Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-10 00:00:00

22 грудня 2026 року АТ КБ "Приватбанк" звернулось до Хмільницького міськрайонного суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05 квітня 2006 року між банком та [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. На підставі цього договору відповідач отримала картку та користувався коштами, повертала використану суму кредитного ліміту та сплачувала проценти, але припинила своєчасно надавати банку грошові кошти для погашення заборгованості. Крім цього, відповідач 05 квітня 2024 року підписала заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, на підставі якого отримала додаткову кредитну картку. Таким чином, у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань, у неї станом на 14 листопада 2025 року утворилась заборгованість в розмірі 59 158,53 грн, з яких 46 211,75 грн - заборгованість за тілом кредиту, 12 946,78 грн - заборгованість за простроченими відсотками. Враховуючи викладене позивач просить стягнути із відповідача на свою користь 59 158,53 грн заборгованості за кредитним договором та 2 422,40 грн судового збору. Ухвалою суду від 24 грудня 2025 року у даній справі було відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду від 14 січня 2026 року здійснено перехід до розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено справу до судового розгляду. Учасники справи в судове засідання не з`явились, про час, день та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач заяв, клопотань, відзиву не надала, причини неявки до суду не повідомила. За одночасного існування умов, визначених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом ухвалено проводити заочний розгляд справи Суд, дослідивши наявні у справі матеріали та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом установлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами ст. 526, 527, 530, 536, 546, 549, 550, 610-611, 625, 629, 638, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України. Відповідно до ст. 1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Такими обставинами (предметом доказування) у даній справі є наявність між сторонами договірних правовідносин, що випливають з кредитного договору, та належне (неналежне) виконання сторонами своїх зобов`язань відповідно до умов кредитного договору та вимог ЦК України. Судом установлено, що 05 квітня 2006 року [PERSON] підписала заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ " Приват Банк". Підписанням цієї заяви відповідач надала згоду на те, що ця заява разом із Умовами та правил надання банківських послуг, Правилами користування кредитною карткою, Тарифами складають договір про надання банківських послуг. 05 квітня 2024 року [PERSON] підписала заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, чим висловила свою згоду на приєднання до розділу "Загальні положення", підрозділів ("Кредитні картки", "Поточні рахунки", "Використання картки", "Віддалені канали обслуговування", "Оплата частинами та Миттєва розстрочка", "Система переказів PrivatMoney", "Операції у відділеннях (умови та правила проведення операцій у відділеннях Банку)", "Автоплатежі", "Сервіс "BankID", Умов та Правил надання банківських послуг акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" (далі - Умови та правила), що розміщені в мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms, в редакції, чинній на дату підписання цієї Заяви, які разом становлять змішаний договір: Договір банківського рахунка, споживчого кредиту та обслуговування платіжного інструменту та Генеральний кредитний договір в частині надання споживчих кредитів "Кредитна картка", "Оплата частинами", "Миттєва розстрочка", приймає всі права та обов?язки, встановлені в цьому Договорі та зобов?язується їх належним чином виконувати. Судом установлено укладення між сторонами кредитного договору та погодження істотних умов кредитного договору, матеріали справи містять достатньо доказів отримання відповідачем кредитних коштів та їх використання. Разом з тим, відповідач неналежно виконує умови кредитного договору. Як слідує із розрахунку заборгованості станом на станом на 14 листопада 2025 року утворилась заборгованість в розмірі 59 158,53 грн, з яких 46 211,75 грн - заборгованість за тілом кредиту, 12 946,78 грн - заборгованість за простроченими відсотками. Даний розмір заборгованості підтверджується сукупністю наданих доказів і ніким не оспорюється. На підставі вищезазначеного, суд дійшов до висновку про наявність спірних правовідносин між сторонами, які належать до договірних зобов`язань, а саме випливають з договорів кредиту, встановив, що права позивача порушення відповідачем, а тому вони підлягають захисту, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором б/н від 05 квітня 2006 року в розмірі 59 158,53 грн. В силу ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати. На підставі ст.ст. 509, 526, 536, 610, 611, 623, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України,

Outcome: approved