Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

До Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області надійшла позовна заява Поліського національного університету до [PERSON] про стягнення заборгованості за освітні послуги. В обгрунтування позову позивач зазначив, що 01 вересня 2023 року між Поліським національним університетом та [PERSON] був укладений договір №85 про навчання у закладі вищої освіти. Згідно з п. 2.1 Договору Позивач брав на себе зобов`язання зарахувати відповідача на навчання після виконання вимог умов прийому, здійснити за рахунок коштів відповідач і його підготовку за денною формою здобуття освіти за спеціальністю 206 «Садово-паркове господарство» для здобуття ступеня вищої освіти бакалавр. На підставі наказу ректора університету №916/ст від 21 серпня 2023 року «Про зарахування на навчання» відповідача було зараховано з 01 вересня 2023 року до Університету студентом 1-го курсу освітнього ступеня бакалавр денної форми здобуття освіти за кошти фізичних та/або юридичних осіб за спеціальністю 206 «Садово-паркове господарство» з терміном навчання з 01 вересня 2023 року по 30 червня 2026 року. Відповідно до п. 5.3 Договору загальна вартість освітньої послуги без врахування індексу інфляції становить 73100 гривень. Відповідно до п. 7.3 Договору договір припиняється (розривається) у разі завершення виконання сторонами своїх зобов`язань; за згодою сторін: у разі неможливості виконання сторонами своїх зобов`язань у зв`язку з прийняттям нормативно-правових актів, що змінили умови, встановлені договором, і незгоди будь-якої із сторін внести зміни до Договору; у разі ліквідації Закладу, якщо не визначений правонаступник; у разі відрахування Здобувача; за рішенням суду. Враховуючи умови п.5.7 Договору Відповідач повинен був сплатити протягом 5 календарних днів після видання наказу на зарахування (№916/ст від 21 серпня 2023 року) за І семестр 2023/2024 навчального року 8800 грн, а до 01 лютого 2024 року повинен був сплатити за II семестр 2023/2024 навчального року 1320 грн (без врахування індексу інфляції). 21 грудня 2023 року відповідач сплатив повністю за І семестр 2023/2024 8800 грн, за II семестр 2022/2023 навчального року відповідач кошти не сплатив, чим порушив п. 1.2, п. 5.4 - 5.7 Договору, у зв`язку з чим наказом ректора від 29 квітня 2024 року № 509/ст відповідач був відрахований з 25 квітня 2024 року зі складу студентів Університету за невиконання вимог навчального плану та умов Договору. Станом на 25 квітня 2024 року, коли відповідач був відрахований з Університету, загальна сума заборгованості з урахуванням індексу інфляції становила 8786 гривень. Враховуючи порушення зобов`язань за умовами договору, позивач просить стягнути з відповідача грошову суму у розмірі 10399 гривень 11 копійок, яка складається з наступного: 8786 грн - сума основного боргу; 408,96 грн - 3% річних; 1532,88 грн - інфляційні втрати. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання, заборгованість за Договором не погашає, що є порушенням законних прав позивача. В зв`язку з вищевикладеним позивач звернувся з позовом до суду. Ухвалою судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 грудня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та судове засідання призначено на 12 січня 2026 року. Представник позивача Поліського національного університету Скидан О.В. в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без участі представвника університету, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував щодо винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, без оформлення окремого документа, перейшов до стадії ухвалення судового рішення та відповідно до ч.1 ст. 244 ЦПК України відклав ухвалення та проголошення судового рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01 вересня 2023 року між Поліським національним університетом та [PERSON] був укладений договір №85 про навчання у закладі вищої освіти. Згідно з п. 2.1 Договору позивач брав на себе зобов`язання зарахувати Відповідача на навчання після виконання вимог умов прийому, здійснити за рахунок коштів відповідач і його підготовку за денною формою здобуття освіти за спеціальністю 206 «Садово-паркове господарство» для здобуття ступеня вищої освіти бакалавр. Відповідно до п.3.1.2, 3.1.5 Договору відповідач зобов`язався виконувати освітню програму, індивідуальний навчальний план, досягти визначених освітньою програмою результатів навчання, своєчасно вносити плату за навчання в розмірах та порядку встановленому цим Договором. На підставі наказу ректора університету №905/ст від 21 серпня 2023 року «Про зарахування на навчання» відповідача було зараховано з 01 вересня 2023 року до Університету студентом 1-го курсу освітнього ступеня бакалавр денної форми здобуття освіти за кошти фізичних та/або юридичних осіб за спеціальністю 206 «Садово-паркове господарство» з терміном навчання з 01 вересня 2023 року по 30 червня 2026 року. Відповідно до п. 5.3 Договору загальна вартість освітньої послуги без врахування індексу інфляції становить 73100 гривень. Відповідно до п. 5.7 Договору при оплаті кожного семестру Відповідач зобов`язався сплатити 40% вартості освітньої послуги за 2023/2024 навчальний рік протягом 5 календарних днів після видання наказу про зарахування, а до 01 лютого 2024 року - 60% вартості освітньої послуги за поточний навчальний рік. Пунктом 6.1 Договору передбачена відповідальність сторін за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань. Відповідно до п. 6.2 Договору позивач може нараховувати пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожний день прострочення. Згідно з пунктом 6.3 Договору відповідач може бути відрахований з Університету з підстав, визначених статтею 46 Закону України «Про вищу освіту», в тому числі за невиконання умов Договору. Відповідно до п. 7.3 Договору договір припиняється (розривається) у разі завершення виконання сторонами своїх зобов`язань; за згодою сторін: у разі неможливості виконання сторонами своїх зобов`язань у зв`язку з прийняттям нормативно-правових актів, що змінили умови, встановлені договором, і незгоди будь-якої із сторін внести зміни до Договору; у разі ліквідації Закладу, якщо не визначений правонаступник; у разі відрахування Здобувана; за рішенням суду. Враховуючи умови п.5.7 Договору відповідач повинен був сплатити протягом 5 календарних днів після видання наказу на зарахування (№916/ст від 21 серпня 2023 року) за І семестр 2023/2024 навчального року 8800 грн, а до 01 лютого 2024 року повинен був сплатити за II семестр 2023/2024 навчального року 13200 грн (без врахування індексу інфляції). Відповідач 21 грудня 2023 року сплатив повністю за І семестр 2023/2024 8800 грн. За II семестр 2023/2024 навчального року Відповідач не сплатив, чим порушив п. 1.2, п.5.4 - п.5.7 Договору, у зв`язку з чим наказом ректора від 29 квітня 2024 року №509/ст Відповідач був відрахований з 25 квітня 2024 року зі складу студентів Університету за невиконання вимог навчального плану та умов Договору. Станом на 25 квітня 2024 року, коли відповідач був відрахований з Університету, загальна сума заборгованості з урахуванням індексу інфляції становила 10399,11 гривень, що також підтверджується детальним розрахунком заборгованості відповідно до довідки про дебіторську заборгованість № 2314/01-17 від 05 грудня 2025 року. 13 листопада 2025 року позивач відправив на електронну адресу відповідача претензію (вихідний №2159/01-17 від 11 листопада 2025 року) та запропонував у семиденний строк з дати отримання претензії сплатити 10399,11 грн на розрахунковий рахунок Позивача (основний борг - 8786 грн, 3% річних 408,96 грн, інфляційні втрати 1532,88 грн). Згідно повідомлення про підтвердження відправлення відповідач отримав претензію 13 листопада 2025 року але продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань і заборгованість за Договором не погашає. У зв`язку з порушенням зобов`язань за Договором відповідач станом 09 грудня 2025 року має заборгованість, яка складається з наступного: 8786 грн - сума основного боргу; 428,45 грн - 3% річних; 1625,75 грн - інфляційні втрати. Отже, сума заборгованості за фактично надані освітні послуги становить 10840,2 грн. Крім того, звертаючись до суду з позовом у цій справі, позивач, у тому числі, просив суд стягнути з відповідача суму коштів, які нараховані ним, як 3% річних згідно ст. 625 ЦК України, у розмірі 428,45 грн. Вказаний розрахунок позивача, відповідачем не спростовано, заперечень щодо вимог позивача або даних, які б спростовували викладені у позові обставини не надано, та не надано даних щодо погашення заборгованості. Надані позивачем докази про наявність заборгованості у зазначеному розмірі суд вважає належними, допустимими та, оцінюючи їх у сукупності, вважає достатніми для підтвердження аргументів, викладених у позові, виходячи з наступного. Статтею 526ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. ст.610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За змістом статей 524, 533-535, 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на не договірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України). Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. За змістом статті 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 01 жовтня 2014 року № 6-113цс14, з якою погодилась Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц, провадження № 14-16цс18. Зважаючи на юридичну природу правовідносин сторін у цій справі як грошових зобов`язань, оскільки на підставі договору між сторонами виникло грошове зобов`язання, то його невиконання зумовлює застосування положень частини другої статті 625ЦК України до прострочення відповідача. Основою для розрахунків 3% річних та інфляційних втрат є сума заборгованості по оплаті за навчання, яка не виплачена позивачу станом на час розгляду цієї справи. Як передбачено п.3 ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. На підставі викладеного, враховуючи, що на час розгляду справи судом сума заборгованості за договором відповідачем не сплачена та матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем було вжито заходи по погашенню заборгованості за послуги навчання, суд приходить до висновку, що позовні вимоги, є обґрунтованими та вказана грошова сума підлягає стягненню з відповідача. Позивач також має право в порядку ст.141 ЦПК України на стягнення з відповідача понесених документально підтверджених витрат на сплату судового збору у розмірі 3028,00 грн. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved