Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-10 00:00:00

У вересні 2025 року позивач через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит № 103571906 від 02 грудня 2023 року в розмірі 18 423,75 грн., витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 грн., та судового збору в сумі 2422 грн. 40 коп. В обґрунтування позову зазначено, що 02 грудня 2023 року в особистому кабінеті на офіційному веб-сайті товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі - ТОВ «Мілоан») [PERSON] подав заявку на отримання кредиту № 103571906. Законодавством України передбачено, що оформлення кредиту онлайн із використанням одноразового пароля прирівнюється до підписання договору в паперовій формі власноручним підписом. ТОВ «Мілоан» направлено відповідачу електронним повідомленням (sms) одноразовий ідентифікатор, при введенні якого відповідач підтверджує прийняття умов договору про споживчий кредит № 103571906 від 02 грудня 2023 року (далі - кредитний договір). Відповідно до умов кредитного договору до укладення договору відповідач отримав проект цього кредитного договору з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті), ознайомилася з усіма його умовами та Правилами, що розміщені на веб-сайті товариства та є невідємною частиною цього договору. Правила надання фінансових кредитів ТОВ «Мілоан» (далі - Правила) розміщені для ознайомлення на офіційному веб-сайті кредитодавця. Таким чином, відповідач уклав з ТОВ «Мілоан» договір про споживчий кредит №103571906 від 02 грудня 2023 року та на підставі платіжного доручення йому було перераховано кредитні кошти на картковий рахунок у сумі 5 100 грн. Відповідач не виконав належним чином кредитні зобов`язання. 31 березня 2025 року між ТОВ «Мілоан» та товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (далі - ТОВ «Діджи Фінанс») укладено договір факторингу № 31032025, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступлено право вимоги за договором про споживчий кредит № 103571906 від 02 грудня 2023 року на користь ТОВ «Діджи Фінанс» право вимоги, а відповідно ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право вимоги до відповідача. Згідно договору відступлення прав вимоги заборгованість відповідача перед ТОВ «Діджи Фінанс» становить 18 423,75 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 5 100 грн.; заборгованість за відсотками - 12 813,75 грн.; заборгованість за комісійними винагородами - 510 грн. Ухвалою судді Носівського районного суду Чернігівської області від 13 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 27 листопада 2025 року. Ухвалою Носівського районного суду Чернігівської області від 27 листопада 2025 року відкладено розгляд справи до 11 лютого 2026 року для здійснення повторного виклику відповідача. Представник позивача ТОВ «Діджи Фінанс» у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розглядати справу у відсутності представника позивача, у разі неявки в судове засідання повідомленого належним чином відповідача ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог чинного законодавства, відзиву на позов, жодних заяв/клопотань не подав. З урахуванням положень ст.ст. 128, 223, 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 02 грудня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 103571906(індивідуальна частина) (а.с. 15-20). Відповідно до п. 1.1 кредитного договору кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений п. 1.3 договору надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п. 1.2 договору (далі-кредит), а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі-плата) у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Відповідно до п. 1.2-1.4 кредитного договору сума (загальний розмір) кредиту становить 5 100 грн. у валюті: українські гривні. Кредит надається строком на 105 днів з 02.12.2023 (дата надання кредиту) і складається з поточного і пільгового періодів. Пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 17.12.2023 (рекомендована дата платежу). Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 16.03.2024 (дата остаточного погашення заборгованості). Позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 17.12.2023 (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 16.03.2024 (останнього дня строку кредитування). Відповідно до п. 1.5.1-1.5.3 кредитного договору комісія за надання кредиту: 510 грн., яка нараховується за ставкою 10,00 % від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 1032,75 грн., які нараховуються за ставкою 1,35 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду. Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 16065,00 грн., які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3,50 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. Відповідно до п. 1.6 кредитного договору тип процентної ставки за цим договором: фіксована. Кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти [NUMBER] *03 (п. 2.1 кредитного договору). Цей договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства та/або мобільний додаток чи інші засоби (п. 6.1 кредитного договору). Відповідно до п. 6.3 кредитного договору приймаючи пропозицію товариства про укладення цього кредитного договору позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком платежі) договору в цілому та підтверджує, що він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє і зобов`язується неухильно дотримуватись умов кредитного договору та Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством, що розміщені на сайті Товариства та є невід`ємною частиною цього договору. 02 грудня 2023 року на сайті: tengo.ua [PERSON] заповнив Анкету-заяву на кредит №103571906, яка містить детальну інформацію щодо особи позичальника, зокрема, дату народження, ідентифікаційний номер, серію, номер паспорта, адресу реєстрації та проживання, номер мобільного телефону, соціальний статус, місце роботи, поетапний процес оформлення та розгляду заяви 103571906 (а.с. 10). Відповідно до платіжного доручення 77735556 вiд 02 грудня 2023 року ТОВ «Мілоан» на картковий рахунок [PERSON] перераховано кредитні кошти у сумі 5 100 грн. (а.с. 35). З розрахунку ТОВ «Мілоан» вбачається, що заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 103571906становить 18 423,75 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 5 100 грн.; заборгованість за відсотками - 12 813,75 грн.; заборгованість по комісії - 510 грн. (а.с. 13). 31 березня 2025 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір факторингу № 31032025, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Діджи Фінанс» право вимоги зазначені у відповідному Реєстрі прав вимоги, а ТОВ «Діджи Фінанс» прийняло та передало грошові кошти в розпорядження ТОВ «Мілоан» за плату на умовах, визначених цим договором (а.с. 23-27). Відповідно до витягу з додатку до договору факторингу № 31032025 від 31 березня 2025 року ТОВ «Діджі Фінанс» набуло право грошової вимоги до [PERSON] у розмірі 18 423,75 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 5 100 грн.; заборгованість за відсотками - 12 813,75 грн.; заборгованість по комісії - 510 грн. (а.с. 12). Згідно зі ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається. Відповідно до ст.ст. 1046, 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У договорі сторони погодили порядок повернення кредиту, сплати відсотків та комісії. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обовязковим до його виконання. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Положеннями ст.ст. 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобовязується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Заявлений розмір заборгованості належними та допустимим доказами відповідачем не спростований. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Враховуючи, що відповідач не виконав взяті на себе зобовязання за кредитним договором, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Щодо судових витрат по справі суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Право на правничу допомогу в Україні гарантовано ст. 59 Конституції України та ст. 15 ЦПК України. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження надання правничої допомоги та визначеного розміру на її оплату, до матеріалів справи додано: договір № 42649746 про надання правової допомоги від 05 травня 2025 року укладений між ТОВ «Діджи Фінанс» та адвокатом Міньковською А.В.; додаткову угоду №103571906 від 29 липня 2025 року до договору № 42649746 про надання правової допомоги від 05 травня 2025 року; копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КС №11306/10; акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 29 липня 2025 року, відповідно до якого адвокатом надано наступні послуги: правовий аналіз обставин та надання правових рекомендацій тривалість 1 год. 1 000 грн.; складання позовної заяви тривалістю 2 год. - 3 000 грн.; формування додатків до позовної заяви тривалістю 0,5 год. - 500 грн., подання позовної заяви з додатками до суду - 500 грн., а всього загальною вартістю 5 000 грн. (а.с. 31-34, 40, 51). У постановах від 19 лютого 2022 року у справі № 755/9215/15-ц та від 05 липня 2023 року у справі № 911/3312/21 Велика Палата Верховного Суду вказала, що під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та потрібності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. З огляду на складність справи, спрощеного порядку її розгляду, та виконані адвокатом роботи, суд приходить до висновку про необхідність стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 3 000 грн., що буде відповідати критеріям розумності, справедливості та співмірності розміру таких витрат. На підставі ст. 141 ЦПК України у звязку з задоволенням позову в повному обсязі, з відповідача на користь ТОВ «Діджи Фінанс» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 422 грн. 20 коп.

Outcome: approved