Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовною заявою до ТзОВ "Фінфорс", за участі третьої особи приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Колейчик Володимира Вікторовича про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, в якій просить суд визнати виконавчий напис № 8616 виданий 15.04.2020 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчика В.В. про стягнення з неї на рахунок ТзОВ «Фінфорс» грошових коштів в розмірі 9 520,00 грн. таким, що не підлягає виконанню. Позовна заява обґрунтована тим, що 15.04.2020 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. було винесено виконавчий напис № 8616 про стягнення з позивача на користь відповідача суму коштів в загальному розмірі 9520,00 грн. На підставі цього виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Д. 27.05.2020 було відкрито виконавче провадження. Після відкриття виконавчого провадження приватним виконавцем було накладено арешт на належне майно та грошові кошти позивача. Зазначає, що вищезгаданий виконавчий напис вчинено неправомірно з порушенням норм чинного законодавства, зокрема приватний нотаріус не мав доказів підтвердження про наявність безспірної заборгованості, отримання боржником вимоги про погашення заборгованості, не перевірив відсутність спору між кредитором та позичальником щодо розміру заборгованості, зважаючи на те, вважає, що є достатні правові підстави вважати, що даний виконавчий напис, вчинений з порушенням вимог законодавства та є таким що не підлягає виконанню. 19.11.2025 ухвалою суду відкрито провадження у справі, розгляд визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін та призначено судове засідання. Ухвалою судді від 14.01.2026 витребувано у приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимира Вікторовича (місцезнаходження: 07400, Київська область, м. Бровари, вул. Грушевського, буд.15, під`їзд 5, прим. 6) копії документів, які стали підставою для винесення виконавчого напису №62189842 виданого 15.04.2020 Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду представником позивача - адвокатом Лущанець М.В. подана заява, в якій просив суд розгляд справи проводити у відсутності сторони. Просять позовну заяву задовольнити повністю. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» в судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву на адресу суду не надходив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулося на адресу суду. Третя особа приватний нотаріус Колейчик В.В. в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки суд не повідомив. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, за відсутності заперечень позивача, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Водночас у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, 27.05.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва - Дорошкевич Вірою Леонідівною було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП № 62189842), виконавчий напис №8616 від 15.04.2020 Приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. (а.с.9) Звертаючись до суду з даним позовом, позивач зазначила, що виконавчий напис вчинено неправомірно з порушенням норм чинного законодавства, а тому підлягає визнанню в судовому порядку таким, що не підлягає до виконанню. Вирішуючи даний спір суд виходить з наступного. Відповідно до статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Пунктами 3.1, 3.2 глави 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5 передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені «Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Згідно із пунктом 3.5 глави 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені в переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 затверджено внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та не чинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10.12.2014, втратила чинність (у частині) 22.02.2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14. Вказана правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 №910/10374/17, де зроблено висновок, що кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вище наведене, судом приймаються до уваги доводи позивача про те, що виконавчий напис вчинено нотаріусом без належного встановлення обставин, які мали передувати вказаній нотаріальній дії. Більше того, відповідач не надав суду первинних документів, які б дали суду можливість визначити факт договірних зобов`язань, заборгованості позивача перед ТзОВ «Фінфорс», суму боргу станом на момент вчинення виконавчого напису, наявність чи відсутність погашення такого боргу, що свідчить про необґрунтованість наявної у позивача заборгованості в розмірі 9520,00 грн. (дев`ять тисяч п`ятсот двадцять гривень нуль копійок). За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірність вчинення виконавчого напису нотаріусом, не доведено наявність саме такого розміру заборгованості у боржника власне до такого кредитора. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Зазначене вище дає підстави для визнання спірного виконавчого напису № 8616, вчиненого 15.04.2020 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимиром Вікторовичем про стягнення з позивачки на користь відповідача заборгованості, таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час його вчинення вимог статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів. Відтак, враховуючи вище наведе суд приходить до висновку, що позов [PERSON] про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню підлягає задоволенню. Разом з тим, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору у розмірі.

Outcome: approved