Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом у якому посилаються на те, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS] . Вказана 1/2 частина житлового будинку належала [PERSON] на підставі Рішення Кілійського районного суду Одеської області від 05.08.1999. Позивач спадщину після смерті матері прийняв, проте оригінал правовстановлюючого документа відсутній. У зв`язку з цим звернувся до суду з вказаним позовом. Просить суд встановити факт родинних відносин, факт належності спадкового майна померлій та позивачу в рівних частках по 1/2 та визнати за ним право власності на 1/2 частку вказаного спадкового майна в порядку спадкування за законом після смерті матері. Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. В судове засідання представник відповідача не з`явився, надали заяву про проведення розгляду справи без участі представника, позовні вимоги визнали. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть. Зі свідоцтва про смерть спадкодавиці та паспорта позивача вбачається різне написання прізвища останнього « [PERSON] » та спадкодавиці- « [PERSON] ». Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається з 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS] . Вказана 1/2 частина житлового будинку належала [PERSON] на підставі Рішення Кілійського районного суду Одеської області від 05.08.1999, інша частка на підставі цього рішення позивачу. Встановлено, що після смерті матері позивача спадкова справа не заводилася, що підтверджено інформаційними довідками зі спадкового реєстру. Єдиним спадкоємцем першої черги за законом є позивач, оскільки він проживав разом з матір`ю та доглядав за нею за місцем проживання в [ADDRESS] . Наведені докази є належними та допустимими, оскільки отримані у встановленому законом порядку, містять інформацію щодо предмету доказування, узгоджуються між собою, не заперечуються сторонами та не викликають сумніву щодо їх достовірності. Підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи свідчать про те, що між сторонами виникли правовідносини з приводу спадкування, що врегульовано нижченаведеними нормами цивільного законодавства станом на час виникнення спірних правовідносин. Згідно ч.1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до частини першої статті 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. У відповідності до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права, одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права. Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Водночас, враховуючи, що спадкодавиця померла до набрання чинності ЦК України від 16 січня 2003 року, у спірних правовідносинах необхідно також керуватися положеннями ЦК України (в редакції 1963 року). Нормами статті 524 ЦК України (в редакції 1963 року)передбачено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, маються на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплаті податків та інших платежів тощо. Фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідної місцевої державної адміністрації чи органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним; довідка державної податкової служби або страховика чи іншого органу про те, що спадкоємець після відкриття спадщини сплачував податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який підтверджує, що спадкоємець був постійно прописаний (зареєстрований) у спадковому будинку (квартирі); інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. До такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 305/235/17. Таким чином, позивач спадщину після смерті матері прийняв, оскільки фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. У судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами справи той факт, що позивач є сином спадкодавиці, спадщину після смерті матері прийняв, є спадкоємцем за законом першої черги, вищенаведене спадкове майно дійсно належало спадкодавцю, відтак право позивача підлягає захисту в судовому порядку, шляхом визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом на вказане спадкове майно. Обраний позивачем спосіб захисту невизнаного права відповідає вимогам закону та змісту правовідносин. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що право позивача підлягає захисту в судовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved