Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

ТОВ «ФК «Ейс» звернулося до суду з вищевказаним позовом, у якому просить стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитним Договором № 993233466 від 04.04.2024 у розмірі 127575,00 грн., з яких: 27000,00 грн - заборгованість по тілу кредиту, 100575,00 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Крім того, ставиться питання про відшкодування 2422,40 грн. сплаченого судового збору та 7000,00 грн. витрат на правову допомогу. На обґрунтування вимог у позові вказано, що 04.04.2024 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] був укладений кредитний Договір № 993233466, за умовами якого відповідач отримав 27000,00 грн. шляхом перерахування на банківський картковий рахунок позичальника № [NUMBER] вказаного останнім у Заяві при укладенні кредитного Договору. Кредитний Договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора. Перед укладенням Кредитного Договору відповідач з метою отримання кредиту самостійно за допомогою мережі інтернет: - перейшов на офіційний сайт Первісного кредитора - www.moneуveo.ua; - зареєструвався на даному сайті, створивши Особистий кабінет Позичальника; - за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи Первісного кредитора заповнив та подав Заявку на отримання грошових коштів в кредит (далі - Заявка), в якій вказав свої персональні дані, а саме: прізвище, ім`я, по-батькові, паспортні дані, номер телефону, РНОКПП, адресу електронної пошти, номер банківської картки для перерахування коштів та місце реєстрації/проживання (Додаток № 5); - пройшов належну перевірку (верифікацію); - ознайомився та підтвердив згоду з офертою, індивідуальною частиною Кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику (далі - Правила) (Додаток№ 4), які є невід`ємною частиною Кредитного договору. Правила надання грошових коштів у кредит Первісного кредитора, перебувають в загальному доступі на сайті www.moneyveo.ua. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору; - отримав на номер телефону, вказаний у Заявці, персональний одноразовий ідентифікатор, який потім використав для підписання кредитного Договору; - надав згоду (акцепт) на пропозицію (оферту) Первісного кредитора щодо укладання кредитного Договору (підписав Кредитний договір одноразовим ідентифікатором). Отже, саме відповідач ініціював укладення кредитного Договору, оформивши Заявку на сайті Первісного кредитора, підписавши кредитний Договір з використанням одноразового ідентифікатора. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення на мобільний телефон, без здійснення входу на сайт Первісного кредитора за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний Договір між Відповідачем та Первісним кредитором не був би укладений. 28.11.2018 року ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Договір факторингу № 28/1118-01, до якого у подальшому укладалися Додаткові угоди, у тому числі щодо продовження терміну дії Договору факторингу. Відповідно Реєстру прав вимоги № 287 від 04.06.2024 року за Договором факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року від ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним Договором у розмірі, зазначеному у Реєстрі прав вимоги. 19.12.2024 року ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» уклали Договір факторингу № 19/1224-01, за яким останнє набуло права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах. Згідно Реєстру прав вимоги № 2 від 19.12.2024 року за Договором факторингу № 19/1224-01 від 19.12.2024 до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним Договором у розмірі, зазначеному у Реєстрі прав вимоги. 08.07.2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс» укладено Договір факторингу № 08/07/25-Е, за яким останнє набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним Договором. Відповідно Реєстру Боржників № б/н від 08.07.2025 року за Договором факторингу № 08/07/25-Е від 08.07.2025 року від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до [PERSON] на загальну суму 141075,00 грн. Взятих на себе зобов`язань за кредитним Договором № 993233466 від 04.04.2024 року [PERSON] не виконує, внаслідок чого утворилася заборгованість, що і стало підставою звернення до суду з позовом. Ухвалою судді Хорошівського районного суду Житомирської області від 10.09.2025 відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 22.09.2025 від представника відповідача - адвоката Антонович О.С. до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому в якому позовні вимоги викладені в позові визнає в частині тіла кредиту у сумі 27000,00 грн. В частині заборгованості по відсоткам заперечує, оскільки останні суперечать умовам договору та паспорту споживчого кредиту, вважає, що нарахування відсотків за кредитним договором здійснено неправомірно, нарахована сума за відсотками не відповідає вимогам чинного законодавства, а тому останні мають становити 20250 грн. Також представник відповідача зазначив, що позивач не має права на стягнення штрафів, котрі останній нарахував за кредитним договором. Щодо заявленої позивачем вимоги про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в розмір 7000,00 грн вважає, що підстави для задоволення такої вимоги відсутні. На підставі наведеного, представник відповідача просить позовні вимоги ТОВ «ФК «ЕЙС» до [PERSON] задовольнити частково та стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №993233466 від 04.04.2024 року в розмірі 47250,00 грн. (27000,00 грн - тіло кредиту та 20250,00 грн - проценти за користування кредитом), в задоволені вимоги про стягнення витрати на професійну правничу допомогу відмовити. 09.10.2025 від представника позивача - Полякова О.В. до суду надійшли додаткові пояснення у справі, в яких зазначено, що позивач не згоден з доводами відповідача. Зазначив, що відповідач особисто обрав для себе суму кредиту, строк кредитування та мав змогу ознайомитися з умовами Договору перед його підписанням. Відповідачем не додано доказів, які б свідчили про невідповідність умов кредитного договору № 993233466 від 04.04.2024 вимогам законодавства та про несправедливість його умов. Зазначає, що в Таким чином, в оспорюваному договорі містяться усі істотні умови, зокрема, предмет і строк договору, інформація щодо відсотків за користування кредитом, права та обов`язки сторін, розрахунок сукупної вартості та терміни платежів за кредитом. Зазначає, що розмір заявленої до стягнення відповідає умовам кредитного договору та підтверджується наданими позивачем розрахунками. Водночас відповідачем не було надано доказів невірного нарахування виниклої суми заборгованості по відсоткам, відповідно до умов кредитного договору, в тому числі шляхом надання власного розрахунку заборгованості, а також доказів, які підтверджують повернення позичальником кредиту у повному розмірі та в строки, передбачені кредитним договором, зокрема, доказів, що спростовують правильність наданого Позивачем розрахунку заборгованості. Щодо заявленої позивачем вимоги про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в розмір 7000,00 грн представник позивача вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу є обґрунтованим, та таким, що підлягають задоволенню, надані послуги відповідають обсягу виконаних завдань, а їх вартість є обґрунтованою та необхідною для ефективного захисту прав та інтересів клієнта. На підставі наведеного, представник відповідача просить врахувати вказані додаткові пояснення. Ухвалою суду від 09.10.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити з підстав, викладених у заявах по суті справи. У судовому засіданні представник відповідача просила відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав, вказаних у заявах по суті справи. У судовому засіданні 04.02.2026 року суд оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення та, враховуючи складність справи, на підставі абз.2 ч.1 ст.244 ЦПК України, відклав ухвалення та проголошення судового рішення на 12.02.2026 року. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового засідання, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Із наданих доказів слідує, що 04.04.2024 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] був укладений Договір кредитної лінії № 993233466 (далі по тексту - кредитний Договір), за умовами якого відповідач отримав 27000,00 грн. шляхом перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а останній зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти (а.с. 37 - а.с. 48). Умовами вказаного Договору передбачено: - п.п. 2.1: за цим Договором Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит у вигляді Кредитної лінії, в розмірі Кредитного ліміту на суму 27000 грн 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (далі - Правила); - п.п. 2.2: сума Кредитного ліміту, вказана в п. 2.1. Договору, це максимальна сума Кредиту, яка протягом строку дії Договору одночасно може бути у розпорядженні Позичальника; - п.п. 2.3: Кредитодавець надає Позичальнику перший Транш за Договором в сумі 27000 грн 00 коп. 04.04.2024 (що є датою надання Кредиту); - п.п. 3.1: Позичальнику надається Дисконтний період кредитування, протягом якого Позичальник може збільшувати суму Кредиту (отримати черговий Транш) в межах Кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в Особистому кабінеті, а також частково повернути суму Кредиту. На момент укладення цього Договору строк Дисконтного періоду користування складає 30 (тридцять) днів від дати отримання Позичальником першого Траншу. Загальний строк Дисконтного періоду користування кредитом вираховується в порядку передбаченому п. 3.2. Договору. У випадку надання першого Траншу не в день укладення Договору строк дії Кредитної лінії та строк Дисконтного періоду автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення Договору по відношенню до дати надання першого Траншу за Договором; - п.п. 3.2: Сторони погодили, що встановлений в п. 3.1. Договору строк Дисконтного періоду може бути продовжено Позичальником шляхом здійснення протягом Дисконтного періоду та Пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, за умови, якщо Позичальником в Особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів Кредитодавця активовано функцію продовження строку Дисконтного періоду. Кількість продовжень Дисконтного періоду на умовах, описаних в цьому пункті, не обмежена. На умовах цього пункту Договору строк продовження Дисконтного періоду кожен раз розраховується за наступною формулою: Z = 30 - (Х - Y), де: Z - кількість днів, на які продовжується Дисконтний період; Х - поточна дата (день місяця) закінчення Дисконтного періоду з врахуванням всіх попередніх продовжень Дисконтного періоду; Y - дата ініціації (день місяця) продовження Дисконтного періоду (зарахування платежу на рахунок Кредитодавця). При цьому Сторони узгоджують, що у випадку, якщо Y > X, то кількість днів, на які продовжується Дисконтний період, дорівнює 30 днів; - п.п. 3.3: для здійснення першої Пролонгації Дисконтного періоду за цим Договором, Позичальнику необхідно сплатити всі нараховані за перші 30 (тридцять) днів Дисконтного періоду проценти у розмірі 1701 грн 00 коп. Про суму нарахованих процентів, що Позичальнику необхідно сплатити для оформлення другої і наступних пролонгацій Позичальник інформується через Особистий кабінет. - п.п. 3.4: продовження строку Дисконтного періоду не призводить до зміни істотних умов Договору в бік погіршення для Позичальника. Всі істотні умови які застосовуються протягом всього строку дії цього Договору зазначенні в цьому Договорі в момент його укладення. Оскільки Пролонгація не є зміною істотних умов Договору, зокрема строку дії Договору, то вона не потребує укладення додаткових угод до Договору, в тому числі Пролонгація не потребує застосування електронного підпису Одноразовим ідентифікатором. Ініціювання Позичальником Пролонгації є конклюдентною дією спрямованою на застосування тих чи інших передбачених цим Договором умов користування Кредитом без зміни строку дії Договору; - п.п. 4.7: верифікація Позичальника здійснена шляхом отримання інформації про Позичальника з офіційного та/або надійного джерела, а саме наступним способом: Спосіб верифікації Дата отримання інформації Ідентифікатор для перевірки сесії передачі інформації Система BankID НБУ 09.09.2023 2ca50ac5-4411-447d-869e-7f793673b165. - п.п. 5.1: кожен окремий Транш за цим Договором надається Позичальнику шляхом ініціювання кредитового переказу грошових коштів з рахунку Кредитодавця, на рахунок Позичальника, використовуючи реквізити Платіжної картки [NUMBER], що відбувається не пізніше ніж протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту укладення Договору чи ініціювання отримання чергового Траншу за Договором; - п.п. 7.1: рекомендована (не обов`язкова) дата дострокового повного повернення всієї суми Кредиту за всіма наданими Траншами є дата закінчення Дисконтного періоду кредитування - 04.05.2024 року, а саме протягом 30 (тридцять) днів від дати отримання першого Траншу Позичальником; - п.п. 7.2: в обов`язковому порядку сума Кредиту має бути повернена Позичальником не пізніше ніж протягом 30 (тридцяти) календарних днів після настання однієї з наступних обставин: 7.2.1. закінчення строку дії Договору в порядку, передбаченому п. 11.1 Договору; 7.2.2. дострокового припинення дії Договору, в порядку передбаченому п.9.1.1.2. або п. 9.1.1.7 Договору. 7.3. Кінцева дата повернення (виплати) Кредиту - 04.05.2029 року; - відповідно до п.8.2. фактичне значення загальних витрат за Договором та загальна вартість Кредиту за Договором залежить від обраної моделі поведінки Позичальника; - п.8.3: на момент укладення цього Договору та отримання першого Траншу за цим Договором Базова процентна ставка складає 2,50 відсотків в день від суми залишку Кредиту, яка знаходиться у Позичальника за кожний день користування ним, що становить 912,50 (дев`ятсот дванадцять цілих п`ять десятих) відсотків річних. - п.п. 8.4: Для суми Кредиту отриманої за першим Траншем, що вказана в п. 2.3. Договору, за перші 30 днів Дисконтного періоду та без повного дострокового повернення всієї суми Кредиту протягом Дисконтного періоду, орієнтовна загальна вартість Кредиту складе 47250 грн 00 коп. (сорок сім тисяч двісті п`ятдесят грн. нуль коп.) та буде включати в себе загальні витрати за Кредитом у вигляді процентів за користування Кредитом у розмірі 20250 грн 00 коп. та суму Кредиту у розмірі 27000 грн 00 коп.. Орієнтовна реальна річна процентна ставка, розрахована згідно методики Національного банку України, з припущення користування Кредитом протягом Дисконтного періоду зі сплатою процентів за Базовою ставкою, розрахована згідно методики Національного банку України, складе 90465,53 відсотків річних. Денна процентна ставка, за методикою розрахунку передбаченою частиною 4 статті 8 Закону, розраховується наступним чином: (загальні витрати за користування Загальним розміром Кредиту за весь строк кредитування: 1232550,00 грн) / (Загальний розмір Кредиту (Кредитний ліміт): 27000 грн 00 коп.) / (строк кредитування: 1826 днів) ? 100% = 2,50 відсотків в день.; 8.5. За умови повного дострокового погашення всієї суми Кредиту за всіма отриманими Траншами протягом 6 (шести) календарних днів після дати закінчення Дисконтного періоду кредитування, Кредитодавець зобов`язаний зменшити зобов`язання Позичальника по сплаті процентів фактичні дні користування Кредитом наступним чином: - п.п 8.5.1. За період від дати видачі першого Траншу до 04.05.2024 р. (включно) розрахунок витрат за Кредитом здійснюється за процентною ставкою 0,21 відсотків від суми Кредиту за кожний день користування ним, що становить 76,65 (сімдесят шість цілих шістдесят п`ять сотих) відсотків річних (далі - Дисконтна процентна ставка); - п.п.8.5.2. У разі якщо Позичальник вчинить описані в п. 3.2. Договору дії щодо продовження Дисконтного періоду (ініціює Пролонгацію) один або декілька разів, за період з наступного дня після 04.05.2024 р. розрахунок витрат за Кредитом здійснюється за ставкою 2,08 відсотків в день від суми Кредиту за кожний день користування ним, що становить 760,66 (сімсот шістдесят цілих шістдесят шість сотих) відсотків річних, (далі - Індивідуальна процента ставка). Кредитодавець має право зменшити розмір Індивідуальної процентної ставки у наступних періодах Пролонгації, зокрема у разі отримання Позичальником від Кредитодавця та введення в Особистому кабінеті спеціального набору символів (промокоду), які дають право на отримання додаткової знижки на Індивідуальну процентну ставку. 8.9. Враховуючи, що на момент укладення Договору не можливо визначити модель поведінки Позичальника щодо отримання додаткових Траншів за Договором в рамках Кредитного ліміту та щодо повернення кредитних коштів по Кредитній лінії, Загальні витрати за кредитом / Орієнтовна загальна вартість кредиту / Реальна річна процентна ставка, розраховані для умовного характеру використання Коштів в рамках Кредитного ліміту, а також всі припущення, використані для обчислення цих значень наведено в Паспорті споживчого кредиту, що є невід`ємним додатком до цього Договору. Сторони погодили, що у зв`язку з наданням Кредиту у формі Кредитної лінії та на підставі п. 10 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» графік платежів по Договору не надається. - п.п. 11.1: Договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та діє протягом 5 (п`яти) років або до його дострокового розірвання, а в частині розрахунків до повного та належного їх виконання. У будь-якому разі зобов`язання, що виникли під час дії Договору, діють до повного їх виконання; - п.п. 11.2: Позичальник має право користуватися Кредитом від дати фактичного отримання суми Кредиту за кожним Траншем та до закінчення строку дії Договору чи його дострокового розірвання; - п.п. 11.3: у Позичальника відсутнє право продовжувати строк кредитування або строк виплати Кредиту, установлених Договором, на підставі звернення до Кредитодавця в паперовій формі або в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час такого інціювання; - п.п. 11.4: Кредитодавець не має права в односторонньому порядку продовжувати строк кредитування, установлений Договором, та строк дії Договору. У п. 15 Договору указані, зокрема реквізити позичальника: [PERSON] , Податковий номер: [NUMBER] , Електронна адреса: [INFO] , номер телефону: [NUMBER] . Вказаний Договір підписаний [PERSON] одноразовим ідентифікатором DUQX (а.с. 48). Зазначені вище умови кредитного договору відповідають паспорту споживчого кредиту продукту «Смарт» до Договору № 993233466 від 04.04.2024 р, який відповідно до п.1.1.24 Кредитного договору є невід`ємною частиною Договору. Відповідно до п.4 Паспорту споживчого кредиту міститься застереження, що враховуючи, що на момент ознайомлення споживача з паспортом споживчого кредиту не можливо визначити модель поведінки споживача по отриманню та поверненню кредитних коштів в рамках кредитного ліміту по кредитній лінії, Загальні витрати за кредитом / Орієнтовна загальна вартість кредиту / Реальна річна процентна ставка розраховані для умовного характеру використання кредитної лінії, з припущення надання суми кредиту в розмірі 27000.00 грн на 30 календарних днів зі сплатою процентів за Базовою процентною ставкою. У Заявці на отримання грошових коштів в кредит від 04.04.2024 року [PERSON] вказала номер карти № [NUMBER] (а.с. 28). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Як передбачено ч.2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі по тексту Закон). У ст. 3 цього Закону зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію»). Положеннями ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом, оскільки відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Зважаючи на вищевикладене, відповідач акцептуючи пропозиції ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога», використовуючи цифровий підпис за допомогою одноразового ідентифікатора DUQX, приєднався до правил надання коштів у позику, визнав та погодився на запропоновані кредиторами умови користування та порядок надання ними грошових коштів. Таким чином, кредитні договори, укладені між сторонами в електронній формі, мають силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами, які узгодили всі умови, так як без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (коду, що відповідно до домовленості є електронним підписом позичальника, який використовується ним як аналог власноручного підпису), без здійснення входу відповідачем на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитні договори між відповідачем та первісними кредиторами не було б укладено. Отже, суд дійшов висновку про доведеність факту укладення між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] Договору № 993233466 від 04.04.2024 року, оскільки кредитний Договір підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором, наявність якого, разом з електронним підписом первісного кредитора, підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх, та те, що позичальник всі умови договору цілком зрозумів та своїм підписом письмово це підтвердив. При цьому, скріплюючи договори електронним підписом, сторони договорів діяли свідомо, були вільні в укладенні даного договору, вільні у виборі контрагента та умов договору. В кредитному договорі № 993233466 від 04.04.2024 містяться усі істотні умови, зокрема, предмет і строк договору, інформація щодо відсотків за користування кредитом, права та обов`язки сторін, розрахунок сукупної вартості та терміни платежів за кредитом. Таким чином, суд вважає що позивачем доведено факт укладання відповідачем з позивачем Договору кредитної лінії № 993233466 від 04.04.2024. 04.04.2024 року ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» перерахувало [PERSON] , код 3233402705, через платіжну систему Moneyveo SFD Visa Transfer, на платіжну карту № [NUMBER] 27000,00 грн. згідно Договору № 993233466 від 04.04.2024 року, що підтверджується платіжним Дорученням № 3d410f82-b018-493b-a67c-5a301aa53aa8 від 04.04.2024 року (а.с. 10) та інформацією АТ «Райффайзен Банк», наданою на вимогу суду (а.с.153). Суд приходить до висновку, що ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» свої зобов`язання за кредитним договором виконало та надало позичальнику грошові кошти в загальному розмірі 27000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника, яка вказана в кредитному договорі. Доказів на спростування факту укладення вказаного договору та отримання кредитних коштів відповідачем не надано. В поданому відзиві на позов представника відповідача факту укладення кредитного договору [PERSON] та отримання кредитних коштів в розмірі 27000,00 грн не заперечив, вказавши на неправомірність нарахування відсотків за кредитним договором. Відповідно до відомостей ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» про щоденні нарахування та погашення по кредитному договору № 993233466 від 04.04.2024 надано кредит у розмірі 27000 грн. За з 04.04.2024 по 04.05.2024 - нарахування здійснювались за Дисконтною процентною ставкою у розмірі 0,21 відсотків від суми Кредиту за кожний день користування ним, що становить 76,65 (пункт 8.5.1. Договору). В подальшому, з 05.05.2024 по 04.06.2024 нарахування за користування кредитними коштами здійснювалося за Базовою процентною ставкою у розмірі 2,50 відсотків в день від суми залишку Кредиту.Також з відомостей ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» про щоденні нарахування та погашення по кредитному договору вбачається, що відповідач [PERSON] оплати в рахунок платежів за кредитним договором не здійснювала (а.с.56). Відповідно до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» відступило на користь ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах (а.с. 82-87). За цим Договором клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором (п.п. 2.1 п. 2). Право вимоги переходить від Клієнта до Фактора в день підписання Сторонами Реєстру прав вимог, по формі, встановленій у відповідному Додатку (п.п. 4.1 п. 4). Цей Договір набуває чинності та всі права та обов`язки Сторін за цим Договором набувають повної юридичної сили з дати підписання уповноваженими представниками Сторін, та скріплення печатками (за наявності її у сторони) (п.п. 8.1 п. 8). Строк цього Договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 8.1 цього Договору, та закінчується 28 листопада 2019 року, але у будь-якому разі до моменту належного та повного виконання Сторонами взятих на себе зобов`язань за цим Договором (п.п. 8.2 п. 8). До вказаного Договору факторингу були підписані наступні Додаткові угоди: - № 19 від 28.11.2019 року, за якою сторони дійшли згоди викласти п. 8.2 Договору в наступній редакції: «8.2 Строк цього Договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 8.1 цього Договору, та закінчується 31 грудня 2020 року, але у будь-якому разі до моменту належного та повного виконання Сторонами взятих на себе зобов`язань за цим Договором» (зворотна сторона а.с. 88, зворот); - № 26 від 31.12.2020 року, якою сторони дійшли згоди викласти текст Договору у новій редакції, зокрема: «п. 1.3 «Право вимоги» - права грошових вимог Клієнта до Боржників по сплаті суми боргу за Кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть у майбутньому; п.п. 1.4 «Борг» - означає суми грошових коштів, які підлягають оплаті Клієнту Боржниками за умовами Кредитних договорів, строк оплати яких настав на момент переходу Прав вимоги до Фактора (наявна вимога), а також оплати яких настане у майбутньому (майбутня вимога), включаючи зобов`язання Боржників повернути суму наданого кредиту, сплатити проценти за користування кредитом; п.п. 2.1 Згідно умов цього Договору клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором; п.п. 4.1 Наявне право вимоги переходить від Клієнта до Фактора з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимоги, по формі, встановленій у відповідному Додатку. Право майбутньої вимоги передається з моменту виникнення такого права вимоги до Боржника та додаткового оформлення не потребує. Підписанням Реєстру прав вимоги Сторони засвідчують передачу Права вимоги до Боржників в повному обсязі , за відповідним Реєстром права вимоги». П.п. 8.2 Строк цього Договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 8.1 цього Договору, та закінчується 31 грудня 2021 року, але у будь-якому разі до моменту належного та повного виконання Сторонами взятих на себе зобов`язань за цим Договором» (а.с. 88-93); - № 27 від 31.12.2021 року, за якою сторони дійшли згоди продовжити строк дії Договору до 31 грудня 2022 року включно (а.с. 93); - № 31 від 31.12.2022 року відповідно до якої сторони дійшли згоди продовжити строк дії Договору до 31 грудня 2023 року включно (зворотна сторона а.с. 93, зворот); - № 32 від 31.12.2023 року, за якою сторони домовилися продовжити строк дії Договору до 31.12.2024 року (а.с. 94). Згідно Реєстру прав вимоги № 287 від 04.06.2024 року до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року ТОВ «Таліон Плюс» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним Договором № 993233466 від 04.04.2024 року в сумі 68175,00 грн., з яких: 27000,00 грн. заборгованості за основною сумою боргу; 41175,00 грн. - за відсотками; інші нарахування - 13500 грн., а всього 81675,00 грн (а.с. 80-81). Відповідно до Протоколу узгодження предмету факторингової операції та обсягу переданих прав вимог згідно Реєстру прав вимоги № 287 від 04.06.2024 року ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» розглянуто та прийнято пропозицію ТОВ «Таліон Плюс» щодо фінансування під відступлення прав грошових вимог, визначених в Реєстрі прав вимоги № 287 від 04.06.2024 року (далі - Реєстр), до всіх визначених в цьому Реєстрі боржників та у визначеному Реєстром обсязі. Сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов щодо відступлення Клієнтом Фактору прав грошових вимог, визначених в Реєстрі, правочин щодо їх передачі є завершеним. Сторони підтверджують, що предмет факторингової операції, зокрема зміст та обсяг відступлених прав вимоги згідно Реєстру (як то ПІБ та РНОКПП боржника, № та дата кредитного договору, суми заборгованості (сума відступленої грошової вимоги) (грн.) і далі за переліком згідно Реєстру) індивідуалізовано належним чином. Сторони підтверджують погоджену дату відступлення (передачі) прав вимоги, визначених в Реєстрі - 04.06.2024. З урахуванням п. 4.1 Договору, вони перейшли від Клієнта до Фактора у вказану дату, будь-яких зауважень немає. Клієнт передав, а Фактор прийняв за Реєстром прав вимоги до боржників в кількості 1775 осіб. Даний Протокол є правочином в розумінні ст. 202 Цивільного кодексу України, який вчинено на підставах та умовах визначених в Договорі (зворотна сторона а.с. 79, зворот). Актом звірки взаємних розрахунків станом на 31.12.2024 року зі сплати суми фінансування за Реєстром прав вимоги № 287 від 04.06.2024 року до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року підтверджується що станом на 31.12.2024 року ТОВ «Таліон Плюс» здійснено повну оплату суми фінансування за відступлення (передачу) прав вимог за Реєстром прав вимоги № 287 від 04.6.2024 року за Договором факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року (а.с. 79). З розрахунку заборгованості, представленого ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога», заборгованість [PERSON] за кредитним Договором № 993233466 від 04.04.2024 року, станом на 17.10.2023 року, складає 12314,85 грн. (а.с. 57). ТОВ «Таліон плюс» після прийняття вказаного боргу донарахувало відповідачу відсотки за користування кредитом за період з 05.06.2024 року по 31.08.2024 року, в результаті чого заборгованість відповідача станом на 19.12.2024 року склала 141075,00 грн., з яких: 27000,00 грн. заборгованості за основною сумою боргу; 100575,00 грн. - за відсотками, 13500 грн - заборгованість по неустойці, що вбачається із розрахунку заборгованості (а.с. 56). Відповідно до Договору факторингу № 19/1224-01 від 19.12.2024 року ТОВ «Таліон Плюс» відступило на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимог (а.с. 74-77). Згідно умов цього Договору Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором (п.п. 2.1). Право вимоги переходить від Клієнта до Фактора з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному Додатку (п.п. 4.1). Цей Договір набуває чинності та всі права та обов`язки Сторін за цим Договором набувають повної юридичної сили з дати його підписання уповноваженими представниками Сторін, та скріплення печатками (за наявності її у Сторони) (п.п. 8.1). Строк цього Договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 8.1. цього Договору, та закінчується 31 грудня 2024 року, але у будь-якому разі до моменту належного та повного виконання Сторонами взятих на себе зобов`язань за цим Договором (п.п. 8.2). Згідно витягу з Реєстру прав вимог № 2 від 19.12.2024 до Договору факторингу № 19/1224-01 від 19.12.2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним Договором № 993233466 від 04.04.2024 року у розмірі 141075,00 грн., з яких: 27000,00 грн. основна сума боргу та 10575,00 грн. - відсотки, неустойка - 13500 грн., (а.с.72-73). З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 19.12.2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» не здійснювалося жодних нарахувань. За Договором факторингу № 08/07/25-Е від 08.07.2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» відступило на користь ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» права грошової вимоги до боржників, указаних у Реєстрі боржників (а.с. 65-69). Згідно п.п. 1.1, 1.2 Договору факторингу фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право одержання яких належить клієнту. Перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акта прийому-передачі Реєстру Боржників згідно з Додатком № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Загальна сума прав вимоги, що відступається за цим Договором, ціна продажу та одинична ціна визначаються в день передачі по Акту прийому-передачі Реєстру боржників і вказується в таких Реєстрах боржників (п.п. 3.1 п. 3 Договору факторингу). З акту прийому-передачі Реєстру боржників за Договором факторингу № 08/07/25-Е від 08.07.2025 року вбачається, що клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр боржників в кількості 4817, після чого, з урахуванням пункту 1.2. Договору факторингу № 08/07/25-Е від 08.07.2025 року, від Клієнта до Фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей (а.с. 60). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 08/07/25-Е від 08.07.2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним Договором № 993233466 від 04.04.2024 року у розмірі 141075,00 грн., з яких: 27000,00 грн. основна сума боргу та 10575,00 грн. - відсотки, неустойка - 13500 грн. (а.с. 63-64). З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 08.07.2025 року позивачем не здійснювалося жодних нарахування. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України регламентовано, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Статтею 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо до-говором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. За положеннями ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За нормами ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 2 статті 1050 ЦК України унормовано, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. В силу ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Взятих на себе зобов`язань по поверненню тіла кредиту за кредитним Договором № 993233466 від 04.04.2024 року в сумі 27000,00 грн. позичальник не виконує. Відповідачем не надано суду доказів на підтвердження належного виконання зобов`язань та спростування суми заборгованості перед позивачем за тілом кредиту в розмірі 27000,00 грн та відсотками за його користування. Водночас, суд не може погодитися із розміром нарахований процентів за вказаним кредитним Договором, здійснених ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», з огляду на таке. 22.11.2023 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ (набрав чинності 24.12.2023 року) (далі - Закон № 3498-ІХ), яким внесено зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (п.п. 6 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ) та доповнено пунктом 17 розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» (п.п.13 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ). За положеннями ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%. При цьому, згідно п. 17 розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: - протягом перших 120 днів - 2,5%; - протягом наступних 120 днів - 1,5%. Відповідно до п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3498-ІХ, дія пункту 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Із системного аналізу вказаних вище норм, в силу приписів п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3498-ІХ, дія п. 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче дія вказаного пункту поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом - 24.12.2023 року, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Відтак, згідно вказаного Закону максимальний розмір денної процентної ставки не повинен перевищувати: - протягом перших 120 днів з дня набрання ним чинності, тобто, до 22 квітня 2024 року - 2,5 %; - протягом наступних 120 днів з дня набрання ним чинності, тобто, до 20 серпня 2024 року - 1,5 %; - починаючи з 241 дня з дня набрання ним чинності, тобто, з 21 серпня 2024 року, - 1%. Отже, при нарахування відсотків за користування кредитними коштами ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» необхідно було врахувати зміни, внесені до Закону України «Про споживче кредитування», що набрали чинності 24.12.2023 року. Водночас здійснивши власний розрахунок, суд дійшов висновку про те, що за весь період користування кредитом, за який нараховано відсотки, (з 04.04.2024 року по 31.08.2024) року), виданим за Договором № 993233466 від 04.04.2024 року, розмір відсотків повинен становити 48411,00 грн.: - з 04.04.2024 року по 04.05.2024 року включно 1701,00 грн., як нараховано ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» за Дисконтною процентною ставкою у розмірі 0,21% в день; - з 05.05.2024 року по 20.08.2024 року включно (відповідно до вимог закону) процентна ставка має бути не більше 1,5%, а отже сума заборгованості за вказаний період повинна складати: 27000,00 х 1,5% = 405,00 х 108 днів = 43740,00 грн.; - в період з 21.08.2024 по 31.08.2024 (відповідно до вимог закону та в межах періоду нарахування) денна ставка має бути не більше 1%, а отже сума заборгованості за вказаний період повинна складати: 27000,00 х 1 % = 270,00 х 11 днів = 2970,00 грн. Отже, загальний розмір відсотків складає 48411,00 грн: 1701,00 грн + 43740,00 грн + 2970,00 грн Враховуючи неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним Договором № 993233466 від 04.04.2024 року слід стягнути із [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Ейс» заборгованість у розмірі 75411,00 грн., з яких: 27000,00 грн. за тілом кредиту та 48411,00 грн. процентів. В іншій частині позовних вимог необхідно відмовити за безпідставністю. Що стосуєтьсь заперечень відповідача щодо нарахування в розрахунках заборгованості неустойки в розмірі 13500,00 грн, то судом встановлено, що позивач не ставить вимогу щодо стягнення вказаної суми з відповідача. Інші доводи сторони відповідача, наведені нею у справі, не спростовують встановлені судом та наведені вище обставини щодо наявності у відповідача заборгованості за кредитним договором у встановленому судом розмірі. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Згідно ч.1 ст.133ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до положень частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, позовні вимоги задоволено частково (у розмірі 59,11%), тому судові витрати, які понесені позивачем і документально підтверджені, за правилами ст.141 ЦПК України покладаються на відповідача пропорційно задоволеним вимогам, а тому суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1431,88 грн. Щодо витрат на правничу допомогу у розмірі 7000,00 гривень суд дійшов наступного. Відповідно до частин 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу позивачем надано укладений між ТОВ «ФК «ЕЙС» та Адвокатським бюро «Тараненко та Партнери» Договір про надання правничої допомоги №19/07/25-01 від 19.07.2025 року, Додаткова Угода № 25770847189 до Договору про надання правничої допомоги № 09/07/25-01 від 09.07.2025, Акт прийому-передачі наданих послуг до Договору про надання правничої допомоги № 09/07/25-01 від 09.07.2025, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю. Оскільки позивачем документально підтверджено понесення витрат на оплату правничої допомоги, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на правничу допомогу у даній справі. Верховний Суд вже неодноразово висловлював правову позицію щодо порядку та критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу та їх розподілу, зокрема в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 року у справі № 922/1964/21 вказано, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20). Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04). Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Проте, враховуючи неспівмірність розміру витрат на правничу допомогу, складність справи, обсяг наданих адвокатських послуг та витрачений адвокатом час, виходячи з конкретних обставин справи та часткового задоволення позову, суд вважає, що заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн. не відповідають критеріям реальності (їхньої дійсності і необхідності) та розумності їхнього розміру, сталої судової практики і безумовно є занадто завищеними. На переконання суду 2000,00 грн. буде достатнім відшкодуванням вказаних витрат на правничу допомогу, вважаючи таку суму співмірною з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи.

Outcome: partial