Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

25.09.2025, [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 12 січня 2022 року між нею, [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що Рахівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рахівському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) складено відповідний актовий запис за №6, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу у них народилося троє дітей: син [PERSON] - [INFO] ; син [PERSON] - [INFO] та син [PERSON] - [INFO] , які проживають з нею. Причиною звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу, стало те, що сімейне життя з відповідачем в них не склалося через різні характери та погляди на життя, на вирішення сімейних проблем та виховання дітей, різні життєві цінності та інтереси. Відповідач, не поважав її як дружину, не піклувався про створення у сім`ї доброзичливої сприятливої морально-психологічної атмосфери. Внаслідок чого, між ними часто виникали непримиримі протиріччя щодо ведення спільного господарства та виховання дітей, що в свою чергу, призвело до втрати почуття любові, взаємної поваги та розпаду сім`ї. Відповідач ставиться до неї зверхньо, вчиняє морально-психологічний тиск, кричить, ображає, принижує на очах у дітей, поводиться агресивно, виступає ініціатором скандалів, погрожує фізичною розправою та декілька разів вдавався до завдання їй побоїв, тому, з травня 2025 року між ними припинилися подружні стосунки, відносини перейшли в конфліктну фазу примирення виявилося неможливим. Впевнившись в тому, що їх сім`я розпалася остаточно, відновити її неможливо, подальше спільне життя з відповідачем буде суперечити її інтересам позивачки, тому просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та винести судове рішення, яким шлюб між нею та відповідачем розірвати. Ухвалою судді Рахівського районного суду Закарпатської області Марусяк М.О. від 30.09.2025 відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням викликом сторін. Позивачка [PERSON] , у судове засідання, жодного разу, не з`явилася. Поряд з цим, разом з позовною заявою про розірвання шлюбу, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить такі задовольнити, строк на приминення не надавати. Відповідач, [PERSON] , у судове засідання, жодного разу, не з`явився. Був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи засобами поштового зв`язку, які згідно роздруківок відстеження трекінгу Укрпошта, були вручені відповідачу, а також шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, однак відзиву на день судового розгляду справи не надав. Заяв чи клопотань про надання строку на примирення від відповідача не надходило. Згідно з ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Дослідивши надані позивачкою письмові докази, суд, прийшов до наступного висновку. Згідно частини 1 статті 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12 січня 2022 року у Рахівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Рахівському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про що зроблено відповідний актовий запис за №6 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу у подружжя народилося троє дітей: син [PERSON] - [INFO] ; син [PERSON] - [INFO] та син [PERSON] - [INFO] . Відповідно до ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В роз`ясненнях Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Поряд з цим, у відповідності до ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Із статті 56 СК України вбачається, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. Позивачка, [PERSON] , на задоволенні позову наполягає. Відповідач, [PERSON] , відзиву на позов не подавав. Таким чином, враховуючи, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] , не може бути збережений, оскільки зазначені обставини свідчать про те, що він фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім`ї стало неможливим, його формальне існування обмежує особисту свободу позивачки, порушує її особисті інтереси, що має істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка, [PERSON] , як особа, яка змінила своє прізвище при реєстрації шлюбу, у позовній заяві зазначила що, після розірвання шлюбу, вона бажає залишити собі прізвище [PERSON] . В силу вимог ст.115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу, після набранням ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення, для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Отже, копію рішення суду, після набрання ним законної сили, слід надіслати до Рахівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Рахівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, для виконання. Питання про відшкодування судових витрат позивачкою не ставилося. На підставі викладеного,

Outcome: approved