Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

06.11.2025 до суду надійшов вказаний позов [PERSON] , який позивачка мотивує тим, що [PERSON] , [INFO] , є донькою сторін: позивачки [PERSON] та відповідача [PERSON] . Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 20.08.2012 у справі №3373-2012 (провадження №2-854/2012) з відповідача на її користь були стягнуті аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06.08.2012 і до досягнення дитиною повноліття. [INFO] донька сторін [PERSON] досягла повнолітня та продовжує навчання у Закладі професійної (професійно-технічної) освіти «Запорізький професійний коледж готельно-ресторанного бізнесу», 3 курс, на денній формі навчання, на бюджетній основі, термін навчання до 30.06.2027, що виключає можливість власного працевлаштування та забезпечення себе самостійно. Донька проживає разом з позивачкою, перебуває на її утримання, але вона не має можливості самостійно утримувати доньку, оскільки отримує лише допомогу від держави як внутрішньо переміщена особа, не працює, займається доглядом за двома малолітніми дітьми від іншого шлюбу: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , і фактично з дітьми перебуває на утриманні свого чоловіка. Повнолітня донька потребує матеріальних витрат на харчування, засоби особистої гігієни, одяг, проїзд до місця проходження практики, придбання навчальних матеріалів, канцтоварів, а також витрат, пов`язаних з виконанням навчальних завдань і практичних робіт. Крім того у доньки погіршився зір, у зв`язку з чим вона постійно потребує додаткових витрат на медичне обстеження та придбання лікарських засобів, лінз, оплату медичних послуг. У зв`язку з цим донька потребує матеріальної допомоги від батька. Вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, оскільки він забезпечений житлом та матеріально забезпечений, офіційно працевлаштований, але добровільно приймати участь в утриманні повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, не бажає. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до закінчення навчання, але не довше, ніж до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років. Ухвалою суду від 10.11.2025 по справі за вказаним позовом відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання з викликом сторін. 21.01.2026 відповідач [PERSON] подав до суду клопотання про витребування доказів у позивачки [PERSON] , а саме витребування копії довідки про банківські реквізити банківської картки позивачки та копію довідки про банківські реквізити банківської картки його повнолітньої доньки [PERSON] , у задоволення якого було відмовлено ухвалою суд 05.02.2026. Позивачка [PERSON] в судовому засідання позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, які викладені у позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув за невідомими причинами, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином та достовірно обізнаний, про що ним зазначено в його клопотанні про витребування доказів. Причини неприбуття в судове засідання не повідомив. Відзиву на позов або зустрічного позову не подав. Клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності від відповідача до суду не надходило. Суд, враховуючи наявність достатніх даних для вирішення спору, за згодою позивачки вважає можливим відповідно до ст.280 ЦПК України, провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Сторони перебували у зареєстровану шлюбі з 02.06.2007, який розірвано рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 13.06.2013 у справі №323/2091/13-ц, яке набрало законної сили 24.06.2013. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка після припинення шлюбних відносин сторін залишились проживати разом з матір`ю - позивачкою. Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 20.08.2012 у справі №3373-2012 (провадження №2-854/2012) з відповідача на користь позивачки були стягнуті аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06.08.2012 і до досягнення дитиною повноліття. Донька сторін [PERSON] , яка [INFO] досягла повноліття, навчається на 3-му курсі Закладу професійної (професійно-технічної) освіти «Запорізький професійний коледж готельно-ресторанного бізнесу», на денній формі навчання, на бюджетній основі, термін навчання до 30.06.2027, що підтверджується довідкою вказаного навчального закладу №676 від 07.10.2025. Також судом встановлено, що позивачка [PERSON] з 25.04.2015 перебуває у зареєстровану шлюбі з [PERSON] та від цього шлюбу вони мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивачка [PERSON] , донька сторін [PERSON] та діти позивачки [PERSON] та [PERSON] з квітня 2025 року мають статус внутрішньо переміщених осіб, мешкають за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до наданих позивачкою медичних документів, донька сторін [PERSON] має захворювання: міопатія слабкого ступеня, складний міопатичний астигматизм прямого типу, периферична хоріоретинальна дистрофія обох очей та потребує лікування. Відповідно до ст.15, 16 ЦК України, ст.4, 5 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до ч.2 ст.183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до положень ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріального допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно із ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог [PERSON] . В даному випадку суд виходить з того, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Необхідність в матеріальній допомозі та можливість батьків надавати таку допомогу визначається судом в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків та їх повнолітніх дочки, сина. Так, суд вважає встановленим та доведеним, що повнолітня донька сторін [PERSON] у зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги з боку батька, оскільки навчається на денному відділенні, що, в свою чергу, виключає можливість власного працевлаштування, в той же час вона потребує матеріальних витрат на їжу, одяг, придбання засобів особистої гігієни, навчальних матеріалів, канцелярського приладдя, медичного обслуговування. При цьому, вона постійно проживає з матір`ю - позивачкою [PERSON] та перебуває на її утриманні. Позивачка не працює, виховує двох малолітніх дітей [PERSON] , 2015 р.н., та [PERSON] , 2018 р.н., разом із дітьми є внутрішньо переміщеною особою, надає повнолітній доньці посильну матеріальну допомогу. Суд вважає, що відповідач [PERSON] як батько, може надавати на утримання повнолітньої доньки матеріальну допомогу, оскільки є працездатного віку, належних та допустимих доказів на підтвердження того, що має на утриманні інших непрацездатних осіб, за станом здоров`я або з інших причин не має можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки, суду не надав. Розмір аліментів визначений позивачкою - 1/6 частина з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, з урахуванням обставин, передбачених ст.182, 200 СК України, відповідає їм, є розумним та справедливим. Крім того, відповідач [PERSON] жодних обґрунтованих заперечень проти позову не подав, в судове засідання не прибув та доводи позивачки не спростував. Таким чином позов слід задовольнити повністю. Згідно зі ст.430 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів. Відповідно до ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, в т.ч. питання як розподілити між сторонами судові витрати. Згідно з ч.1, п.1 ч. 3ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно із ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. При зверненні до суду з позовними вимогами про стягнення аліментів позивачка була звільнена від сплати судового збору, а тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави за ставками, які діяли на час звернення до суду із позовною заявою, а саме в розмірі 1211, 20 грн. Згідно з ч.1-ч.5 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України, витрати, пов`язані з розглядом справи у разі часткового задоволення позову, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивачки понесених витрат на правничу допомогу, суд виходить з того, що в межах цієї справи позивачка отримувала правову допомогу від адвоката Смирнової А.О., що підтверджується копією свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю; копією договору про надання правничої допомоги від 174 від 24.10.2025, укладеного між позивачкою та адвокатом Смирновою А.О.; актом прийому-здачі послуг від 24.10.2025 з описом робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом на суму 2500,00 грн.; платіжною інструкцією про оплату позивачкою адвокату суми 2500,00 грн. Виходячи з предмету спору, складності справи та значення справи для сторін, критеріїв реальності адвокатських послуг, їх обсягу з урахуванням часу здійснення представництва, розумності їх розміру, суд, відповідно до вимог ст.137 ЦПК України, вважає вказаний розмір витрат на правничу допомогу доведеним та співмірним розміром В даному випадку суд частково погоджується з доводами представника відповідача та приходить до висновку про те, що визначений адвокатом розмір витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи в суді є завищеним та неспівмірним із складністю справи, у зв`язку з чим вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки витрати на правничу допомогу у розмірі 2500,00 грн.

Outcome: approved