Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

Короткий виклад обставин справи [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між сторонами, який зареєстрований 11.09.2009 року виконкомом Тухлянської сільської ради Сколівського району Львівської області, актовий запис за №8. В обгрунтування позову позивач посилається та не, що 11.09.2009 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, в якому у них народилась донька [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що поступово спільне сімейне життя у них з відповідачем погіршилось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні цінності, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Їх стосунки уже тривалий час мають негативний характер, у них відсутнє будь-яке спілкування, постійно виникають конфлікти. Негативний характер їх спілкування формує несприятливу атмосферу в сім`ї, що погано впливає на психоемоційний стан кожного з них та дитини. Вказує, що фактично шлюбні відносини між ними припинені, примирення неможливе, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме їх взаємним інтересам. Вона намагається побудувати нове життя. Просить не надавати строк на примирення. Процесуальні дії по справі, заяви сторін Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.11.2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлено сторін. 05.12.2025 року на адресу суду від відповідача [PERSON] поступила заява, в якій просить суд надати строк на примирення терміном на шість місяців. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.12.2025 року заяву відповідача [PERSON] , задоволено. Постановлено надати сторонам по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, строк для примирення тривалістю у один місяць. Провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу зупинити, до закінчення строку примирення, визначеного судом. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.01.2026 року поновлено провадження у вказаній справі, призначено судовий розгляд на 10.45 год. 22 січня 2026 року, про що повідомлено сторони. В судове засідання 22.01.2026 учасники справи не з`явилися, відповідач про причини неявки суд не повідомив, а позивач подала заяву, в якій серед іншого просить шлюб зареєстрований 11.09.2009 року виконкомом Тухлянської сільської ради Сколівського району Львівської області, між нею та відповідачем, за актовим записом №8, - розірвати, розглянути справу за її відсутності, усі заявлені вимоги підтримує. За наведеного, враховуючи вимоги ст.. 223 ЦПК України ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.01.2026 року постановлено відкласти судове засідання по справі на 13.30 год. 02 лютого 2026 року, про що повідомити учасників справи. 30.01.2026 до суду від відповідача [PERSON] поступило клопотання, в якому просить відкласти розгляд справи, вказує що працює лікарем нейрохірургом в Обласному клінічному центрі нейрохірургії та неврології, згідно графіку чергувань на 02 лютого має чергування, тому не зможе прибути на засідання. Крім того, 30.01.2026 до суду від відповідача [PERSON] поступив відзив на позовну заяву, з доказами його направлення іншому учаснику, в якому серед іншого зазначив, що ним вжито заходи для збереження сім`ї, готовий до примирення, , переконаний що припинення шлюбу на цьому етапі є передчасним і таким що не відповідає інтересам спільної дитини. В задоволенні позову просить відмовити. 02.02.2026 до суду від позивача [PERSON] поступила заява, в якій серед іншого просить шлюб зареєстрований 11.09.2009 року виконкомом Тухлянської сільської ради Сколівського району Львівської області, між нею та відповідачем, за актовим записом №8, - розірвати, розглянути справу за її відсутності, усі заявлені вимоги підтримує. 02.02.2026 судове засідання не відбулося, через зайнятість головуючого судді в іншій справі. В судовому засіданні 09.02.2026 позивач та її представник позов підтримали з наведених у такому підстав, просили позов задовольнити. Крім того, позивач зазначила, що впродовж трьох років з відповідачем проживають в різних кімнатах, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх відносин. За час наданий судом для примирення відповідач жодних дій для примирення не вчиняв. Наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні 09.02.2026 вказав, що оскільки позивач не бажає миритися він щодо розірвання шлюбу не заперечує. Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстрували шлюб 11 вересня 2009 року у Виконавчому комітеті Тухлянської сільської ради Сколівського району Львівської області, про що 11 вересня 2009 року складено відповідний актовий запис №8. Прізвища після державної реєстрації шлюбу: чоловіка « [PERSON] », дружини - « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб (виданим повторно) серія [NUMBER] від 17 травня 2023 року. З копії свідоцтва про народження (видане повторно) серія [NUMBER] від 17.05.2023 року вбачається, що [INFO] народилася [PERSON] , її батьками записані: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Також додано копію паспорта громадянина України [PERSON] , її копію картки фзичної особи- платника податків від 26.01.2010 та копію витягу з реєстру територіальної громади від 22.06.2023 щодо місця реєстрації [PERSON] . Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку. Застосовані норми права, позиція суду та оцінка доводів Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Формальне існування шлюбу обмежує особисту свободу сторін та порушує їх особисті інтереси, що мають істотне значення, що суперечить ч.1 ст.51 Конституції України про добровільну згоду жінки та чоловіка на перебування в шлюбі. Суд бере до уваги, що у сторін в шлюбі є неповнолітня дитина 2010 року народження, при цьому їх спільне сімейне життя погіршилось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні цінності, їх стосунки тривалий час мають негативний характер, у них відсутнє будь-яке спілкування, постійно виникають конфлікти, що погано впливає на психоемоційний стан кожного з них та дитини. Проживають за однією адресою, однак впродовж трьох років не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Позивач вважає що примирення неможливе. З урахуванням фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову, категоричної позиції позивача щодо розірвання шлюбу, визнання відповідачем позову, наведене свідчить про те, що розлад у відносинах сторін носить стійкий характер, що призвело до втрати почуттів та перспектив налагодження стосунків немає. Наведене дає підстави для висновку про те, що подальше проживання та збереження сім`ї сторін неможливе, тому суд приходить до переконання, що їх шлюб слід розірвати. На підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110-112, 114 Сімейного кодексу України, ст. ст. 10, 12, 76-81, 137, 141, 142, 247, 354-355 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved