Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

Рішенням Індустріального районного суду міста Дніпра від 12 січня 2026 року позов [PERSON] задоволено частково. Розірвано спадковий договір укладений 22.10.2020 між [PERSON] , її чоловіком [PERSON] , як подружжям, як Відчужувачами, з одного боку, та [PERSON] , як Набувачем, з іншого боку, було укладено спадковий договір, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Якубою Юрієм Антоновичем за реєстровим №1488, в частині, що стосується відчужувача [PERSON] та набувача [PERSON] . Стягнуто з [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ; [ADDRESS] ) на користь [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) витрати по сплаті судового збору у сумі 605 грн 60 коп. (шістсот п`ять грн 60 коп.) В іншій частині позовних вимог відмовлено. У відповідності до ч.8 ст.141 ЦПК України позивач [PERSON] зобов`язана подати протягом п`яти днів після ухвалення рішення докази щодо розміру витрат, які вона сплатила у зв`язку з розглядом справи (витрати на правову допомогу), оскільки у позові нею була заявлена вимога про стягнення цих витрат з відповідача. 16.01.2026 представником позивача подані докази щодо розміру витрат, які [PERSON] сплатила у зв`язку з розглядом справи (витрати на правову допомогу), на загальну суму 44 125,00 грн 00 коп. Суд, вирішив питання щодо судових витрат на професійну правову допомогу без повідомлення учасників справи, у відповідності до ч.3 ст.270 ЦПК України. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, суд виходить з такого. Під час ухвалення рішення судом не було вирішене питання щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, але у позові позивач зазначив попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат на професійну правничу допомогу. Приписами ст. 270 ЦПК України встановлено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ч. 2 ст. 137 ЦПК). При цьому суд зобов`язаний врахувати: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (ч.3 ст. 141 ЦПК). На підтвердження понесення позивачем [PERSON] витрат на правничу допомогу суду надані наступні документи: договір №4/1 від 04.08.2025 про надання правової допомоги між нею та адвокатом Домарацькою М.С.; ордер від 04.08.2025; акт №2 прийому-передачі послуг від 16.01.2026 у якому наведено перелік наданих послуг та зазначена загальна вартість наданих послуг 44 125,00 грн.; квитанція від 16.01.2026 на підтвердження оплати послуг адвоката у розмірі 44 125,00 грн. В даній справі судом встановлено, що [PERSON] та адвокат Домарацька М.С. не узгоджували фіксований розмір гонорару, а у п.3.1. Договору №4/1 від 04.08.2025 домовились, що на розмір гонорару впливає строки розгляду справи, результат розгляду, ступінь важкості справи, обсяг правових послуг. При цьому суд зазначає, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартість підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено, тобто, коли у сторони виникло зобов`язання за умовами договору з оплати адвокатських послуг. Аналогічний висновок викладений у постанові ОП КГС у складі Верховного суду у справі №922/445/19 від 03.10.2019. У Постанові від 19 лютого 2020 року по справі № 755/9215/15-ц Велика Палата Верховного Суду зазначила, що «у позовному провадженні роль суду визначена як роль арбітра, який надає оцінку тим доказам і доводам, котрі наводяться сторонами у справі, і не може діяти на користь будь-якої зі сторін, і зазначила, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній зі сторін без відповідних дій із боку такої сторони». Відповідач своїм процесуальним правом не скористався, клопотання про зменшення розміру заявленої позивачем суми витрат на професійну правничу допомогу в суді не подав. Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу при розгляді даної справи в суді, суд приймає до уваги обставини справи та її значення для позивача, умови укладеного договору про надання правничої допомоги від 04.08.2025, а також обсяг наданих адвокатом послуг та співмірність винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи, часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, та приходить до висновку про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката в розмірі 22 062 грн 50 коп., що є пропорційним задоволеним позовних вимогами (50%), оскільки суд вважає, що позивачем належними доказами обґрунтовано розмір витрат на правничу допомогу у сумі 44 125 грн 00 коп.

Outcome: approved