Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-10 00:00:00

Представник позивача звернулась до суду з вищевказаною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що Запорізький обласний центр зайнятості діє від імені Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття. За сприянням у працевлаштуванні до Запорізької районної філії Запорізького обласного центру зайнятості 22 квітня 2022 року звернулася [PERSON] . Наказом від 22 квітня 2022 року №НТ220422 відповідачу було надано статус безробітної та призначено допомогу по безробіттю як застрахованій особі без урахування страхового стажу відповідно до частин 2, 4 ст. 22; частини 3 ст.23 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» з 22 квітня 2022 року до 16 квітня 2023 року. У зв`язку з поданням [PERSON] особистої письмової заяви про зняття її з реєстрації як безробітної та відмови від послуг служби зайнятості від 21 липня 2022 року, наказом філії від 21 липня 2022 року № НТ220721 їй було припинено реєстрацію як безробітної та припинена виплата допомоги по безробіттю. За даними обміну з реєстром застрахованих осіб щодо отримання соцвиплат, по [PERSON] виявлено отримання виплат, а саме: «грошова допомога/компенсація непрацюючій працездатній особі, яка здійснює догляд за дитиною-інвалідом». За період з 22 квітня 2022 року по 20 липня 2022 року Запорізьким обласним центром зайнятості нараховано та перераховано допомогу по безробіттю [PERSON] в сумі 2 945,16 грн. Зазначає, що відповідач не мала права перебувати на обліку, так як вона відносилася до категорії зайнятого населення, а допомога по безробіттю у сумі 2 945,16 грн. отримана незаконним шляхом та підлягає поверненню. Наказом директора філії від 10 серпня 2022 року № 98-О «Про відшкодування матеріального забезпечення» прийнято рішення про вжиття заходів щодо відшкодування [PERSON] коштів виплаченої допомоги по безробіттю за період з 22 квітня 2022 року по 20 липня 2022 року в сумі 2 945,16 грн. На підставі викладеного представник позивача звернулась до суду з цим позовом, в якому просила стягнути з відповідача на користь позивача кошти, що були виплачені їй як допомога по безробіттю за період з 22 квітня 2022 року по 20 липня 2022 року у сумі 2 945,16 грн., а також сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. Ухвалою судді Новокодацького районного суду міста Дніпра від 03 листопада 2025 року прийнято до свого провадження позовну заяву і відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача [PERSON] направила на електронну пошту суду заяву, в якій просила суд провести розгляд справи без її участі та підтримала позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явилась, хоча на підставі ст. ст. 128, 130 ЦПК України повідомлялась належним чином про день, час та місце розгляду справи, також шляхом оприлюднення повідомлення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Новокодацького районного суду міста Дніпра, однак заперечень суду не надала, а також про причини неявки суд не повідомила та не надала клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляд справи без її участі. 11 лютого 2026 року ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра було вирішено питання про заочний розгляд справи. За таких обставин, суд розглянув справу у відсутності учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження з можливістю ухвалення заочного рішення відповідно до ст.280 ЦПК України, оскільки відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з`явилася в судове засідання без повідомлення причин, відзиву не подала. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, вивчивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши надані докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов таких висновків. Положеннями ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Судом встановлено, що 22 квітня 2022 року [PERSON] звернулась до Запорізької районної філії Запорізького обласного центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітної (а. с. 15). Відповідно до наявного в матеріалах справи витягу з наказів про прийняті рішення по [PERSON] : наказом від 22 квітня 2022 року № НТ220422 [PERSON] було надано статус безробітної та розпочато виплату допомоги по безробіттю з 22 квітня 2022 року відповідно до ст. 22 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»; наказом №НТ220721 від 21 липня 2022 року [PERSON] було припинено виплату допомоги по безробіттю у зв`язку з припиненням реєстрації безробітної відповідно до п. 1 ст. 45 ЗУ «Про зайнятість населення», пп. 1-4 п. 30 Порядку №792 від 19 вересня 2018 року, у зв`язку з поданням безробітною особисто письмової заяви про зняття її з реєстрації як безробітну або відмови від її послуг відповідно до пп. 3 п. 1 ст. 45 ЗУ «Про зайнятість населення», пп. 10 п. 1 ст. 31 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та пп. 2 п. 1 ч. V Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, а також припинено реєстрацію безробітної [PERSON] відповідно до абз. 16 пп 1 п. 30 Порядку; наказом від 08 серпня 2022 року № НТ220808 прийнято рішення про повернення коштів у встановленому порядку відповідно до ч. 3 ст. 36 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» за період з 22 квітня 2022 року по 20 липня 2022 року у розмірі 2 945,16 грн. (а. с. 22-23). Матеріалами справи підтверджено, що відповідно до акту №36В розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» Запорізької районної філії Запорізького обласного центру зайнятості від 05 серпня 2022 року, комісією встановлено, що за даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування по безробітній [PERSON] , з підстав щодо правомірності надання статусу безробітній та виплати матеріального забезпечення, було виявлено отримання нею виплат «грошова допомога/компенсація непрацюючій працездатній особі, яка здійснює догляд за дитиною-інвалідом» і відповідно до висновків акту, [PERSON] дійсно отримує ДСД дитині з інвалідністю до 18 років та надбавку на догляд з 01 серпня 2017 року по 01 жовтня 2030 року (а.с.19-20). В матеріалах справи також наявна довідка про отримання (неотримання) допомоги №219 від 05 серпня 2022 року, яка видана [PERSON] про те, що вона перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Синельниківської РДА та отримує ДСД дитині з інвалідністю до 18 років та надбавку на догляд (а. с. 21). Також у матеріалах справи наявна претензія від Запорізької районної філії Запорізького обласного центру зайнятості №450/01-13 від 10 серпня 2022 року щодо повернення коштів виплачених [PERSON] , як допомога по безробіттю, в сумі 2 945,16 грн. і докази її направлення відповідачу, а також повторне повідомлення про стягнення суми матеріального забезпечення №571/01-22/1 від 10 березня 2025 року (а. с. 25-28). Статтею 4 ЗУ «Про зайнятість населення» визначено перелік осіб, які відносяться до зайнятого населення, а саме: до зайнятого населення належать непрацюючі працездатні особи, які фактично здійснюють догляд за дитиною з інвалідністю, особою з інвалідністю I групи або за особою похилого віку, яка за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду або досягла 80-річного віку, та отримують допомогу, компенсацію та/або надбавку відповідно до законодавства. Відповідно до ч. 3 ст. 44 ЗУ «Про зайнятість населення» відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного. Згідно із ч. 2 ст. 36 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Частиною 3 статті 36 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» встановлено, що сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до ч. 1 ст. 34 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» Фонд загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття має право стягувати кошти, виплачені особам, зареєстрованим як безробітні, у вигляді матеріального забезпечення на випадок безробіття та витрачені на надання соціальних послуг у разі встановлення факту їх отримання на підставі недостовірних відомостей, поданих особою. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що відповідач не мала права перебувати на обліку як безробітної особи, оскільки вона відносилася до категорії зайнятого населення, тому допомога по безробіттю у сумі 2945,16 грн. підлягає поверненню, а також матеріалами справи підтверджено, що заходи досудового врегулювання між сторонами вживались, але в добровільному порядку відповідачем не було повернуто вказані кошти. Враховуючи, що відповідачем всупереч ст. 81 ЦПК України не надано суду доказів, які б спростовували викладені у позовній заяві обставини, а в матеріалах справи наявні докази неправомірності отримання відповідачем допомоги по безробіттю за період з 22 квітня 2022 року по 20 липня 2022 року в у розмірі 2945,16 грн., суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. За змістом ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 2 422,40 грн.

Outcome: approved