Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

АТ «Кредобанк» пред`явило позов до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № CASHSPK-355 від 11.07.2018 в розмірі 26346,26 грн. та понесених судових витрат в розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 11.07.2018 [PERSON] уклала з ПАТ «Кредобанк» Кредитний договір № CASHSPK-355. Відповідно до умов договору відповідачці було надано кредит у розмірі - 30600,00 гривень, строком на 60 місяців до 10.07.2023, з процентною ставкою 49,99 %. Відповідно до умов кредитного договору банк зобов`язувався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені графіком погашення кредиту. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання відповідачці кредиту. Відповідачка [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитним договором, яка станом на 25.11.2025 складає 26346,26 грн., з яких: тiло кредиту 10311,05 грн.; вiдсотки 16035,21 грн. Враховуючи, що відповідачка своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконала, АТ «Кредобанк» звернулось до суду. Ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 07.01.2026 відкрито провадження та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачка [PERSON] отримала копію ухвали про відкриття провадження, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. У встановлений судом строк заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, відзив на позов та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін відповідачка суду не надала, відтак, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 11.07.2018 між ПАТ «Кредобанк» та відповідачкою було укладено кредитний договір № № CASHSPK-355, відповідно до якого відповідачка отримала кредит у розмірі 30600,00 гривень строком на 60 місяців до 10.07.2023. Згідно з п. 4.1. Договору за користування кредитом позичальник сплачує банку відсотки за процентною ставкою 49,99 % річних. Відповідно до п. 6.1 та п. 6.2 Договору, позичальник зобов`язаний повернути банку кредит у повному обсязі в порядку і строки (терміни), передбачені кредитним договором. Позичальник здійснює погашення заборгованості за цим кредитним договором, відповідно до Графіку платежів. Всього позичальник зобов`язаний здійснити 60 щомісячних платежів по 1411 грн. щомісячно, кожного останнього числа відповідного місяця, впродовж 60 місяців з дати укладення Кредитного договору. Згідно з п. 6.3. позичальник щомісячно, здійснює повернення суми заборгованості за кредитом, сплачує проценти за користування кредитом, у вигляді рівних сумм - ануїтетного платежу. Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, що підтверджується копією меморіального ордеру № 38322660 від 11.07.2018, проте відповідачка в порушення умов договору свої зобов`язання не виконала, у зв`язку з чим станом на 25.11.2025 заборгованість [PERSON] перед АТ «Кредобанк» становить 26346,26 грн., з яких: тiло кредиту 10311,05 грн.; вiдсотки 16035,21 грн, що підтверджується копією виписки по рахункам. З метою добровільного досудового врегулювання спору 13.10.2025 року АТ «Кредобанк» направлено [PERSON] досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань, проте заборгованість за кредитом погашена не була. Надаючи правову оцінку встановленим фактам і правовідносинам, суд зазначає наступне. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно із ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Так, надані позивачем докази, які досліджені судом, підтверджують факт укладення договору та порушення відповідачкою взятих на себе договірних зобов`язань. Водночас, відповідачкою не надано до суду жодних пояснень, заперечень та відзиву щодо позовних вимог позивача, а також жодного належного та допустимого доказу в спростування доводів позивача щодо нарахованої суми заборгованості. Отже, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України, враховуючи, що в матеріалах справи наявні належні та допустимі докази щодо невиконання договірних зобов`язань відповідачкою, суд вважає, що позовні вимоги позивача необхідно задовольнити в повному обсязі, зокрема, стягнути з відповідачки на користь АТ «Кредобанк» заборгованість станом на 25.11.2025 за кредитним договором № CASHSPK-355 від 11.07.2018 в розмірі 26346,26 грн. Відповідно до ст. 264 ЦПК України суд під час ухвалення рішення вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Як встановлено судом, позивачем понесені судові витрати у вигляді судового збору за подання позовної заяви в сумі 2422,20 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 59541393 від 17.12.2025. Отже, понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати у виді сплаченого судового збору в сумі 2422,20 грн. підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача, відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved