Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

22.12.2025 заявник [PERSON] , через свого представника адвоката Маруса І.Є. звернулася до Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку з правом особистої власності з кількістю кімнат від однієї до п`яти включно від 25 березня 1976 року, посвідчений 22.04.1976 року виконуючим обов`язки нотаріуса державної нотаріальної контори Єрмоленко Р.І. та зареєстрований за номером 446, що підтверджує право власності житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами розташованого за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування даної заяви [PERSON] зазначила, що вона 06 листопада 1975 року уклала шлюб з [PERSON] , який зареєстрований Новгород-Сіверським відділом РАЦС, в наслідок чого змінила своє дівоче прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». 25 березня 1976 року заявницею було укладено договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку з правом особистої власності з кількістю кімнат від однієї до п`яти включно від 25 березня 1976 року, посвідчений 22.04.1976 року виконуючим обов`язки нотаріуса державної нотаріальної контори Єрмоленко та зареєстрований за номером 446, де однією стороною є виконком Новгород-Сіверської міської ради в голови Білоуса І.М., а іншою стороною заявниця. В подальшому, 14.11.1983 року на підставі укладеного договору, Новгород-Сіверським МБТІ було зареєстровано домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , власником якої стала [PERSON] . Розбіжності запису в договорі, « [PERSON] » з фактичним « [PERSON] » заявниця поясню, що після укладення шлюбу тривалий час жила за незміненим паспортом. Вказує, що 21.12.2010 року нею було приватизовано земельну ділянку за кадастровим номером 7423610000:00:003:0399 за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується державним актом про право власност на земельну ділянку серії ЯЖ № 609700. Вказує, що встановлення належності їй договору, є впорядкування документів з метою повної можливості, щодо користування, володіння та розпорядження своїм майном. Вказані обставини і слугували підставою для звернення до суду з відповідною заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. 29.12.2025 ухвалою судді Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області відкрито провадження по справі та призначено таку до судового розгляду. Заявниця та її представник в судове засідання не з`явилися. Однак на адресу суду надійшла письмова заява, про розгляд вказаної справи проводити без участі заявника та його представника, а заяву [PERSON] задовольнити. Представник заінтересованої особи Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області в судове засідання не з`явився. Однак на адресу суду надійшло письмове пояснення, в якому Новгород-Сіверська міська рада просить розгляд вказаної справи проводити без участі їхнього представника, а заяву [PERSON] задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні по справі докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що належність вищезазначеного договору заявниці, підтверджується: -державним актом про право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 609700 за кадастровим номером 7423610000:00:003:0399 від 21 грудня 2010 року за адресою: [ADDRESS] , виданий на імя [PERSON] (а.с. 17); -актуальною інформацією з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку за кадастровим номером 7423610000:00:003:0399 за адресою: [ADDRESS] , виданий на імя [PERSON] (а.с. 18); -технічним паспортом реєстраційним номером в Реєстрі будівельної діяльності: [NUMBER] на житловий будинок садибного типу з господарським будівлями та спорудами розташованого за адресою: [ADDRESS] , виданий на імя [PERSON] (а.с. 10); -свідоцтвом про укладення шлюбу снрії [NUMBER] від 01.08.1983 (а.с.5). Відповідно до ч. 6 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Встановлення факту належності Договору на безстрокове користування земельною ділянкою має юридичне значення для заявника, оскільки від його встановлення залежить розпорядження правом власності на майно, а встановити даний факт іншим чином неможливо. Спір про право відсутній. Оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви та встановлення відповідного факту. На підставі викладеного,

Outcome: approved