Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-05 00:00:00

В грудні 2025 року до Індустріального районного суду міста надійшла позовна заява ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ ''ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ''ЕЛІТ ФІНАНС'' до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10 липня 2018 року між АТ ''АЛЬФА-БАНК'' та відповідачем [PERSON] шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти) укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Мета Кредиту для особистих потреб. Ліміт кредитної лінії у розмірі до 200 000 грн. Процентна ставка 40% річних. Тип процентної ставки фіксований. Обов`язковий мінімальний платіж запропоновано встановити у розмірі 5% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн. Відповідач погодився на приєднання до публічної пропозиції, підтвердив акцептування публічної пропозиції на укладення зазначеного договору і приєднання до умов договору, погодився з усіма умовами обраної програми кредитування в редакції, що діяла на час його підписання. Паспорт споживчого кредиту надавався для ознайомлення відповідачу та він погодився з ним, підписуючи угоду. Вказаний документ на момент отримання відповідачем кредитних коштів містив умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами зазначеному в цьому документі, що додані до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Взяті на себе зобов`язання за кредитним договором Банк виконав своєчасно і в по. обсязі, надавши відповідачу у розпорядження кредитні кошти. Станом на 20.09.2021 року за кредитним договором загальна сума заборгованості за кредитом становить 27318,74 гривень. 20.09.2021 року між АТ ''АЛЬФА-БАНК'' та ТОВ ''Фінансова компанія '' ЕЛІТ ФІНАНС'' укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення вимоги за кредитним договором до відповідача. Таким чином, ТОВ ''ФК ''ЕЛІТ ФІНАНС'' набуло статусу кредитора за кредитним договором від 10.07.2018 року, укладеним АТ ''АЛЬФА-БАНК'' та відповідачем. Згідно з розрахунком заборгованості за відповідачем станом на 20.09.2021 обліковується заборгованість в розмірі 27318,74 грн. Тому позивач звернувся з цим позовом до суду та просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в сумі 27318,74 грн. та судові витрати. Ухвалою Індустріального районного суду м. Харкова від 05 грудня 2025 року цивільну справу № 644/11531/25 передано до Великобагачанського районного суду Полтавської області для розгляду за підсудністю (а.с.37). Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.12.2025 головуючим суддею по цивільній справі № 644/11531/25 визначено суддю Ячала Юрія Івановича (а.с. 46). Ухвалою суду від 06.01.2026 по цивільній справі № 644/11531/25 відкрито провадження та призначено розгляд за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 49). В судове засідання позивач не з`явився, представник позивача направив до суду клопотання, в якому просив провести розгляд справи за його відсутності (а.с. 54). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлявся у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не подала, відзив на позовну заяву не подала (а.с. 52, 56, 57). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1ст. 13 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що 10 липня 2018 року відповідач по справі [PERSON] особистим підписом підписала Анкету-заяву про акцепт Публічної пропозиції ПаТ ''АЛЬФА-БАНК'' на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в ПаТ ''АЛЬФА-БАНК'' (а.с. 5). 10 липня 2018 року відповідач по справі [PERSON] особистим підписом підписала Оферту на укладання угоди про надання кредиту № 592216854, відповідно до умов якої відповідачу надано кредит в сумі 21698,90 грн., тип кредиту ''Споживчий кредит'' для власних потреб, тип процентної ставки фіксована в розмірі 0,01 % річних, строк кредитування 28 місяців. Дата повернення кредиту 11.11.2020 року. Спосіб видачі кредиту переказ коштів на рахунок № [NUMBER] , що відкритий в позичальнику відповідачу по справі в ПАТ ''АЛЬФА-БАНК'' (а.с. 6). Підписанням цієї оферти відповідачка по справі надала власну згоду Банку на передачу до кредитного реєстру НБУ інформації у випадках, обсязі, строки та у порядку, передбачних чинним законодавством України, а також беззаперечно підтвердила, що перед укладенням угоди ознайомлена в письмовій формі зі всією інформацією, необхідною для прийняття усвідомленого рішення щодо отримання кредиту, а також, що Додаток № 1 до Угоди, а саме Графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, є невід`ємною частиною Угоди. Також відповідачка [PERSON] підписала 10.07.2018 Оферту на укладання Угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, а також Паспорт споживчого кредиту, де зазначені умови надання кредитних коштів (а.с. зворот 6-7). Відповідно до Виписки з рахунка приватного клієнта № 855195-2025/1003 за розрахунковий період з 10.07.2018 по 20.09.2021 вбачається, що відповідачка [PERSON] користувалася кредитними коштами (а.с. 17). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитом ССNG-592216854 від 10.07.2018, заборгованість [PERSON] станом на 20.09.2021 становить 27318,74 грн. (а.с. 24). 20.09.2021 року між АТ ''АЛЬФА-БАНК'' та ТОВ ''Фінансова компанія ''ЕЛІТ ФІНАНС'' укладено Договір факторингу № 3, у відповідності до умов якого АТ ''АЛЬФА-БАНК'' передає (відступає) ТОВ "ФК ''ЕЛІТ ФІНАНС'' за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "ФК ''ЕЛІТ ФІНАНС'' приймає належні АТ ''АЛЬФА-БАНК'' права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників до Договору факторингу № 3, у тому числі за кредитним договором № 592216854 від 10.07.2018. Таким чином, ТОВ ''ФК ''ЕЛІТ ФІНАНС'' набуло статусу кредитора за кредитним договором від 10.07.2018 року, укладеним АТ ''АЛЬФА-БАНК'' та відповідачем [PERSON] (а.с. 10-15). Відповідно до Витягу з Додатку до ДОГОВОРУ ФАКТОРИНГУ № 3 від 20.09.2021 року, заборгованість [PERSON] за кредитним договором (станом на дату відступлення права вимоги) складала: 27318,74 грн. (а.с. 16). За таких обставин суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У зв`язку з невиконанням відповідачем взятих на себе обов`язків за Кредитним договором № 592216854 від 10.07.2018 утворилася заборгованість в розмірі 27318,74 гривень. Аналізуючи викладене, беручи до уваги, що спір між сторонами виник за договірних обставин, суть яких ніким в судовому засіданні не спростовувалась, сам договір не суперечить діючому законодавству, та враховуючи положення ст. 1049 ЦК України, яким визначено обов`язок позичальника повернути позикодавцеві грошові кошти у строк та в порядку, встановленому договором, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1084 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. Позивачем додано до позовної заяви належним чином оформлений витяг з реєстру боржників. Статтею 514 Цивільного кодексу України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ТОВ "ФК "ЕЛІТ ФІНАНС" про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають до задоволення в повному обсязі, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором в сумі 27318,74 грн. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначено нормами ст. 141 ЦПК України. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При звернення до суду з позовом позивачем понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3028,00 грн. та на правову допомогу в розмірі 9200,00 грн., які підлягають відшкодуванню пропорційно до розміру задоволених вимовних вимог. На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу позивачем надано договір про надання правничої допомоги № 03-07/24 від 03.07.2024 року, Акт приймання-передачі наданих послуг № 4 від 02.06.2025, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, копію платіжної інструкції № 2746 від 10.06.2025, відповідно до яких вартість наданих послуг становить 9200,00 грн. (а.с. 25-28). Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. На думку суду, зазначені витрати є фактично понесеними, а їх розмір належно обґрунтований стороною позивача. Понесені позивачем витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 гривень підлягають стягнення з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved