Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-05 00:00:00

В жовтні 2025 року [PERSON] через представника Лемешка О.В. звернулась до суду з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 17 000,00 грн. щомісячно, з дня пред`явлення позову до суду і до повноліття дитини. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона та відповідач є розлученими та є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , яка проживає з матір`ю. Згідно рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17.07.2023 у цивільній справі № 489/2122/23 з відповідача на користь позивача, зокрема, на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 10 травня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Посилаючись на те, що станом на день звернення до суду з даним позовом розмір витрат на дитину значно перевищує встановлений мінімальний розмір аліментів на дитину до 6 років - 1 281,50 грн. на місяць, такий розмір на утримання дитини сторін є недостатнім, оскільки з часу ухвалення рішення витрати на утримання доньки значно зросли та фактично склали мінімально у січні 2025 року - 11 650,00 грн., а в липні 2025 року 35 192,00 грн., враховуючи, що відповідач є працездатним, отримує дохід від підприємницької діяльності, інших дітей окрім доньки та непрацездатних членів сім`ї не має, вважає доцільним та обґрунтованим зміну способу стягнення аліментів. Згідно ухвали Інгульського районного суду м. Миколаєва від 20.10.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено судове засідання у справі. 10.12.2025 на адресу суду від представника відповідача [PERSON] адвоката Станкова С.С. надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого він просить суд в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень проти позову посилається на те, що відповідач починаючи з травня 2023 року систематично здійснював оплату аліментів, а також здійснював інші виплати (оплата дитячого садочку, на подарунки дитині, тощо). З січня 2024 року відповідач щомісячно сплачує аліменти на дитину в розмірі 5 000,00 грн., а окрім цього ним додатково оплачено 51 800,00 грн. Крім того вказував на те, що з березня 2025 року [PERSON] не працює та не має постійного джерела доходу, незважаючи на що намагається регулярно сплачувати аліменти на утримання дитини. Ухвалою суду від 10.12.2025 частково задоволено клопотання представника позивача Лемешка О.В. про витребування доказів, постановлено витребувати у Головного управління Державної податкової служби у Миколаївській області (54005, м. Миколаїв, вул. Лягіна, 6) відомості про отримані [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] доходи за період з 01.12.2021 по 01.12.2025 (як ФОП та фізичної особи); витребувати у АТ КБ «ПриватБанк» (ЄДРПОУ 14360570, 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, cancelyaria@privatbank.ua) інформацію щодо руху коштів по банківських рахунках, відкритих у АТ КБ «ПриватБанк» (ФОП та фізичної особи) [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] протягом за період з 01.12.2021 по 01.12.2025; витребувати у АТ «УкрСиббанк» (ЄДРПОУ: 09807750, м. Київ: вул. Андріївська 2/12, 04070) інформацію щодо руху коштів по банківських рахунках, відкритих у АТ «УкрСиббанк» (ФОП та фізичної особи) [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] за період з 01.12.2021 по 01.12.2025. 29.12.2025 на виконання ухвали суду надійшла відповідь з АТ «Укрсиббанк»; 12.01.2026 з Головного управління Державної податкової служби у Миколаївській області; 12.01.2026 з АТ КБ «ПриватБанк». В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник адвокат Лемешко О.В. позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити. Позивач в судовому засіданні підтвердила, що відповідач дійсно систематично сплачував аліменти, а також єдиноразово сплатив влітку 2025 року 36 000,00 грн. Представник відповідача [PERSON] адвокат Станков С.С. в судовому засіданні позов не визнав. Вказував на те, відповідач щомісячно сплачував аліменти на утримання дитини в розмірі 5 000,00 грн., а також оплачував вартість відвідування дитячого садочка - 9 000,00 грн. щомісячно. На теперішній час відповідач не має стабільного заробітку, а тому не має можливість виплачувати аліменти в розмірі, визначеному позивачем. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] сторони є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.35). Дитина проживає разом з матір`ю. З 04.11.2022 дитина має статус ВПО та постійно проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] (а.с.36 зворот). Згідно рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17.07.2023 у цивільній справі № 489/2122/23 ухвалено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 10 травня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Також ухвалено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дружини в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 10 травня 2023 року до досягнення [PERSON] , [INFO] , трьох років (а.с.39-40). Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що станом на день звернення до суду з даним позовом розмір витрат на дитину значно перевищує встановлений мінімальний розмір аліментів на дитину до 6 років - 1 281,50 грн. на місяць, такий розмір на утримання дитини сторін є недостатнім, оскільки з часу ухвалення рішення витрати на утримання доньки значно зросли та фактично склали мінімально у січні 2025 року - 11 650,00 грн., а в липні 2025 року 35 192,00 грн., а в цілому витрати на дитину становлять приблизно 34 000,00 грн. При цьому, відповідач є працездатним, отримує дохід від підприємницької діяльності, інших дітей окрім доньки та непрацездатних членів сім`ї не має. На даний час розмір стягнутих на доньку сторін аліментів щомісячно суперечить інтересам дитини, цієї суми недостатньо для утримання доньки, забезпечення її потреб. При цьому позивач надала суду докази того, що щомісяця несе витрати на оплату дитячого садка, розвиваючих заходів, харчування, ліків, іграшок, одягу, оздоровлення та відпочинку дитини (а.с. 11-34). Згідно відповіді з Головного управління Державної податковоїслужби у Миколаївській області від 29.12.2025 відповідач [PERSON] мав стабільний дохід до березня 2025 року включно, зокрема за січень 2025 року його дохід становив 51 659,29 грн., за лютий 2025 року - 49 473,38 грн., за березень 2025 року - 51 521,53 грн. За період з квітня по листопад 2025 року відсутня інформація про доходи (а.с. 102-107). У відповідності до повідомлення АТ «Укрсиббанк» від 25.12.2025 [PERSON] має відкритий рахунок в даному банку. Згідно виписки про рух коштів по рахунку за період 01.01.2021 по 01.12.2025 сума дебетових зарахувань по вказаному рахунку склала 578 849,096 грн. (а.с. 109-144). У відповідності до повідомлення АТ КБ «ПриватБанк» від 07.01.2026 [PERSON] має відкриті рахунки в даному банку. Згідно виписок про рух коштів по рахунку за період 01.12.2021 по 01.12.2025 сума надходжень по вказаному рахунку склала - 46 476,11 грн. (а.с. 147-149), 137 409,77 грн. (а.с. 150-156), 54 500,00 грн. (а.с. 157-158). Відповідно до виписки із медичної картки амбулаторного хворого КНП ММР «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» від 30.07.2025 [PERSON] , [INFO] , має встановлені діагнози: анемія І ст., респіраторний алергоз, алергійний риніт, кон`юктивіт, отит (а.с. 161). Згідно логопедичного висновку КНП ММР «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» [PERSON] , [INFO] , має порушення мовленевого розвитку (а.с. 164). Згідно статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У відповідності до частини другої статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Приписами статті 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей і проживання батьків окремо від них не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дітей. Відповідно до статті 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (зі змінами, внесеними Протоколом № 11) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебуванні в шлюбі та у випадку його розірвання. Статтею 150 СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Виходячи з вищенаведеного, сторони мають рівні права та обов`язки по утриманні та матеріальному забезпеченні дітей, а отже як позивач, так і відповідач зобов`язані утримувати свою дитину. Частина 2 статті 51 Конституції України визначає обов`язок батьків утримувати своїх дітей. Цей же обов`язок закріплено в статті 180 СК України, за якою на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з частиною 1 статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (абзац 2 частини 3 статті 181 СК України). За положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей, зокрема статті 182, 183, 184 СК України, саме про таке застосування цих норм сімейного права визначається у постанові Верховного Суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17. Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини, суд зобов`язаний врахувати всі обставини, зазначені в частині першій статті 182 СК України: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. За положеннями частини 2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на встановлені обставини та надані сторонами докази суд виходить з інтересів та потреб дитини, враховує, що відповідач є працездатним, зі слів позивача займається підприємницькою діяльністю, та здатен забезпечувати належний рівень утримання, як себе, так і неповнолітньої дитини, отримує стабільний дохід, інших утриманців не має. Ті обставини, що з віком потреби дітей зростають, що, в свою чергу, тягне постійне зростання витрат, зокрема, з боку матері, з якою проживає донька сторін, на її утримання, на забезпечення гармонійного розвитку, медичного догляду та відпочинку, є загальновідомими та не потребують доказування. Також суд визнає, що змінилися потреби в коштах для утримання і розвитку дитини (зокрема дитина відвідує дитячий садок), тому виникли дійсні підстави для вимоги до платника аліментів про зміну способу їх стягнення та, відповідно, збільшення їх розміру. Також суд не враховує посилання позивача на те, що вона несе додаткові витрати на утримання доньки сторін, зокрема щодо її подорожей (до Венеції), витрати на лікування, оскільки порядок стягнення таких витрат передбачений ст. 185 Сімейного кодексу України. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги про зміну способу стягнення аліментів обґрунтовані, однак підлягають частковому задоволенню у розмірі 11 000,00 грн. на місяць з індексацією відповідно до закону, починаючи з дня набрання даним рішенням суду законної сили до повноліття дитини, що суд вважає достатнім та необхідним для гармонійного розвитку та покриття поточних витрат на утримання дитини. Також, суд вважає, що необхідно відкликати виконавчий лист, виданий Ленінським районним судом м. Миколаєва від 28.08.2023 у цивільній справі № 489/2122/23 (провадження № 2/489/1250/23) щодо стягнення аліментів на дитину сторін, після набрання даним рішенням законної сили. Відповідно до положень ст. 246 ЦПК України під час розгляду справи представником позивача було подано заяву про вирішення питання про розподіл витрат на правничу допомогу після постановлення рішення, тому питання про такі витрати судом при ухваленні рішення не вирішується. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 211,20 грн.

Outcome: partial