Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-05 00:00:00

Позиції сторін Позивачка у листопаді 2025 року звернулася до суду із указаним позовом, який мотивувала тим, що 04.09.2019 сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Тростянецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 142. За період шлюбу у сторін народилася дитина: [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалося, шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, спільного бюджету не мають. Позивачка зазначила, що моральні норми та принципи, які регулюють взаємини подружжя в шлюбі це міцність подружніх стосунків, вірність, чітке усвідомлення сімейного обов`язку. З відповідачем зазначені стосунки побудувати не змогли. Посилаючись на вказані обставини позивачка просить суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Представниця відповідача [PERSON] подала заяву, у якій просила надати сторонам строк на примирення, оскільки [PERSON] з 17.07.2023 перебуває на військовій службі та не був обізнаний про бажання позивачки подати позовну заяву про розлучення та не мав можливості це обговорити. Відповідач зацікавлений у примиренні з позивачкою з метою збереження сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Також, представниця відповідача [PERSON] подала відзив на позовну заяву, у якому зазначила, що дитина сторін [PERSON] перебуває у віці, що потребує стабільного емоційного середовища, регулярного контакту з обома батьками та психологічної безпеки. Незважаючи на проходження військової служби, [PERSON] постійно підтримував зв`язок із сином, регулярно спілкувався з ним по телефону та під час відпусток приїздив за першої можливості. Протягом року відповідач за власний рахунок систематично оплачував заняття дитини з логопедом. Разом із тим, останнім часом у поведінці дитини спостерігаються ознаки підвищеної тривожності та емоційного напруження. Водночас під час перебування дитини з батьком його стан помітно покращився. Представниця відповідача зазначила, що крім спільного виховання дитини, сторони мають у своїй власності нежитлове приміщення, яке було облаштоване відповідачем для діяльності позивачки функціонування тату-салону. Тому представниця відповідача просить розірвати укладений шлюб між сторонами за наявності особистого вільного волевиявлення позивача. Процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 27.11.2025 відкрито провадження у даній справі, вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 12.12.2025. Ухвалою суду від 12.12.2025 сторонам надано строк на примирення тривалістю один місяць. Провадження у справі зупинено. Ухвалою суду від 13.01.2026 поновлено провадження у справі, призначено судове засідання на 06.02.2026. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Представниця відповідача [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала заяву про перенесення розгляд справи на іншу дату, просила поновити строк на подання відзиву, у відзиві просила розірвати укладений шлюб між сторонами за наявності особистого вільного волевиявлення позивача. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням частини 2 статті 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, пов`язані зі спорами про виконання зобов`язань, які виникли із сімейних правовідносин, позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Фактичні обставини справи встановлені судом та мотиви суду Судом установлено, що 04.09.2019 між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] був зареєстрований шлюб Тростянецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 142 (а.с. 2). Після реєстрації шлюбу відповідачка змінила прізвище на « [PERSON] ». За період шлюбу у подружжя народилася дитина: [PERSON] , [INFO] (а.с. 3). Шлюб на даний час носить формальний характер. Подальше збереження шлюбу неможливе. В судовому засіданні 12.12.2025 позивачка підтвердила намір розірвати шлюб, посилалась на те, що [PERSON] не бере участі в житті родини, перебуває на військовій службі, але навіть у відпустці час з родиною не проводить, заперечувала проти надання часу на примирення з тих підстав, що це тільки збільшує час, коли вона піддається моральному тиску і образам з боку чоловіка. 06.02.2026 в приміщенні суду [PERSON] особисто подала заяву в якій вимоги про розірвання шлюбу повністю підтримала, просила винести рішення у її відсутності. Провадження у справі відкрито 27.11.2025. Протягом цього часу відповідач не повідомляв про зручну для нього дату судового засідання, в якому він може взяти участь прибувши з місця проходження служби. Інтереси відповідача у справі представлені адвокатом Зачепіло З.Я. Суд вважає недоцільним задовольняти заяву представниці відповідача про перенесення розгляду справи, оскільки у судовому засіданні позивачка зазначила щодо затягування розгляду справи шляхом надання строку на примирення та відкладення на іншу дату, таким чином здійснюючи на останню психологічний тиск стороною позивача. Наданий відповідачем відзив не містить послідовної позиції у справі. В ньому наведені аргументи проти розірвання шлюбу, але є прохання розірвати укладений шлюб між сторонами за наявності особистого вільного волевиявлення позивача. У задоволенні інших позовних вимог відповідач просить відмовити, хоча інших вимог, крім розірвання шлюбу позов не містить. Відсутність примирення підтверджується як позицією позивача викладеною у заяві 06.02.2026 так і позицією відповідача викладеною у відзиві. Відповідно до частини 1 статті 24 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Згідно з частинами 3, 4 статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до частини 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, а також зважаючи на відсутність згоди позивачки на збереження шлюбу, примушування для збереження шлюбних відносин є порушенням прав чоловіка та дружини на свободу, тому шлюб необхідно розірвати. Відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. Судові витрати Позивачка при зверненні з цим позовом до суду сплатила судовий збір у розмірі 1211 грн 20 коп. Відповідно до статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з тим, хоча у відзиві на позовну заяву представниця відповідача [PERSON] просила розірвати шлюб між сторонами, суд не вважає це визнанням відповідачем позову, оскільки інші обставини справи та подані відповідачем документи свідчать про небажання [PERSON] його розривати. Ураховуючи викладене, судові витрати у розмірі 1211 грн 20 коп необхідно стягнути з відповідача, відповідно до поданої позивачкою заяви. На підставі викладеного та

Outcome: approved