Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Авансар», третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Плесюк О.С., в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 31 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., зареєстрований у реєстрі за №74865 про стягнення з неї на користь ТОВ «Фінансова компанія «Авансар» суми заборгованості в розмірі 78186 грн. 60 коп. за кредитним договором №200028107 від 10.05.2016 року, укладеним між нею та ПАТ «Банк Михайлівський», правонаступником всіх прав та обов`язків якого, на підставі договорів про відступлення права вимоги, в тому числі за кредитним договором №200028107 від 10.05.2016 року, є ТОВ «Фінансова компанія «Авансар». В обґрунтування позовної заяви зазначає, що з додатку «Дія» вона довідалася про відкриття приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Плесюком О.С. виконавчого провадження №69716253 від 24 серпня 2022 року. Підставою до відкриття вказаного виконавчого провадження став виконавчий напис вчинений 31 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., зареєстрований у реєстрі за №74865 про стягнення з позивача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Авансар» заборгованості за кредитним договором №200028107 від 10.05.2016 року, укладеним між [PERSON] та ПАТ «Банк Михайлівський», правонаступником всіх прав та обов`язків якого, на підставі договорів про відступлення права вимоги, в тому числі за кредитним договором №200028107 від 10.05.2016 року, є ТОВ «Фінансова компанія «Авансар». в розмірі 78186 грн. 60 коп., з яких: 20823 грн. 58 коп. заборгованість за тілом кредиту; 55613 грн. 02 коп. заборгованість за нарахованими відсотками за користування кредитом, 900 грн. заборгованість за нарахованою пенею та плата за вчинення виконавчого напису в розмірі 850 грн. Позивач вважає, що вказаний виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства України, без необхідної перевірки та встановлення безспірності боргу, зауважує, що стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором проводиться за період з 10.05.2016 по 28.05.2021 без зазначення дати виникнення права вимоги чи строку кредитування, при тому, що кредитний договір укладено 10.05.2016, а тому, на переконання позивача, за вказаний у виконавчому написі період заборгованість не могла виникнути у вказаному розмірі. Вказує, що виконавчий напис вчинений на кредитному договорі, який не було посвідчено нотаріально, без первинних бухгалтерських документів, які б підтверджували факт виникнення та безспірність заборгованості, без доказів отримання боржником вимоги кредитора про усунення порушень зобов`язання. Зазначила також, що вчиняючи виконавчий напис, приватний нотаріус не переконався не тільки у достовірності наявності простроченої заборгованості, а й не переконався у належному повідомленні її про суму заборгованості та в отриманні нею належної письмової вимоги про усунення порушень за Кредитним договором №200028107 від 10.05.2016 року. Більш того оскаржуваний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом 31.05.2021 року, тобто після набрання законної сили постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, якою залишено без змін ухвалу Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано та визнано незаконною і нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині. Мова йде про зміни, які дозволяли вчиняти виконавчі написи нотаріуса про стягнення заборгованості на договорах позики/кредиту, які не були нотаріально посвідчені. Отже, на переконання позивача кредитний договір №200028107 від 10.05.2016 року, який наданий приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання його таким, що не підлягає виконанню. За викладених обставин, позивач просить визнати виконавчий напис вчинений 31 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., зареєстрований у реєстрі за №74865, таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою судді від 15 квітня 2025 року відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали для надіслання суду відзиву на позовну заяву з доказами направлення такого відзиву позивачу. Копію наведеної ухвали було направлено сторонам, доказом чого є рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення. Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України не надходило. Відповідач у встановлений судом строк відзиву до суду подав, будь-яких клопотань чи заяв про неможливість подання відзиву у встановлений судом строк від відповідача не надходило. Третя особа правом для надання пояснень на позовну заяву не скористалась. Частиною 8 статті 178 ЦПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. За відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішив розглянути справу за наявними матеріалами справи. Водночас, суд враховує, що з моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк, для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, доказів тощо. Суд, прийнявши всі заходи по виклику відповідача, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву, зважаючи на те, що позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, постановив розглянути справу заочно, згідно із статтями 223 та 280 ЦПК України. Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи,

Outcome: approved