Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

Представник Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» (далі - ПрАТ «СК «УНІКА») звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь позивача шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 57 576,62 грн., судовий збір у розмірі 3028 грн. та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 8 000 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 11.03.2024 року між ПрАТ «СК «УНІКА» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування транспортного засобу Хюндай (д.р.н. [NUMBER] ). 15.08.2024 року в м. Одеса внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за участю транспортного засобу Тойота (д.р.н. [NUMBER] ), під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу Хюндай (д.р.н. [NUMBER] ), було пошкоджено транспортний засіб Хюндай (д.р.н. [NUMBER] ), який був застрахований ПрАТ «СК «УНІКА» за Договором добровільного страхування наземного транспорту №016345/4640/0000122. Відповідно до вироку Суворовського районного суду м. Одеси від 14.01.2025 року по справі №523/18088/24, ДТП сталося внаслідок порушення водієм [PERSON] ПДР України. На підставі заяви потерпілої особи, Договору добровільного страхування транспортного засобу та вимог ЗУ «Про страхування», ПрАТ «СК «УНІКА» складено страховий акт та визначено розмір страхового відшкодування в сумі - 57 576,62 грн. Відповідно до ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто, в таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Таким чином, до ПрАТ «СК «УНІКА» перейшло право вимоги на отримання від винної особи компенсації матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля Хюндай (д.р.н. [NUMBER] ), внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 15.08.2024 року в м. Одеса. Згідно витягу з центральної бази даних МТСБ, поліс ОСЦПВНТЗ на дату ДТП, на транспортний засіб Тойота (д.р.н. [NUMBER] ) - не укладався/не діяв. У зв`язку з викладеним, представника позивача звернулася до суду з вказаною заявою. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просив справу розглянути за його відсутності та зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення судом заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Клопотання про розгляд справи за відсутності відповідача до суду не надходило. Відзив на позовну заяву не надав. Згідно з положеннями ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Отже, враховуючи згоду представника позивача на проведення заочного розгляду справи, відсутність відзиву на позовну заяву, належне повідомлення відповідача, який причини неявки не повідомив, суд доходить висновку про можливість розгляду справи в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Судом, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до відповіді від НПУ, ідентифікатор картки ДТП в системі НПУ №3024229386036071 у м. Одеса 15.08.2024 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участі двох автомобілів легкового «Toyota Camry» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та легкового «Hyundai Tucson» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , потерпіла [PERSON] . Відповідно до Вироку Суворовського районного суду міста Одеси від 14.01.2025 року по справі №523/18088/24 [PERSON] визнано винним у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки, без позбавлення права керувати транспортним засобом. 11.03.2024 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «УНІКА» та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «Автоцивілка навпаки» №016345/4640/0000122 відповідно до якого позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку із застрахованим автомобілем марки «Hyundai Tucson», державний номерний знак [NUMBER] , сплатити особі, яка має право керувати транспортним засобом на законній підставі, страхове відшкодування. Строк дії договору - до 12.03.2025 року. Згідно із умовами договору страховим випадком є ДТП за участі двох та більше учасників, у скоєнні якої встановлена вина третьої особо (повна або часткова). Загальна страхова сума 160 000,00 гривень та загальний страховий платіж становить -2350 грн. Відповідно до рахунку-фактури №АС-0010780 від 09.10.2024 року ДП «Автотрендінг-Одеса» сплатив [PERSON] суму 76 573,46 грн. 09.10.2024 року було складено протокол огляду колісного транспортного засобу №Уніка, в якому описали назви деталей та опис пошкоджень завданих внаслідок ДТП. Розмір суми страхового відшкодування становить 57 576,62 грн. відповідно до Страхового акту №21714734863, яка має бути перерахована безготівковим шляхом на користь ДП «Автотрейдінг-Одеса». [PERSON] була подана заява на виплату страхового відшкодування №21714734863 та підписана його електронним підписом одноразовим ідентифікатором. ПрАТ «СК «Уніка» здійснив платіж у розмір 57 576,62 гр. на користь ДП «Автотрейдінг-Одеса», призначення платежу: страхове відшкодування згідно договору №016345/4640/0000122 від 11.03.2024 року, що підтверджується платіжною інструкцією №195687 від 21.10.2024 року. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. За змістом ст. 993ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно зі ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За правилом п.1 ч.2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до ст.30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП. Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано вище наведеною ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який згідно зі ст. 8 ЦК України(аналогія закону) може застосовуватися не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Аналогічний висновок викладено у постановах: ВС № 753/11069/16 від 17.02.2021 року; № 910/17947/15 від 03.02.2021 року. За змістом частин першої та другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди, а позивач доводить інші обов`язкові складові цивільно-правової відповідальності, а саме: а) наявність шкоди; б) протиправність поведінки; в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України). Згідно з частиною п`ятою статті 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. За вимогами частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Враховуючи винність [PERSON] у настанні ДТП, а також здійснення виплати страхового відшкодування, ПрАТ «СК «УНІКА» отримало право звернутися до [PERSON] за компенсацією виплаченого страхового відшкодування в розмірі 57 576,62 грн. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з наданої платіжної інструкції №000474 від 27.05.2025 року за подання даного позову до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн., а тому, у зв`язку з повним задоволенням позовних вимог, вказані судові витрати підлягають стягненню з [PERSON] на користь ПрАТ «СК «УНІКА». Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Верховний Суд у постанові від 09.06.2020 року по справі №466/9758/16-ц зазначив, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.04.2020 року у справі №199/3939/18-ц). На підтвердження понесених витрат на правову допомогу представником позивача надано суду: - договір №2/23ю про надання правової допомоги від 02.11.2023 року, укладений між Адвокатське бюро «Білий» та ФОП [PERSON] ; - додаток №1 до Договору про надання правничої допомоги №2/23ю від 02.11.2023 року; - акт (звіт) прийому-передачі наданих послуг №1/36526 до Договору про надання правової допомоги №2/23ю від 01.11.2023 року, відповідно до якого, вартість наданих послуг складає 8 000,00 грн.; довіреність №13 від 06.01.2025 року, укладена між ПрАТ «СК «УНІКА» та [PERSON] , відповідно до якої, останньому надаються усі права, що надаються законом представнику, позивачу, відповідачу, третій особі. Проте, представником позивача не надано до суду платіжне доручення з відміткою банку, касовий чек або інший документ, що підтверджує здійснення оплати послуг адвоката в рамках цієї справи на суму 8 000,00 грн. Таким чином, оскільки судові витрати на правову допомогу у розмірі 8 000,00 грн. не підтверджені належними та допустимими доказами, тому позовні вимоги ПрАТ «СК «УНІКА» в частині стягнення з [PERSON] витрат на правову допомогу у розмірі 8 000,00 грн. задоволенню не підлягають, отже позов ПрАТ «СК «УНІКА» підлягає задоволенню частково.

Outcome: partial