Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

У травні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» (далі - ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс») звернулося до Фастівського міськрайонного суду Київської області з цим позовом до відповідачки [PERSON] , у якому вказує, що 20 грудня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (далі - ТОВ «Авентус Україна») та відповідачкою укладено договір про надання споживчого кредиту № 7391879, відповідно до умов якого [PERSON] отримала кошти в розмірі 4400,00 грн строком на 360 днів шляхом переказу на її платіжну карту № [NUMBER] , емітовану в Акціонерному товаристві «Перший український міжнародний банк» (далі АТ «ПУМБ»), зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,2 % від суми кредиту за кожен день користування. 30 вересня 2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» укладено договір факторингу № 30.09/24-Ф, відповідно до умов якого право грошової вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 7391879 від 20 грудня 2023 року перейшло до ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс». Відповідачка належним чином не виконувала своїх обов`язків із повернення кредиту, внаслідок чого станом на 30 вересня 2024 року її заборгованість становить 15 919,20 грн, з яких: 4400,00 грн - заборгованість за кредитом, 11 519,20 грн - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.5 кредитного договору. Із урахуванням викладеного, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 7391879 від 20 грудня 2023 року станом на 30 вересня 2024 року у розмірі 15 919,20 грн та судові витрати по справі. Відповідачкою відзив до суду не подано. Ухвалою судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 17 червня 2025 року дану цивільну справу передано на розгляд до Васильківського міськрайонного суду Київської області. Ухвалою судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12 вересня 2025 року дану цивільну справу передано на розгляд до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області. Ухвалою судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 15 жовтня 2025 року дану цивільну справу передано на розгляд до Ізяславського районного суду Хмельницької області. Ухвалою судді Ізяславського районного суду Хмельницької області від 17 листопада 2025 року відкрито провадження у даній справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача Руденко К. В. у судове засідання не з`явився, у поданому до суду письмовому клопотанні просить розгляд справи проводити за його відсутності, вказує, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про причини неприбуття суд не повідомила. Відповідно до змісту частини 7 статті 128, пункту 4 частини 8 статті 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Як вбачається із повідомлення № 2802/03-14 від 12 вересня 2025 року Ізяславської міської ради Шепетівського району Хмельницької області, місце проживання [PERSON] зареєстроване у [ADDRESS] . Надіслана [PERSON] судова повістка повернулася до суду із повідомленням про причини повернення «адресат відсутній». Такі дані вказані у поштовому повідомленні, яке повернулося до суду у зв`язку з неможливістю вручення судової повістки на 09 лютого 2026 року на 15 год 00 хв. Іншої адреси свого місця проживання чи перебування [PERSON] суду не повідомлено. Тому у зв`язку з відсутністю [PERSON] за адресою місця реєстрації суд вважає, що остання повідомлена належним чином. У відповідності до положень статті 223 частини 4, статей 280-284 ЦПК України суд за згодою представника позивача вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній доказів в порядку заочного розгляду. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення із наступних підстав. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частини 1-4 статті 12 ЦПК України). Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до змісту частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1 статті 81 ЦПК України). Судом встановлено, що 20 грудня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту № 7391879. Згідно з умовами договору ТОВ «Авентус Україна» надало відповідачці кредит у розмірі 4400,00 грн строком на 360 днів зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 2,2 % за кожен день користування кредитом. За змістом пункту 2.1 цього договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Кредитний договір підписаний відповідачкою із використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». ТОВ «Авентус Україна» виконало свої зобов`язання за кредитним договором, надало відповідачці кредитні кошти в сумі 4400,00 грн. Однак позичальник свої зобов`язання за договором не виконала та не повернула у визначений строк отримані в борг грошові кошти, не сплатила проценти. Заборгованість відповідачки за кредитним договором станом на 30 вересня 2024 року складала 15 919,20 грн, з яких: 4400,00 грн - заборгованість за кредитом, 11 519,20 грн - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.5 кредитного договору. Зазначені обставини підтверджуються договором про надання споживчого кредиту № 7391879 від 20 грудня 2023 року, паспортом споживчого кредиту, таблицею обчислення загальної вартості кредиту для клієнта та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, довідкою Товариства з обмеженою відповідальністю «Пейтек Україна» від 14 жовтня 2024 року № 20241014-1/1, повідомленням АТ «ПУМБ» від 25 листопада 2025 року, розрахунком заборгованості первісного кредитора станом на 30 вересня 2024 року. 30 вересня 2024 року між ТОВ «Авентус Україна» і ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» був укладений договір факторингу № 30.09/24-Ф, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» відступило новому кредитору ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» за плату права грошової вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 30.09/24-Ф від 30 вересня 2024 року ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 7391879 від 20 грудня 2023 року у сумі 15 919,20 грн, з яких: 4400,00 грн - заборгованість за кредитом, 11 519,20 грн - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.5 кредитного договору. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина 1 статті 634 ЦК України). Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У силу статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). На підставі частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (стаття 1046 ЦК України). У наданих позивачем документах міститься відмітка про те, що підпис позичальника накладений в електронному вигляді шляхом одноразового ідентифікатора. Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. У статті 11 цього Закону передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 вказаного Закону). Згідно з частинами 1 і 2 статті 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. За змістом частини 1 статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Позивач надав суду докази того, що перехід права вимоги за кредитним договором № 7391879 від 20 грудня 2023 року відбувся належним чином. Доведеною є обставина отримання [PERSON] грошових коштів у порядку та на умовах, що визначені кредитним договором, взяті на себе зобов`язання остання не виконала у передбачені строки кошти та нараховані відсотки не повернула, у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість. Тому наявні підстави для її стягнення у примусовому порядку. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» ґрунтуються на законі, а тому підлягають задоволенню. Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Тому з відповідачки на користь позивача повинно бути стягнено сплачений судовий збір у сумі 2 422 грн 40 коп. Щодо витрат на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн, суд дійшов таких висновків. Згідно з частиною 3 статті 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних із розглядом справи. Пунктом 1 частини 3 статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. На підставі частин 1-6 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката відповідачкою не заявлено. До позовної заяви позивачем додано договір про надання юридичних послуг № 02/08/2024 від 02 серпня 2024 року, акт приймання-передачі наданих послуг № 45 від 04 лютого 2025 року до договору про надання юридичних послуг № 02/08/2024 від 02 серпня 2024 року, витяг з реєстру № 1 від 04 лютого 2025 року, платіжну інструкцію про сплату коштів. Відповідно до умов договору про надання юридичних послуг № 02/08/2024 від 02 серпня 2024 року, укладеного між ФОП [PERSON] та ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс», визначено, що вартість складання позовної заяви про стягнення заборгованості з боржника замовника становить 10 000,00 грн. Відповідно до положень п. 4.1 цього договору замовник вважається таким, що отримав послуги, а виконавець таким, що надав послуги, після підписання акта приймання-передачі наданих послуг. Згідно з актом приймання-передачі наданих послуг № 45 від 04 лютого 2025 року до договору про надання юридичних послуг № 02/08/2024 від 02 серпня 2024 року, витягом з реєстру № 1 від 04 лютого 2025 року до цього акта за підготовку позовної заяви про стягнення заборгованості з [PERSON] за договором № 7391879 та клопотання про витребування доказів встановлено вартість 10 000,00 грн, загальна кількість складених позовних заяв становить 10 штук на загальну суму 100 000,00 грн. Згідно з платіжною інструкцією кредитового переказу коштів № 1900 від 06 лютого 2025 року ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» сплатило [PERSON] 100 000,00 грн. Тому з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу в сумі 10 000,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved