Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

У вересні 2025 року ТОВ «Іннова Фінанс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказав, що 09.10.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» та [PERSON] було укладено Договір про надання грошових коштів у позику №5659351024. Як вбачається зі змісту Договору позики, разом із Правилами надання споживчих кредитів, затвердженими 23.04.2024 р. складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким Позичальник був попередньо ознайомлений. Договір позики №5659351024 від 09.10.2024 р. був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ст. ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Перерахування Позичальнику кредитних коштів у розмірі 10000,00 гривень в рамках виконання умов Договору позики, було здійснено шляхом грошового переказу, використовуючи реквізити платіжної картки , вказаної Відповідачем під час укладання Договору. ТОВ «Іннова Фінанс», як Позикодавець, свої зобов`язання за Договором позики виконав у повному обсязі та надав Відповідачу грошові кошти у розмірі 10 000,00 грн. 00 коп. Відповідач всупереч умовам Договору позики свої зобов`язання за Договором позики належним чином не виконав, суму позики не повернув, проценти за користування грошовими коштами не сплатив. Заборгованість Відповідача перед Позивачем складає 43000 грн., з яких: 10000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 33000 грн. заборгованість за процентами. Проценти нараховувалися по 04.09.2025 року включно. Стандартна процентна ставка 1 % в день та застосовується у межах строку кредиту. Ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду від 15.10.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін. Відповідач правом подачі відзиву на позов не скористалася. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 09.10.2024 між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та [PERSON] було укладено Договір про надання грошових коштів у позику №5659351024, підписаний електронним підписом позичальника, зі змісту якого вбачається, що разом із Правилами надання споживчих кредитів, затвердженими 23.04.2024, він складає єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким Позичальник був попередньо ознайомлений. Позичальник ознайомившись з усіма істотними умовами Оферти надав згоду (акцепт) на укладення Договору шляхом направлення повідомлення Товариству, шляхом введення у спеціальному полі під Офертою, яка містить усі істотні умови Договору, одноразового ідентифікатора, який відповідає вимогам абзацу третього частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», та натиснення іконки «підписати». ТОВ «ІННОВА ФІНАНС», як Позикодавець, свої зобов`язання виконав у повному обсязі, надавши Відповідачу (Позичальнику) грошові кошти у розмірі 10000 грн. 00 коп. на картку № [NUMBER] на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язався повернути Позику у погоджений умовами Договору строк або достроково та сплатити проценти за користування Позикою, зокрема позику надано на строк 360 днів, орієнтовна загальна вартість кредиту складає 46000 грн. за стандартною процентною ставкою, з яких проценти за користування кредитом становлять 3091,2% річних. Договором також передбачено, що стандартна процентна ставка становить 1% в день та застосовується в межах строку кредиту. Перерахування відповідачу кредитних коштів у розмірі 10000,00 гривень в рамках виконання умов Договору позики, було здійснено шляхом грошового переказу, використовуючи реквізити платіжної картки [NUMBER] , вказаної останнім під час укладання Договору позики №5659351024 від 09.10.2024, що підтверджується Довідкою про перерахування коштів, виданою ТОВ ФК «Контрактовий Дім». Окрім того, на виконання ухвали Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15.10.2025 АТ КБ «ПриватБанк» надано виписку стосовно рахунків [PERSON] згідно якої вбачається, що 09.10.2024 відбулося зарахування грошових коштів в сумі 10000,00 грн. на банківську картку [PERSON] № [NUMBER] . В той же час Відповідач, всупереч умовам Договору позики свої зобов`язання за Договором не виконала взагалі, суму Позики не повернула, проценти за користування грошовими коштами не сплатила, про що свідчить наданий позивачем розрахунок заборгованості, здійснений за період дії договору. Загальна заборгованість відповідача перед позивачем за Договором про надання грошових коштів у позику №5659351024 від 09.10.2024р. склала 43000 грн., з яких: 10000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 33000 грн. заборгованість за процентами. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності з положеннями ст.ст.509, 526, 1054 ЦК України особа, яка уклала кредитний договір та отримала кошти повинна виконувати його належним чином та повернути кошти у відповідності з умовами кредитного договору. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п.5 ст.3 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтями 7 та 8 ЗУ «Про електронну комерцію» передбачено, що продавець (виконавець, постачальник) товарів, робіт, послуг в електронній комерції під час своєї діяльності та у разі поширення комерційного електронного повідомлення зобов`язаний забезпечити прямий, простий, стабільний доступ інших учасників відносин у сфері електронної комерції до інформації про себе, визначену законодавством, а покупець, який приймає (акцептує) пропозицію іншої сторони щодо укладення електронного договору, зобов`язаний повідомити про себе інформацію, необхідну для його укладення. Згідно зі ст.10 ЗУ «Про електронну комерцію», електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Статтею 11 ЗУ «Про електронну комерцію» визначений порядок укладення електронного договору. Зокрема, відповідно до ч.3 цієї статті електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч.4 ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Частиною 6 цієї статті передбачено шляхи надання відповіді особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт), до яких відноситься: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. У статті 12 ЗУ «Про електронну комерцію» закріплено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Статтею 12 даного Закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п.12 ч. 1 ст. 3 даного Закону, одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Будь-яких доказів (відомостей) на спростування встановлених судом обставин матеріали справи не містять. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про порушення відповідачем договірних зобов`язань перед позивачем, що підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами. Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази в їхній сукупності, суд вважає, що позивач довів перед судом правові підстави своїх вимог, а тому позов підлягає до задоволення повністю. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено повністю, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved