Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

18.04.2025 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит - Капітал» звернулося до Зіньківського районного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 59177 грн та судовий збір. Позовні вимоги мотивує тим, що між АТ «Банк Форвард » та [PERSON] 23.11.2021 р. укладено договір про банківське обслуговування фізичних осіб шляхом підписання анкети заяви №300011272 відповідно до умов якого [PERSON] надано кредит у сумі 42700,00 грн строком на 1097 дні ,а відповідач зобов`язалася повернути кредит та сплачувати відсотки за користування ним. В свою чергу між АТ «Банк Форвард » та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит - Капітал»25.07.2024 року укладено договір факторингу №GL1N426202/1 , відповідно до якого до ТОВ «ФК Кредит - Капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідача за вищевказаним кредитним договором, яка кредитні кошти та відсотки за користування ними добровільно не повернула внаслідок чого утворилася заборгованість в сумі 59177 грн з яких: 40260,71 грн., заборгованість за відсотками 3,5 грн, заборгованість за комісією 18912,79 грн. Враховуючи вищевикладене позивач просить суд ухвалити рішення яким стягнути з відповідача суму боргу та судовий збір. Відповідно до ч. 4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. 22.10.2025 року ухвалою суду відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримав повністю, не заперечував стосовно заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, згідно довідки Опішнянської селищної ради зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.35) ,але в судове засідання, призначене на 09.02.2026 року не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку шляхом направлення судової повістки рекомендованою кореспонденцією на адресу за місцем її реєстрації, судова повістка повернулась до суду без вручення з відміткою Укрпошти «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.66-67), що вважається належним повідомленням та відповідає правовій позиції викладеної в постанові КЦС ВС від 10.05.2023 № 755/17944/18 (61-185св23), крім цього повідомлена через SMS повідомлення на номер її мобільного телефону ( а.с.63), причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не надала. Відомості про дати та час судових засідань знаходяться у вільному доступі на офіційному сайті Судової влади за адресою в мережі Інтернет https://zn.pl.court.gov.ua/sud1607. Згідно ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. На момент розгляду справи суду не було надано відповідачем жодних відомостей щодо зміни його місця проживання/перебування. У відповідності до приписів ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставляння у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Як встановлено ч. 3 ст. 130 ЦПК України, якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії. Таким чином, на підставі вищевикладених приписів ст.ст.128,130-131 ЦПК України суд вважає, що відповідач повідомлений належним чином. Відповідач з відзивом на позов до суду не зверталася. Заяв, клопотань та заперечень суду не надходило. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч.2 ст.191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Відповідно до ст.280 ЦПК України уразі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або, якщо зазначені ним причини визнані судом неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника позивача ТОВ ФК "Кредит-Капітал" та відповідача [PERSON] і ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення її по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України визначено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Судом встановлено, щоміж АТ «Банк Форвард » та [PERSON] 23.11.2021 р. укладено договір про банківське обслуговування фізичних осіб шляхом підписання анкети заяви №300011272 відповідно до умов якого [PERSON] надано кредит у сумі 42700,00 грн строком на 1097 днів ,а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплачувати відсотки за користування ним. Між АТ «Банк Форвард » та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит - Капітал»25.07.2024 року укладено договір факторингу №GL1N426202/1 , відповідно до якого до ТОВ «ФК Кредит - Капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] . Відповідач [PERSON] не виконує умови взятого на себе зобов`язання, не погашає кредит та не сплачує проценти за користування кредитом. Станом на день звернення із вказаним позовом до суду, заборгованість за кредитним договором № 30011272 від 23.11.2021 року становить 59177 гривень. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до вищезгаданого Договору факторингу, ТОВ Фінансова компанія Кредит-Капітал набуло права грошової вимоги за договором № 30011272 від 23.11.2021 року до відповідача [PERSON] у загальній сумі 59177 грн. Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст. 626 ЦК України). Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до положень ст.ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується ЗУ "Про електронну комерцію" (далі - Закон). Згідно зі ст.12 Закону України Про електронну комерцію якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 розділу ІІІ, якщо інше не встановлено цим параграфом і не впливає із суті кредитного договору. Відповідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Статтями 12, 13, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Наявні в матеріалах справи докази дають підстави вважати доведеними аргументи позивача, що відповідачем [PERSON] було отримано кредитні кошти на умовах та в порядку, що зазначені у кредитному договорі і вона користувалася ними. Також по обставинам спірних правовідносин судом встановлено, що відповідачем допущено порушення зобов`язання в частині повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом. Отже, враховуючи ті обставини, що в порушення умов кредитного договору відповідач [PERSON] фактично отримані та використані кошти у добровільному порядку не повернула, чим порушила права кредитора, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 59177 грн., знайшли своє підтвердження під час розгляду справи. Також на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved