторін) (а.с.37). Ухвалою суду від 18.12.2025 розгляд справи відкладено за клопотання відповідача (а.с.47). Згідно ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 02.04.2025 між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір (оферта) № № 02.04.2025-100001022, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 21000,00 гривень, строком на 183 днів з дати його надання. Дата повернення (виплати) кредиту 04.10.2025. Процентна ставка фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом усього строку, на який надається кредит. Комісія, пов`язана з наданням кредиту 20% від суми кредиту та становить 4200,00 грн. Неустойка 210 грн за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежного виконаного зобов`язання. Договір підписано одноразовим ідентифікатором Е336 (а.с. 16-24). Відповідно до повідомлення ТОВ «Універсальні платіжні рішення», яке надає платіжні послуги з переказу коштів і національній валюті без відкриття рахунків від 11.11.2025 ТОВ «Споживчий центр» на платіжну картку клієнта перераховано кошти: 05.04.2025 о 20:27:08 на суму 21000,00 грн, номер картки 5168746167034674, призначення платежу: Видача за договором кредиту № 02.04.2025-100001022 (а.с. 31). Згідно довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором 02.04.2025-100001022 від 05.04.2025 у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 53607,17 гривень, що складається із: основного боргу- 19689,62 грн; процентів- 24047,55 грн; неустойки- 9870,00 грн (а.с. 32). Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Положенням статті 3 Закону України № 675-VIII «Про електронну комерцію»(далі Закон) визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини третьої статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 527 ЦК України). Якщо у зобов`язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), згідно з частиною першою статті 530 ЦК України. Положенням статті 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Положенням статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Із встановлених обставин вбачається, що між сторонами виникли договірні правовідносини у сфері споживчого кредитування, в яких ТОВ «Споживчий центр» виступає кредитодавцем (виконавцем послуги кредитування), а відповідач - споживачем (отримувачем вказаної послуги), та в межах яких виник спір щодо права позивача, як кредитора у цьому зобов`язанні, на повернення відповідачем, як боржником, отриманого ним кредиту та сплати процентів за його користування. Оцінивши надані у справі докази, суд вважає доведеними факт укладення договору між ТОВ «Споживчий центр і відповідачем та факт отримання відповідачем кредитних коштів належними, достовірними та допустимими доказами. Відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконав, у передбачений у договорі строк кошти не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість за основним боргом в сумі 19689,62 гривень, процентами в сумі 24047,55 гривень, а тому вимоги позивача в цій частині є доведеними та підлягають задоволенню. З приводу стягнення з відповідача на користь позивача 9870,00 гривень неустойки суд зазначає таке. Відповідно до пункту18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, які чинні, як на день укладення кредитного договору між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем, так і на час ухвалення цього рішення, в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка(штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання(невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Враховуючи вищевикладене суд вважає, що стягненні неустойки в розмірі 9870,00 гривень слід відмовити, оскільки нарахування та стягнення неустойки за невиконання кредитного зобов`язання в період дії воєнного стану суперечить вимогам закону. За вказаних обставин, з урахуванням порушення позичальником умов кредитного договору 02.04.2025-100001022 від 02.04.2025 щодо своєчасного погашення заборгованості, суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості в сумі: за основним боргом - 19689,62 гривень, процентами в сум- 24047,55 гривень, а всього 43737,17 грн обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. В іншій частині позовних вимог слід відмовити. Судові витрати. Питання щодо судового збору суд вирішує відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України пропорційно до задоволених вимог. Оскільки позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» суд задовольняє частково на 81,59 %, відповідно до положень статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1976,44 гривень сплаченого судового збору. (а.с. 9).

Outcome: partial