Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

30 грудня 2025 року заступник керівника Миргородської окружної прокуратури Полтавської області Політун І.Г., яка діє в інтересах держави в особі Департаменту освіти і науки Полтавської військової державної адміністрації, звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних із корупцією. Позов обґрунтовано тим, що 06 травня 2025 року постановою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області № 541/1516/25 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 3 400 грн. Під час розгляду справи [PERSON] свою вину у вчиненні зазначених правопорушень визнав, сплатив штраф. Зі змісту вказаної постанови та матеріалів про адміністративне правопорушення вбачається, що [PERSON] , будучи директором Професійно-технічного училища № 44 м. Миргорода, відповідно до п/п «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до ст. 172-7 КУпАП, будучи суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», у порушення вимог ч. 1 ст. 28 вказаного Закону, маючи дискреційні повноваження на видання наказів та заохочення працівників закладу, усвідомлюючи наявну суперечність між приватним інтересом та своїми службовими повноваженнями, прийняв рішення та вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів, який був ним реалізований під час видачі та підписання наказу «Про преміювання працівників» від 25 вересня 2023 року № 97, відповідно до якого наказав з нагоди дня працівника освіти преміювати в розмірі 5 000 грн працівників училища, у тому числі викладача [PERSON] , яка є його дочкою, тобто близькою особою; наказу «Про преміювання працівників» від 18 квітня 2024 року № 39, відповідно до якого наказав преміювати в розмірі посадового окладу працівників училища, у тому числі викладача [PERSON] ; наказу «Про преміювання працівників» від 23 вересня 2024 року № 96, відповідно до якого наказав преміювати з нагоди дня працівника освіти в розмірі 1 260 грн працівників училища, у тому числі викладача [PERSON] ; наказу «Про надання щорічної винагороди» від 11 грудня 2024 року № 125, відповідно до якого наказав виплатити щорічну грошову винагороду в розмірі посадового окладу працівникам училища, у тому числі викладачу [PERSON] , чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП. Внаслідок незаконних дій [PERSON] викладач [PERSON] , яка є його дочкою, незаконно отримала грошові кошти на підставі вказаних наказів загальною сумою 23 270 грн 40 коп., яка підлягає відшкодуванню. Прокурор просив визнати незаконними та скасувати наказ «Про преміювання працівників» від 25 вересня 2023 року № 97 в частині преміювання [PERSON] , наказ «Про преміювання працівників» від 18 квітня 2024 року № 39 в частині преміювання [PERSON] , наказ «Про преміювання працівників» від 23 вересня 2024 року № 96 в частині преміювання [PERSON] , наказ «Про надання щорічної винагороди» від 11 грудня 2024 року № 125 в частині преміювання [PERSON] , стягнути з [PERSON] шкоду, заподіяну вчиненими адміністративними правопорушеннями, пов`язаними з корупцією, у сумі 23 270 грн 40 коп. та судові витрати в розмірі 6 056 грн. Представник Департаменту освіти і науки Полтавської військової державної адміністрації в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи належно повідомлений. Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених у позові. Відповідач під час судового розгляду позовні вимоги визнав повністю. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Положеннями ч. 1 ст. 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що згідно з наказом № 51-к від 17 грудня 2021 року [PERSON] призначено на посаду директора ПТУ № 44 м. Миргорода на умовах контракту від 20 грудня 2021 року строком на 1 рік з 20 грудня 2021 року по 19 грудня 2022 року. Керівник підзвітний і підконтрольний Департаменту освіти і несе особисту відповідальність за неналежне функціонування закладу освіти в межах та у способи, передбачені законодавством України (п. 1.4 контракту); керівник має право, серед іншого, розпоряджатися коштами об`єкту, накладати на працівників стягнення та преміювати відповідно до законодавства (п. 2.5.7 контракту). Наказом № 47-к від 22 листопада 2022 року термін дії контракту з [PERSON] продовжено до закінчення воєнного стану або до вирішення на засіданні експертної кадрової комісії з розгляду питань діяльності керівників професійної (професійно-технічної) освіти, що підпорядковані Департаменту освіти і науки Полтавської облвійськадміністрації, питання переукладення контракту (а.с. 73-81). Відповідно до п.п. 1.1., 1.4. контракту керівник зобов`язується безпосередньо та на підставі засад єдиноначальності здійснювати поточне управління (керівництво) закладом освіти, забезпечувати його високоефективну діяльність, ефективне використання та збереження закріпленого за закладом освіти майна, реалізовувати державну політику у сфері освіти. Керівник є підзвітним і підконтрольним Департаменту і несе особисту відповідальність за належне функціонування закладу освіти в межах та у спосіб, передбачених законодавством України. Згідно п.п. 2.5.1, 2.5.4., 2.5.7., 2.5.9., 2.5.12. контракту керівник має право в межах своєї компетенції видавати накази, розпорядження і доручення, що є обов`язковими для виконання усіма працівниками закладу освіти: розпоряджатися коштами закладу освіти в межах кошторису доходів і видатків, затвердженого в установленому порядку; приймати на роботу та звільняти з роботи працівників в установленому порядку, заохочувати та накладати на них стягнення, визначати та розподіляти між ними їх функціональні обов`язки; контролювати якість роботи працівників закладу освіти, якість навчання учнів (слухачів), організації навчально-виробничої, виховної та культурно-масової роботи, стану фізичного виховання і здоров`я працівників, учнів (слухачів). Відповідно до п. 2.6.2.21 контракту керівник вживає заходи щодо запобігання проявам корупції у закладі освіти. Наказом № 35-к від 02 вересня 2013 року [PERSON] прийнято на посаду викладача спецдисциплін (а.с. 82). Згідно повідомлення Миргородського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Миргородському районі Полтавської області № 38/30.16-35 [PERSON] народилася [INFO] , актовий запис про народження № 13 від 17 листопада 1990 року, її батьком зазначено [PERSON] , [INFO] (а.с. 85). Судом встановлено, що 28 квітня 2018 року [PERSON] уклав шлюб із [PERSON] , яка змінила прізвище на « [PERSON] » (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , а.с. 83). Наказом № 19-к від 08 травня 2018 року відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] прізвище [PERSON] змінено на [PERSON] (а.с. 84). Наказом № 97 від 25 вересня 2023 «Про преміювання працівників» директором ПТУ № 44 м. Миргорода [PERSON] вирішено преміювати з нагоди дня працівника освіти працівників, зокрема викладача [PERSON] в розмірі 5 000,00 грн (а.с. 86-87). Наказом № 39 від 18 квітня 2024 «Про преміювання працівників» директором ПТУ № 44 м. Миргорода [PERSON] вирішено преміювати в квітні 2024 року працівників, зокрема викладача [PERSON] в розмірі середньомісячної заробітної плати (а.с. 88). Наказом № 96 від 23 вересня 2024 «Про преміювання працівників» директором ПТУ № 44 м. Миргорода [PERSON] вирішено преміювати з нагоди дня працівника освіти працівників, зокрема викладача [PERSON] в розмірі 1 260 грн (а.с. 89-90). Наказом № 125 від 11 грудня 2024 «Про преміювання працівників» директором ПТУ № 44 м. Миргорода [PERSON] вирішено преміювати працівників, виплативши щорічну грошову винагороду в розмірі посадового окладу, зокрема викладачу [PERSON] (а.с. 91). 06 травня 2025 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 3 400 грн. Постанова суду набрала законної сили 19 травня 2025 року (а.с. 12-14). [PERSON] в добровільному порядку сплатив штраф, призначений судом, що підтверджується платіжною інструкцією № 49994068 від 08 травня 2025 року (а.с.15). Згідно з повідомленням Департаменту освіти і науки Полтавської обласної військової адміністрації від 17 листопада 2025 року № 6072/03.01-05, питання щодо стягнення з [PERSON] шкоди на користь держави, завданої внаслідок вчинення корупційного правопорушення, не належить до повноважень Департаменту та в судовому порядку не розглядалося. Всі матеріали щодо проведення службового розслідування направлено до Миргородської окружної прокуратури. За результатами перевірки встановлено, що у вересні 2023 року до дня працівника освіти було премійовано 56 працівників, у тому числі [PERSON] (наказ від 25 вересня 2023 року № 97); у квітні 2024 року премійовано 35 працівників, у тому числі [PERSON] за бездоганну працю та особисті заслуги під час виконання обов`язків (наказ від 18 квітня 2024 року № 39); у вересні 2024 року премійовано 96 працівників, з них до дня працівника освіти премію отримали 78 працівників, у тому числі [PERSON] (наказ від 23 вересня 2024 року № 96); згідно ст. 57 ЗУ «Про освіту» директором ПТУ № 44 виплачено грошову винагороду усім працівникам, у тому числі [PERSON] (наказ від 11 грудня 2024 року №125) (а.с. 104). Ч. 2 ст. 2 ЦК України передбачено, що одним із учасників цивільних правовідносин є держава, яка згідно зі ст.ст. 167, 170 цього Кодексу набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом, та діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин. Відповідно до п. 3 ст. 131-1 Конституції України, прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Згідно з ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. [PERSON] при винесенні наказів щодо преміювання працівників перебував в умовах реального конфлікту інтересів, тобто мав суперечність між приватним інтересом, що обумовлений особистими сімейними стосунками з [PERSON] . Згідно зі ст. 67 Закону України «Про запобігання корупції» нормативно-правові акти, рішення, видані (прийняті) з порушенням вимог цього закону, підлягають скасуванню органом або посадовою особою, уповноваженою на прийняття чи скасування відповідних актів, рішень, або можуть бути визнані незаконними в судовому порядку за заявою заінтересованої фізичної особи, об`єднання громадян, юридичної особи, прокурора, органу державної влади, зокрема Національного агентства, органу місцевого самоврядування. Орган або посадова особа надсилає до Національного агентства протягом трьох робочих днів копію прийнятого рішення про скасування або одержаного для виконання рішення суду про визнання незаконними відповідних актів або рішень. Правочин, укладений внаслідок порушення вимог цього Закону, може бути визнаний недійсним. Вказана норма містить імперативний припис про обов`язковість визнання незаконним та скасування такого рішення, оскільки альтернатива у вказаній статті зазначена виключно щодо вибору способу оскарження рішення, прийнятого за наявності конфлікту інтересів (скасування органом або посадовою особою, уповноваженою на прийняття чи скасування відповідних актів, рішень чи визнання незаконними рішень в судовому порядку), і не передбачає іншої компетенції суду, ніж визнання такого рішення незаконним у порядку, встановленим процесуальним законом. Таким чином, оскільки накази «Про преміювання працівників» прийняті внаслідок вчинення директором ПТУ № 44 м. Миргорода [PERSON] корупційних адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, у зв`язку із невиконанням останнім покладених ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язань, що встановлено постановою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 06 травня 2025 року, такі накази підлягають скасуванню в частині преміювання [PERSON] . За ст. 66 Закону України «Про запобігання корупції» збитки, шкода, завдані державі внаслідок вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення, підлягають відшкодуванню особою, яка вчинила відповідне правопорушення, в установленому законом порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 68 Закону України «Про запобігання корупції» фізичні та юридичні особи, права яких порушено внаслідок вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення і яким завдано моральної або майнової шкоди, збитків, мають право на відновлення прав, відшкодування збитків, шкоди в установленому законом порядку. Оскільки питання відшкодування шкоди, завданої державі внаслідок вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення, не врегульовані спеціальними законодавчими актами, при їхньому розв`язанні треба керуватись загальними положеннями законодавства (передусім цивільного). Згідно з ч.ч 1-3 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушенного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Встановлені у ст. 1166 ЦК України умови відшкодування шкоди поширюється на всі норми, що входять до глави 82 ЦК України, тією мірою, в якій їх не змінюють спеціальні правила, передбачені окремими статтями цієї глави. Названі умови разом із фактом заподіяння шкоди є підставами і для юридичної відповідальності, вони утворюють одночасно і склад правопорушення. Відповідач, перебуваючи на посаді директора ПТУ № 44 м. Миргорода, вчинив корупційне правопорушення, внаслідок якого заподіяв шкоду державі, яку він зобов`язаний відшкодувати в установленому законом порядку. Матеріалами справи підтверджено, що розмір шкоди, заподіяної вчиненим адміністративним правопорушенням, пов`язаним із корупцією, становить 23 270,40 грн. Беручи до уваги, що відповідач визнав позов, суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь держави в особі Департаменту освіти і науки Полтавської військової державної адміністрації. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки в розмірі 6 056, 00 грн.

Outcome: approved