Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області із позовом до Миргородської міської ради Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. На підтвердження позовних вимог вказав, що [INFO] померла [PERSON] , яка є матір`ю [PERSON] . 30 червня 2025 року позивачем було отримане свідоцтво про право на спадщину за законом. 26 вересня 2025 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Гриб Юлії Миколаївни із заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Приватним нотаріусом Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Гриб Ю.М. було винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що правовстановлюючі документи на вказаний житловий будинок відсутні. [PERSON] майже усе своє життя була зареєстрована та проживала у будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] , однак через відсутність будь-яких знань у сфері права, зокрема про необхідність реєструвати право власності на нерухоме майно, за життя померла не вжила заходів щодо оформлення належних правовстановлюючих документів на вказаний житловий будинок. З довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 24 вересня 2025 року №201- 20250924-0010459918 вбачається, що житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , було введено в експлуатацію у 1965 році. Згідно з витягом з реєстру територіальної громади від 29 вересня 2022 року № 2022/000690720, померла [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 06 грудня 1977 року. Відповідно до виписок з книги погосподарського обліку № 16 за 1991-1995, 1996- 2000, 2001-2005 роки, [PERSON] , [INFO] , 15 років була головою двору, членом господарства розташованого у селі Малі Сорочинці, Миргородського району, Полтавської області. Крім того, 11 лютого 1992 на ім`я [PERSON] було видано технічний паспорт на житловий будинок індивідуального житлового фонду за адресою: [ADDRESS] . Також 21 травня 2004 року між [PERSON] та Миргородською філією ВАТ «Полтаваобленерго» було укладено договір про користування електричною енергією №250111. В акті повторної перевірки димових і вентиляційних каналів комунально-побутових об`єктів, житлових та громадських об`єктів від 22 лютого 2023 року № 2836, саме [PERSON] вказано власником будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Зазначив, що будинок, збудований у період до 05 серпня 1992 року. На даний час отримати правовстановлюючі документи на вказане майно не є можливим через смерть спадкодавця, оскільки його цивільна правоздатність як фізичної особи припинена у момент його смерті. У зв`язку з чим позивач звернувся до суду і просить визнати за ним право власності на 1/2 частку житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після померлої матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області 22 жовтня 2025 року відкрито загальне позовне провадження по справі та призначене підготовче судове засідання (а.с. 39), ухвалою суду від 24 листопада 2025 року закрито підготовче провадження та розгляд справи призначено на 12 січня 2026 року ( а.с. 101). В судове засідання позивач не з`явився, його представник адвокат Ковердяєва Л.В. подала до суду клопотання, в якому позов підтримала повністю, просила його задовольнити та провести судовий розгляд без його участі та без участі позивача (а.с. 106, 116). Відповідач [PERSON] направила до суду клопотання про розгляд цивільної справи без її участі, не заперечувала проти задоволення позову. Зазначила, що додаткових заяв чи клопотань немає (а.с. 109, 115). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Гриб Юлія Миколаївна в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, заяв, клопотань до суду не надходило. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , яка була матір`ю позивача [PERSON] , [INFO] (а.с.12,13). Після смерті [PERSON] заведена спадкова справа №16/2025, спадщину прийняли її діти син [PERSON] та дочка [PERSON] , відповідач по справі (а.с.46-97). Постановою приватного нотаріус Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Гриб Ю.М. від 26 вересня 2025 року вих. № 356/02-31 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , після його матері [PERSON] , яка померла [INFO] у зв`язку з відсутністю документу, що посвідчує право власності спадкодавця на житловий будинок. (а.с. 17). Згідно з довідкою КП «Бюро технічної інвентаризації» Миргородської міської ради від 15 серпня 2025 р. №492-Д станом на 31 грудня 2012 року право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] (попередня назва , [ADDRESS] ) не зареєстровано (а.с.21). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом. Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. [PERSON] заповіту не залишила. Згідно з ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разу неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі, зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою четвертою статті 1273 цього Кодексу. Згідно з ч. 1, 2, 4 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Заяву про прийняття спадщини від імені малолітньої, недієздатної особи подають її батьки (усиновлювачі), опікун. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як встановлено судом, спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є її діти син [PERSON] та дочка [PERSON] , якій прийняли спадщину. Інших, спадкоємців, які прийняли спадщину, немає. Вказана обставина підтверджується копіями матеріалів спадкової справи № 16/2025, наданої до суду приватним нотаріусом Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Гриб Ю.М.. У зв`язку із викладеним позивач законно претендує на визнання за ним права власності на частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (попередня назва, [ADDRESS] ), в порядку спадкування після смерті [PERSON] . Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у своїй постанові від 15.01.2021 року по справі №1540/3952/18 прийшов до наступних висновків. Індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 5 серпня 1992 року, не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію. Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією висловленою Верховним Судом у постанові від 15 жовтня 2020 року у справі №623/214/17. Вперше на законодавчому рівні встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва постановою Кабінету Міністрів України від 5 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення», а до 05 серпня 1992 року закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності. За п. 3.1. Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення І та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 19 березня 2013 року № 95, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Фактично єдиним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації (лист Міністерства юстиції України від 23 лютого 2016 року № 8.4-35//18/1). Таким чином, у разі реєстрації збудованого до 5 серпня 1992 року будинку, особою яка його збудувала, достатнім є подання технічного паспорту, який по своїй суті підтверджує факт відповідності будинку будівельним нормам та стандартам, а тому можливості його експлуатації. Як вбачається з матеріалів справи, згідно виписок з книг погосподарського обліку № 16 за 1991-1995 року, №13 за 2001-2005 року, №16 за 1996-2000 року встановлено, що рік побудови будинку за адресою с.Малі Сорочинці Миргородського району, де головою господарства була [PERSON] - 1968 рік (а.с. 22-24). Так, згідно з Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, яка передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах(п. 20 Інструкції). Тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Відповідно до копії технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду від 11.02.1992 року, що міститься в матеріалах справи, житловий будинок та всі будівлі та споруди по [ADDRESS] побудовані 1965 року, тобто 5 серпня 1992 року (а.с. 25-28). З огляду на встановлені обставини, суд дійшов висновку, що враховуючи те, що будівництво вищезазначеного житлового будинку, який є об`єктом спадщини, відбувалось відповідно до чинного на час його будівництва законодавства і що на момент смерті спадкодавця цей будинок був повністю збудований, проте спадкоємець не може оформити належне йому право власності на вказаний будинок в порядку спадкування відповідно до вимог закону з тих підстав, що реєстрація права власності на будинок відсутня, суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на цей будинок у порядку спадкування за законом. В зв`язку з тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved