Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором №23.06.2025-100000399 від 23.06.2025 року в розмірі 22941,81 грн. та витрат по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн., зазначаючи, що 23.06.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (далі по тексту ТОВ «Споживчий центр») та [PERSON] був укладений кредитний договір (оферти) №23.06.2025-100000399, згідно якого відповідачу було надано кредит в розмірі 8000,00 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 23.06.2025 року, строком на 140 днів з дати його надання, дата повернення кредиту 09.11.2025, процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один день) користування кредитом. Комісія, пов`язана з наданням кредиту 20% від суми Кредиту та дорівнює 1600,00 грн. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі. В свою чергу [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на дату подання позовної заяви утворилася заборгованість у розмірі 22941,81 грн., яку позивач прохає стягнути на його користь, а також судові витрати. Ухвалою Чутівського районного суду Полтавської області від 19.01.2026 року, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи проводити без участі позивача та його представника на підставі наявних доказів у справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений. Відзив на позовну заяву не подав. Враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що 23.06.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та [PERSON] було укладено кредитний договір (оферти) №23.06.2025-100000399, згідно умов якого останній було надано кредит у розмірі 8000, 00 грн. строком на 140 днів з дати його надання, дата повернення кредиту 09.11.2025 року (а.с.16-19), процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один день) користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Проценти розраховуються шляхом множення всієї суми Кредиту на кількість днів користування Кредитом/ залишком Кредиту та на процентну ставку, яка застосовується у відповідному періоді. Комісія, пов`язана з наданням кредиту 20% від суми кредиту та дорівнює 1600,00 грн. Комісія розраховується шляхом множення суми кредиту на розмір комісії у відсотковому значенні. Нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту. Відповідно до Договору про надання послуг з переказу коштів №ФК-П-2024/01-2 від 04.01.2024 року та листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» №1-1612 від 16.12.2025 відповідачу було перераховано кошти 23.06.2025 на платіжну картку Клієнта в розмірі 8000,00 грн., згідно кредитного договору №23.06.2025-100000399 (а.с.23-27,29). ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за відповідним договором виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №23.06.2025-100000399 від 23.06.2025 року, заборгованість [PERSON] складає: 22941,81 грн. з яких: 8000,00 грн. основний борг, 10080,00 грн. проценти, 941,81 грн. комісія за надання кредиту, 3920,00 грн. неустойка (а.с.12). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Також, згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. З огляду на те, що судом встановлено, що відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми основного боргу, процентів та комісії підлягають задоволенню. Щодо стягнення неустойки суд зазначає наступне. Законом України №2120-ІХ від 15.03.2022 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» розділ Прикінцеві та перехідні положення ЦК України було доповнено пунктом 18, відповідного до якого визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Згідно довідки розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №23.06.2025-100000399 від 23.06.2025 року, вбачається, що заявлена до стягнення неустойка за неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором в сумі 3920,00 грн. нарахована після 24.02.2022 року. В зв`язку з цим, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову, стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №23.06.2025-100000399 від 23.06.2025 року у розмірі 19021,81грн., яка виникла станом на дату подання позовної заяви, тобто 25.12.2025 року, що складається з наступного: основний борг 8000,00 грн.; проценти 10080,00 грн.; комісія за надання кредиту 941,81 грн. В частині позовних вимог про стягнення неустойки відмовити. У відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 2008,41 грн.

Outcome: partial