Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-10 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» звернулось до Корольовського районного суду м. Житомира із позовною заявою, відповідно до змісту якої просить: - стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , адреса реєстрації місця проживання: [ADDRESS] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», ІКЮО: 40340222, адреса: 03035, м. Київ, пл. Солом`янська, 2 заборгованість за кредитним договором у розмірі 40 181,12 гривень; - стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , адреса реєстрації місця проживання: [ADDRESS] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», ІКЮО: 40340222, адреса: 03035, м. Київ, пл. Солом`янська, 2 сплачений ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» судовий збір, а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9 200 (дев`ять тисяч двісті) гривень. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 19.11.2019 між Акціонерним Товариством Альфа-Банк та [PERSON] було укладено договір про надання кредиту №500824199, відповідно до умов якого АТ «Альфа-Банк» надав позичальнику кредит у сумі 31 022,21 грн, строк кредиту 60 місяців на споживчі потреби з відсотковою ставкою 23%. Договір кредитної лінії укладено з відповідачем у електронній формі відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію», який має силу договору, укладеного в письмовій формі та підписаний сторонами. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання позичальнику кредиту, натомість позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість. 22.02.2021 між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК Форт» було укладено договір факторингу, за умовами якого права вимоги за кредитним договором перейшло до ТОВ «ФК Форт». В подальшому 23.02.2021 між ТОВ «ФК Форт» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» було укладено договір факторингу, за умовами якого права вимоги за кредитним договором перейшло до ТОВ «ФК «Еліт Фінанс». Згідно детального розрахунку заборгованості станом на 23.02.2021 загальний розмір заборгованості відповідача становить 40 181,12 грн, яка складається з тіла кредиту в розмірі 31 022,21 грн, заборгованість по відсоткам за користування кредитом 8 358,91 грн. Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира у даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачка [PERSON] відзиву на позовну заяву не подавала. Ухвала про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та доданими до неї документами, двічі направлялися на адресу відповідачки за зареєстрованим місцем її проживання, у відповідності до приписів ЦПК України, однак поштові відправлення повернулись на адресу суду не врученими, востаннє з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Також відповідачка повідомлялась про розгляд справи шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України. Постановою Верховного Суду від 19 грудня 2022 року в справі № 910/1730/22 визначено, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, за відсутності відомостей у суду про наявність у такої сторони інших засобів зв`язку та/або адреси електронної пошти, необхідність зазначення яких у процесуальних документах передбачена статтями 162, 165, 258, 263, 290, 295 ГПК України, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі. Згідно ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 19.11.2019 між [PERSON] та АТ «Альфа-Банк» було укладено кредитний договір, що підтверджується офертою на укладання угоди про надання кредиту № 500824199 з підписаним акцептом пропозиції на укладання угоди про надання споживчого кредиту №500824199 від 19.11.2019, із наступними умовами: тип кредиту кредит готівкою; сума кредиту 31 515,47 грн; процентна ставка % річних 23.00%, тип ставки - фіксована; строк кредиту 60 міс. У відповідності до наявного в матеріалах справи додатку №1 до угоди про надання кредиту №500824199 від 19.11.2019, Акціонерне товариство «Альфа-Банк» та [PERSON] погодили графік платежів, відповідно до якого позичальник в строк до 20.11.2024 повинна була повернути кредит у загальному розмірі 53 306,08 грн, що складається з суми кредиту 31 515,47 грн, суми процентів за користування кредитом 21 790,61 грн. Також 19.11.2019 [PERSON] підписано паспорт споживчого кредиту. Між [PERSON] та АТ «Альфа-Банк» було укладено договір про внесення змін і доповнень до угоди про надання кредиту №500924199 від 19.11.2019. Відповідно до п.1 договору, підписанням цього договору про внесення змін і доповнень, сторони дійшли спільної згоди змінити порядок повернення кредиту, сплати процентів за його користування та інших платежів за угодою про надання кредиту, внаслідок чого сторони погодились, що повернення заборгованості за угодою про надання кредиту здійснюється наступним шляхом: - повернення кредиту позичальником з 20.06.2020 здійснюється щомісячно у сумах та в терміни, в порядку та на умовах, визначених угодою про надання кредиту та відповідно до графіку платежів, який є Додаток №1 до угоди про надання кредиту у та її невід`ємною частиною у редакції, що додається до цього договору про внесення змін і доповнень (Додаток №1); - сплата процентів за користування кредитом, сум комісійної винагороди та інших платежів за угодою про надання кредиту здійснюються у сумах та в терміни, в порядку та на умовах, визначених угодою про надання кредиту та відповідно до графіку платежів, який є додаток №1 до угоди про надання кредиту та її невід`ємною частиною у редакції, що додається до цього договору про внесення змін і доповнень (додаток №1). Згідно виписки по особовим рахункам [PERSON] за період з 19.11.2019 по 22.02.2021, остання отримала кредитні кошти в сумі 31 515,47 грн та користувалась ними. 22.02.2021 року між Акціонерним товариством «Альфа-Банк» (Клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК ФОРТ» (Фактор) укладено договір факторингу №1, згідно п.2.1 якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступає Фактору, а Фактор набуває належне Клієнтові право вимоги до боржників за договорами, перелік яких наведено в Додатку № 1-1 до Договору. Згідно пункту 2.2 договору факторингу право вимоги, що відступається згідно даного договору, включає суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями, пенями та всіма іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належить клієнту. Відповідно до п.4.1 Договору, Права Вимоги за цим Договором сторони оцінюють у 243 430 993 (двісті сорок три мільйони чотириста тридцять тисяч дев`ятсот тридцять три) гривень 52 копійок (Ціна Прав Вимоги). Відповідно до п.4.2 Договору, Фактор зобов`язаний передати в розпорядження Клієнту грошові кошти і сплатити Клієнтові Ціну Прав Вимоги в розмірі 14 235 001 (чотирнадцять мільйонів двісті тридцять п`ять тисяч одна) гривня 00 копійок, шляхом перерахування на рахунок Клієнта № [NUMBER] відкритого в АТ «Альфа-Банк» до 23.02.2021. Актом приймання-передачі Реєстру боржників від 22 лютого 2021 року до договору факторингу №1 від 22.02.2021, підтверджено отримання товариством реєстру боржників із загальною кількістю боржників 10 590 на загальний розмір заборгованості 219 536 249,91 грн та за штрафними санкціями (неустойками, пенею) 23 894 743,61 грн. Відповідно до виписки з додатку до договору факторингу №1 від 22 лютого 2021 року, ТОВ «ФК Форт» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №500824199 від 19.11.2019 в сумі 40 181,12 грн, з якої 31 022,21 грн залишок по тілу кредиту, 8 358,91 грн залишок по відсоткам, 800,00 грн залишок заборгованості за штрафними санкціями. Платіжним дорученням № 35 від 23 лютого 2021 підтверджується оплата TOB «ФК Форт» за право вимоги згідно договору факторингу №1 в сумі 14 235 001,00 грн. 23 лютого 2021 року між ТОВ «ФК Форт» (Клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Еліт Фінанс" (Фактор) укладено договір факторингу №01-23-02/21, згідно п.2.1. якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступає Фактору, а Фактор набуває належне Клієнтові право вимоги до боржників за договорами, перелік яких наведено в Додатку № 1-1 до Договору. Згідно пункту 2.2 договору факторингу право вимоги, що відступається згідно даного договору, включає суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями, пенями та всіма іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належить клієнту. Пунктом 4.1 Договору вбачається, що Права Вимоги за цим Договором сторони оцінюють у 243 430 993 (двісті сорок три мільйони чотириста тридцять тисяч дев`ятсот тридцять три) гривень 52 копійок (Ціна Прав Вимоги). Актом приймання-передачі Реєстру боржників від 23 лютого 2021 року до договору факторингу №01-23-02/21 від 23.02.2021, підтверджено отримання товариством реєстру боржників із загальною кількістю боржників 10 590 на загальний розмір заборгованості 219 536 249,91 грн та за штрафними санкціями (неустойками, пенею) 23 894 743,61 грн. Відповідно до виписки з додатку до договору факторингу №01-23-02/21 від 23 лютого 2021 року, ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №500824199 від 19.11.2019 в сумі 40 181,12 грн, з якої 31 022,21 грн залишок по тілу кредиту, 8 358,91 грн залишок по відсоткам, 800,00 грн залишок заборгованості за штрафними санкціями. Платіжним дорученням № 129 від 23 лютого 2021 підтверджується оплата TOB «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» за право вимоги згідно договору факторингу №01-23-02/21 в сумі 13 235 000,00 грн. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості, у [PERSON] загальна заборгованість згідно кредитного договору №500824199 від 19.11.2019 станом на 22.02.2021 складає 40 181,12 грн, з якої: за кредитом 31 022,21 грн, по процентам 8 358,91 грн, по штрафам 800,00 грн. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне. Положеннями частин 1, 3 статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковим відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (ч.1 ст.633 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Аналіз вказаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору. Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами. При цьому, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу, визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч.1 ст.599 ЦК України). З урахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку, що договір про надання кредиту №500824199 від 19.11.2019 був укладений між Акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] з дотриманням вимог законодавства, підписаний відповідачем особисто, та при його укладенні погоджено всі істотні умови кредитування. При цьому, факт отримання [PERSON] кредитних коштів підтверджується випискою по особовим рахункам. Відомості щодо погашення відповідачкою заборгованості в матеріалах справи відсутні. Разом з тим, в позовній заяві позивач просить стягнути з відповідачки [PERSON] заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 40 181,12 грн, яка складається з суми заборгованості по тілу кредиту 31 022,21 грн, суми заборгованості по процентам за користування кредитом 8 358,91 грн, тобто 39 381,12 грн (8 358,91 грн +31 022,21 грн) Однак, відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» вбачається, що загальна заборгованість згідно кредитного договору №500824199 від 19.11.2019 станом на 22.02.2021 складає 40 181,12 грн, з якої: за кредитом 31 022,21 грн, по процентам 8 358,91 грн, по штрафам 800,00 грн. Тобто в суму заборгованості 40 181,12 грн також включено суму штрафу в розмірі 800 грн. Таким чином, оскільки сторонами кредитного договору погоджено нарахування процентів за користування кредитними коштами, та факт їх отримання відповідачкою підтверджено матеріалами справи, відтак обгрунтованими є вимоги позивача про стягнення з [PERSON] заборгованості за тілом кредиту та процентами, що становить 39 381,12 грн. Щодо вимоги про стягнення з відповідачки штрафу, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Разом з тим, позов не містить обгрунтування стягнення штрафу в розмірі 800 грн, а умовами кредитного договору № 500824199 та додатком №1 до угоди про надання кредиту №500824199 від 19.11.2019 не визначено порядок нарахування та розмір штрафних санкцій. Отже, позов в частині стягнення з відповідачки штрафу у розмірі 800, 00 грн задоволенню не підлягає. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Згідно з ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 967,71 грн (39 381,12 грн/40 181,12 грн *3 028,00 грн) підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача. Щодо витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне. На підтвердження витрат на правову допомогу під час розгляду даної справи, позивачем до суду договір про надання правничої допомоги №03-07/24 від 03.07.2024, акт №4 приймання-передачі наданих послуг від 02.06.2025, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, платіжну інструкцію №2739 від 10.06.2025. Згідно п.1.1 договору, в порядку та на умовах, визначених цим договором, Адвокат надає Клієнту послуги захисту прав та інтересів Клієнта під час розгляду судом будь-якої інстанції справ у якій Клієнт є учасником. Відповідно до п.3.1. вказаного договору, вартість послуг Адвоката встановлюється в розрахунку, що ціна однієї години затраченого Адвокатом часу на надання послуг становить 2000 грн (дві тисячі гривень 00 копійок) без ПДВ. Конкретні суми до оплати наводяться у Акті (актах) приймання-передачі наданих послуг, надісланих адвокатом та погоджених із Клієнтом. Відповідно до Акту №4 приймання-передачі наданих послуг від 02 червня 2025 року сума гонорару адвоката складається з вартості таких послуг: надання первинної консультації замовнику у справі 1 000,00 грн (0,5 година); правовий аналіз наявних документів у замовника, правової ситуації із застосуванням відповідного законодавства, правових висновків Верховного Суду та Європейського суду з прав людини 4 000,00 грн (2 години); підготовка та подання позовної заяви 4 200,00 грн (2,1 години). Всього 9 200 грн. Згідно платіжної інструкції № 2739 від 10.06.2025, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» сплатило на користь Адвокат Литвиненко Оксана Ігорівна 9 200,00 грн з призначенням платежу: Оплата згідно договору №03-07/24 про надання правничої допомоги від 03.07.2024 року без ПДВ. У відповідності до п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) від 5 липня 2012 року, договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Згідно статті 19 Закону № 5076-VI, видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Відповідно до ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Враховуючи наведені приписи, категорію справи, яка є нескладною та розгляд якої проведено в порядку спрощеного позовного провадження без фіксації судового/судових засідань за допомогою технічних засобів, обсягу наданих позивачем доказів, сталої судової практики щодо розгляду справ даної категорії, cуд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 3 500 грн, що на думку суду, є достатнім та справедливим.

Outcome: partial