Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

Позивач, в інтересах якого діє представник УшакевичМ.П. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, у якій позивач прохав суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами у розмірі 55000,00 грн. та судові витрати по справі.В обґрунтування позову, позивач вказав на те, що 20.11.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 8498109, про надання споживчого кредиту. Згідно умов Кредитного договору відповідач отримала кредит у розмірі 25 000 грн., строк кредиту 360 днів, зі сплати процентів, дата повернення кредиту 19.01.2025, про що вказано у Графіку платежів, який є Додатком № 1 до цього Договором. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало їй кредит в сумі 25 000 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] . У зв`язку з невиконанням зобов`язання щодо сплати кредиту та відсотків за його використання, у відповідача виникла заборгованість перед товариством, у розмірі 55 000,00 грн., з яких: заборгованість за кредитом 25 000,00 грн., заборгованість по відсотках 30 000,00 грн., яку він просив стягнути з неї та судові витрати, а саме судовий збір, у розмірі 2422,40 грн. та інші судові витрати в розмірі 105 грн. Ухвалою Чечелівського районного суду міста Дніпра від 08.09.2025 прийнято позовну заяву, відкрито провадження та призначено цивільну справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивачау судовезасідання нез`явився, у позовні заяві просив розглядати справу за його відсутності, проти винесення судом заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явивлася, про час та місце розгляду справи була неодноразово повідомлена у встановленому законом порядку, а саме направленням на адресу проживання судових повісток, а також шляхом опублікування повідомлення на офіційному веб-порталі «Судова влада України». Будь яких заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, у зв`язку з наступним. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з матеріалів справи, що 20.11.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено кредитний договір на умовах споживчого кредиту № 8498109, згідно з умовами якого ТОВ «Авентус Україна» надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки передбачені, договором. Згідно з умовами договору, сума кредиту за даним договором становить 25 000 грн., строк кредиту 360 дні, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів, стандартна процентна ставка - 1,00%. Відповідно до п. 1.1 Договору, укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою IKC, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт або мобільний застосунок «CreditPlus» ідентифікація споживача в IKC товариства здійснюється при вході споживача в особистий кабінет/мобільний застосунок «CreditPlus», в порядку передбаченому договором та/або Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильного введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний споживачем при вході в т.ч. через месенджери, та/або шляхом перевірки правильності введення відповідно пароля входу до особистого кабінету/мобільного застосунку «CreditPlus». При цьому споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, прогрмані і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до веб-сайту/мобільного застосунку «CreditPlus». Згідно із визначенням термінів в договорі ідентифікація в ІКС товариства електронна процедура перевірки товариством автентичності споживача, яка здійснюються: під час першого входу (реєстрації) шляхом перевірки цифрового або алфавітно-цифрового коду, що введений споживачем в спеціальному полі веб-сайту/мобільного застосунку «CreditPlus» та отриманий від товариства в повідомленні, що надіслане на номер мобільного телефону споживача (далі код). Код та/або пароль до особистого кабінету/мобільного застосунку «CreditPlus», які вводить споживач для цілей ідентифікації в ІКС товариства, є електронним підписом споживача для цілей Закону України «Про електронну комерцію». Згідно з п. 2.1 кредитного договору, кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, включаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . Крім того, відповідачем було підписано паспорт споживчого кредиту, де сторонами детально визначено умови кредитування, що зазначені в договорі. ТОВ «Авентус Україна» виконало свої зобов`язання за вищевказаним договором, а сам: надало відповідачу грошові кошти, відповідно до умов укладеного договору, що підтверджується листом ТОВ «ФК «Контрактовий Дім» від 19.05.2025 за вих. № 7/10873, згідно з якого вбачається, що відбулося нарахування в розмірі 25 000 грн. на картку № № [NUMBER] . Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості вбачається, що відповідач здійснювала часткову сплату заборгованості за користування кредитом на загальну суму 6600,00 грн. та з рахуванням сплачених сум остання має заборгованість за даним кредитним договором у розмірі 55 000,00 грн., з яких: заборгованість за кредитом 25 000,00 грн., заборгованість по відсотках 30 000,00 грн. Не дивлячись на пред`явлення позивачем досудової вимоги від 04.06.2025, вих. № 8498109/2025, відповідач суму заборгованості перед позивачем в добровільному порядку не сплачує. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 9 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 7 жовтня 2020 року № 127/33824/19. Відповідно до ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно- телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. б ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Так, з матеріалів справи вбачається, що Договір № 8498109про надання споживчого кредиту від 20.11.2024містить електронний підпис відповідача із одноразовим ідентифікатором А 2035. Враховуючи вищевикладені положення Закону, суд доходить до висновку, що сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строки та умови надання грошових коштів, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказів того, що відповідач сплатила заборгованість за кредитним договором, а також щодо неправомірності здійснення розрахунку заборгованості за наданим кредитом чи нарахування заборгованості за порушення грошового зобов`язання, суду не надано, також не надано спростування наданого позивачем розрахунку. Підписанням кредитного договору № 8498109 від 20.11.2024 без будь-яких застережень відповідач підтвердила, що він ознайомлена та погоджується з усіма умовами такого договору, в даному випадку, нараховані відсотки за кредитним договором є процентами за користування кредитом, що нараховані в межах строку кредиту - процентами за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором, а тому суд вважає, що з останньої на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором № 8498109 від 20.11.2024 в розмірі 55 000,00 грн., з яких: заборгованість за кредитом 25 000,00 грн., заборгованість по відсотках 30 000,00 грн. Що стосується вимоги позивача стосовно стягнення судових витрат в розмірі 105 грн. на оплату витрат з відправлення досудових вимог/повідомлень/ претензій Боржникам за 1 (одну) вимогу/ повідомлення/претензію, то суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Представником позивача у позовній заяві не обґрунтовано, до якого виду судових витрат належать витрати на оплату послуг поштового зв`язку (відправлення досудових вимог/повідомлень/ претензій), яку просить стягнути позивач в рахунок зазначених витрат та відповідно до якого документу. Враховуючи вищевикладене, у стягненні витрат на оплату послуг поштового зв`язку, необхідно відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено частково, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 422 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved