Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

Представник позивача ТОВ «Факторинг Партнерс» звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором. Позовна заява обґрунтована тим, що 20.12.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] в електронній формі укладено договір № 4021282, за умовами якого відповідачка отримала кредитні кошти в сумі 8100 грн., які зобов`язалась повернути та сплатити відсотки за користування кредитом. Відповідачка умови договору не виконала, у зв`язку з чим виникла заборгованість в сумі 18397,85 грн., яка складається з наступного: 7072 грн. за тілом кредиту, 11325 грн.- за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги. 26.07.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладений договір відступлення права вимоги № 26-07/2024, за умовами якого позивач отримав право вимоги до відповідачки за вказаним кредитним договором. Посилаючись на викладені обставини, представник позивача просить стягнути з відповідача заборгованість за договором № 4021282 від 20.12.2021 в сумі 18397,85 грн. та судові витрати. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05.05.2025 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив справу розглядати без участі представника, проти винесення заочного рішення суду не заперечував, про що зазначив в прохальній частині позовної заяви. Відповідачка [PERSON] до сууд двічі не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, шляхом надсилання судової повістки за місцем проживання. Частиною 4 ст.223 ЦПК України передбачено, що, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Як врегульовано ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таки х умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Письмових заперечень проти позову, заяв та клопотань до матеріалів справи не надано, про причини своєї неявки відповідач суд не повідомив, заяв по суті справи не подав. Тому у відповідності до ч.4 ст.223 ЦПК України, враховуючи думку представника позивача, дотримання вимог ч.1 ст.280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, а саме ухвалює згідно з ч.1 ст. 281 ЦПК України розглядати справу в заочному порядку. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України. Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 20.12.2021 на підставі анкети-заяви (а.с.43) між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] в електронній формі укладено договір про споживчий кредит № 4021282, за умовами якого відповідачка отримала кредитні кошти в сумі 8100 грн., строком на 15 днів з 20.12.2021, які зобов`язалась повернути та сплатити відсотки на інші платежі, передбачені договором. Пунктом п.1.5.2 проценти за користування кредитом 12,15 грн., які нараховуються за ставкою 0,01% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно з п.1.6 договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Пунктом 2.3 договору визначені умови Пролонгації строку кредитування. Продовження вказаного в п.1.3 Договору строку кредитування може відбуватись на пільгових або стандартних (базових) умовах. Пролонгація на пільгових умовах: позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством (далі - Правила), що розміщені на веб-сайті Товариства і є невід`ємною частиною цього Договору. Для продовження строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Визначені можливі періоди продовження строку кредитування. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на пільгових умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за ставкою визначеною п.1.5.2 Договору. Пролонгація на стандартних (базових) умовах: позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п. 1.6 Договору (а.с.26-30). З метою укладення договору ТОВ «Мілоан» було проведено ідентифікацію відповідача одноразовим ідентифікатором (а.с.49). Згідно з графіком платежів загальна вартість кредиту становить 8112,15 грн. (а.с.41). Відповідач ознайомлений з Паспортом споживчого кредиту № 4021282 (а.с.42). На виконання умов договору ТОВ «Мілоан» на банківську картку відповідачки зараховано кредитні кошти в сумі 8100 грн., про що свідчить довідка, видана ТОВ «ФК «Елаєнс» (а.с.50). Згідно з відомістю про щоденні нарахування, заборгованість за договором, укладеним з відповідачкою становить 18397,85 грн., яка складається з наступного: 7072 грн. за тілом кредиту, 11325,85 грн.- за відсотками за користування кредитом за період з 21.12.2021 по 24.02.2022 включно. Як вбачається з відомості, відбулась пролонгація договору (а.с.51). Порядок надання кредиту визначений Правилами надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Мілоан» (а.с.44-48). У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань станом на 03.09.2025 у відповідачки утворилась заборгованість за кредитним Договором № 4021282 від 20.12.2021 в сумі 18397,85 грн., яка складається з наступного: 7072 грн. за тілом кредиту, 11325,85 грн.- за відсотками за користування кредитом. (а.с.7). 26.07.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладений договір факторингу № 26-07/2024, за умовами якого позивач отримав право вимоги до відповідачки за договором про споживчий кредит № 4021282 (а.с.8-24). За приписами ч.ч. 1, 2ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ч.ч. 1, 2ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Із прийняттям Закону України "Про електронну комерцію", який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами статті 11Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному у статті 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - пункт 2статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" Статтею 12Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору - пункт 5 частини 1статті 3 Закону України "Про електронну комерцію". Згідно з ч. 1ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч.1ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до положень статей 1077,1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно з статтею 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Частинами першою, другою статті 1082ЦКУкраїни встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Дослідженими судом доказами підтверджується, що відповідачка [PERSON] , шляхом введення одноразового ідентифікатора, підписала договір про споживчий кредит № 4021282 від 20.12.2021 з додатками (Графік платежів, Паспорт споживчого кредиту), тобто відповідний договір вважається укладеним у відповідності до ст.11 Закону України "Про електронну комерцію" та, відповідно, сторони досягли згоди щодо всіх його істотних умов, у тому числі й щодо сплати відсотків. Договір укладений строком на 15 днів. В процесі користування кредитними коштами відбулась пролонгація договору. Відповідачка зобов`язання за кредитним договором не виконала, у зв`язку з чим виникла заборгованість в сумі 18397,85 грн., яка складається з наступного: 7072 грн. за тілом кредиту, 11325,85 грн.- за нарахованими відсотками, та підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» підлягають задоволенню. Щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, суд прийшов до наступного. Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною третьої вказаної статті встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження надання правової допомоги представником позивача суду надано договір про надання правової допомоги № 02-07/2024 від 02.07.2024, згідно з яким правова допомога ТОВ «Факоринг Партнерс» надавалась Адвокатським об`єднанням «Лігал Асістенс», прайс-лист, заявка про отримання юридичної допомоги, Витягом з акту № 17 про надання правової допомоги. Витягом з акту № 17 про надання правової допомоги, згідно з яким АО «Лігал Асістенс» надано правову допомогу на суму 9000 грн. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість суми заявлених представником відповідача витрат на правову допомогу. Згідно ч.1,2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовну заяву задоволено повністю, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2422,40 грн. та витрати на правничу допомогу в сумі 9000 гривень.

Outcome: approved