Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (далі позивач, ТОВ «Бізнес Позика») звернулось до суду із позовом до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 15.06.2023 між ТОВ «Бізнес позика» та [PERSON] укладено Договір №460642-КС-004 про надання кредиту (далі Договір №460642-КС-004) шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Так, ТОВ «Бізнес позика» 15.06.2023 направлено відповідачеві пропозицію (оферту) укласти Договір №460642-КС-004. 15.06.2023 відповідач прийняв пропозицію (оферту) щодо укладення Договору №460642-КС-004 на умовах, визначених офертою. ТОВ «Бізнес позика» направлено відповідачеві через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-7563 на номер телефону [NUMBER] , який зазначено позичальником у його анкеті в особистому кабінеті. Таким чином, 15.06.2023 між ТОВ «Бізнес позика» та відповідачем укладено Договір №460642-КС-004, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до пункту 1 Договору №460642-КС-004 ТОВ «Бізнес позика» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 9000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором №460642-КС-004 та Правилами про надання грошових коштів у кредит. Згідно з умовами Договору №460642-КС-004 сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1,15011539 процентів за кожен день користування кредитом. Пунктом 2 Договору №460642-КС-004 визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно графіку платежів. ТОВ «Бізнес позика» свої зобов`язання за Договором №460642-КС-004 виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 9000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] , яку ним вказано при заповненні анкетних даних в особистому кабінеті, що підтверджується довідкою про видачу коштів (або платіжним дорученням). Зважаючи на те, що відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання за Договором №460642-КС-004, а лише частково сплатив кошти на загальну суму 14150,70 грн, у відповідача станом на 01.12.2025 утворилась заборгованість за Договором №460642-КС-004 в розмірі 16153,90 грн, з яких: сума прострочених платежів за тілом кредиту - 6369,71 грн; сума прострочених платежів за процентами - 8917,30 грн, сума прострочених платежів за комісією - 866,89 грн. Відтак позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованість у сумі 16153,90 грн, а також сплачений судовий збір у сумі 2422,40 грн. Ухвалою судді від 18.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу визначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Судове засідання призначено на 15.01.2026. 30.12.2025 на адресу суду на виконання ухвали судді від 18.12.2025 від АТ «ПУМБ» надійшла запитувана інформація. Ухвалою суду від 15.01.2026 відкладено судовий розгляд цивільної справи на 12.02.2026. У судове засідання представник позивача не з`явилася, у прохальній частині позовної заяви просила розглянути справу без її участі та не заперечувала щодо винесення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до вимог статті 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) шляхом направлення судових повісток на адресу зареєстрованого місця проживання. Однак поштове відправлення з копією ухвали про відкриття провадження у справі та судовою повісткою про виклик в судове засідання, призначене на 15.01.2026, повернулося на адресу суду з відміткою відділення поштового зв`язку «адресат відмовився» (а.с. 76, 78-79). Поштове відправлення з судовою повісткою про виклик в судове засідання, призначене на 12.02.2026, повернулось на адресу суду з відміткою відділення поштового зв`язку «адресат відмовився» (а.с. 85, 87-88). При цьому суд враховує, що днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (пункт 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України). Питання належного повідомлення учасників справи неодноразового досліджувалося Верховним Судом, згідно з висновками якого у разі якщо «адресат відмовився», «адресат відсутній за вказаною адресою» - судова повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки (пункт 3, 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України, постанови Верховного Суду від 21.12.2022 у справі № 757/15603/19, від 30.11.2022 у справі № 760/25978/13-ц, від 31.08.2022 у справі № 760/17314/17). Крім того, виклик відповідача у судове засідання, призначене на 12.02.2026, здійснювався також у порядку, передбаченому частиною одинадцятою статті 128 ЦПК України, через оголошення на офіційному вебсайті судової влади України (а.с. 86). З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. З урахуванням вищенаведеного, відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Водночас відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, про причини неявки в судове засідання не повідомив, жодних заяв чи клопотань не подавав. На підставі наведеного, ухвалою суду від 12.02.2026 визначено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення у цивільній справі. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України здійснює розгляд справи без участі сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.06.2023 між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено Договір №460642-КС-004 про надання кредиту, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Вказаний договір підписаний [PERSON] за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором UA-7563 (а.с. 19-23). ТОВ «Бізнес Позика» 15.06.2023 направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір №460642-КС-004 (а.с. 24-28). 15.06.2023 [PERSON] прийняв пропозицію (акцепт) щодо укладення Договору №460642-КС-004 на умовах, визначених офертою (а.с. 29-33). Відповідно до пункту 2 Договору №460642-КС-004 ТОВ «Бізнес позика» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 9000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності (далі кредит), а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених Договором №460642-КС-004 та Правилами надання споживчих кредитів. Договором №460642-КС-004 визначено основні умови: тип кредиту - кредит; строк, на який надається кредит - 24 тижні; стандартна процентна ставка з кредитом: в день 2,00000000, фіксована, знижена процента ставка за кредитом - в день 1,15011539, фіксована; комісія за надання кредиту: 1350,00 грн; загальний розмір наданого кредиту: 9000,00 грн; термін дії договору: до 30.11.2023; орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 23400,00 грн; орієнтовна реальна річна процентна ставка: 9168,16 процентів; мета (цілі) отримання кредиту: для придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника; цей кредит є споживчим кредитом (пункт 2 Договору №460642-КС-004). Відповідно до пункту 3.2. Договору №460642-КС-004 протягом строку (терміну) кредитування процентна ставка за кредитом (надалі проценти за користування кредитом), нараховуються за ставкою, вказаною у пункті 2.4 Договору на залишок заборгованості по кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, в залежності від дотримання позичальником графіку платежів, що вказаний в пункті 3.2.3. та Додатку №1 до Договору. Також, з Договору №460642-КС-004 вбачається, що між сторонами узгоджений графік повернення кредиту. Відповідно до Паспорту споживчого кредиту, що підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-8348 15.06.2023 о 14:11:33, встановлено суму кредиту 9000,00 грн, строк кредитування: 169 днів, мета отримання кредиту: на задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника, спосіб та строк надання кредиту: безготівковим шляхом, протягом трьох робочих днів, тип процентної ставки: фіксована, комісія за надання кредиту: 1350,00 грн (а.с. 17-18). ТзОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за Договором №460642-КС-004 виконало та надало позичальнику грошові кошти на загальну суму 9000,00 грн, що вбачається з підтвердження ТОВ «ПрофітГід» щодо здійснення переказу грошових коштів, яке містить дані щодо перерахування [PERSON] ІПН [NUMBER] грошових коштів згідно кредитного договору №460642-КС-004 від 15.06.2023 в сумі 9000,00 грн на карту «PUMB» [NUMBER] (а.с. 35) Крім цього, з інформації АТ «ПУМБ» від 22.12.2025 №КНО-07.8.5/17580 БТ, наданої на виконання ухвали суду від 18.12.2025, встановлено, що в Банку на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) була випущена банківська платіжна картка № [NUMBER] до рахунку № [NUMBER] у гривні. Також суду надано виписку по рахунку № [NUMBER] за період з 15.06.2023 по 30.11.2023, з якого вбачається рух коштів, у тому числі надання позивачем зазначених сум кредитних коштів відповідачу та періодичне зняття їх відповідачем та поповнення (а.с. 80, 81). Згідно з наданим розрахунком, у відповідача станом на 28.11.2025 утворилась заборгованість за Договором №460642-КС-004 про надання кредиту від 15.06.2023, в розмірі 16153,90 грн, з яких: -сума прострочених платежів за тілом кредиту - 6369,71 грн; -сума прострочених платежів за процентами - 8917,30 грн за період з 15.06.2023 по 30.11.2023; - сума прострочених платежів за комісією - 866,89 грн (а.с.10-15). Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке. Частинами першою та другою статті 509 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Стаття 629 ЦК України визначає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі статтею 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. За змістом частин першої та третьої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 09.09.2020 у справі №732/670/19 та від 07.10.2020 у справі №127/33824/19. Суд встановив, що відносини, які виникли між сторонами цього спору, є правовідносинами, пов`язаними з виконанням кредитного договору, та регулюються главою 71 ЦК України. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі за текстом Закон), згідно зі статтею 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини третьої статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (частина п`ята статті 11 Закону). Згідно з частиною шостою статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини восьмої статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями статті 12 Закону (у редакції, чинній на час укладення Договору №460642-КС-004) визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Статтею 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Наведене, у свою чергу, свідчить про належне укладення кредитного договору шляхом проставляння електронного цифрового підпису сторін. Аналогічна правова позиція сформована у цілому ряді постанов Верховного Суду. Так, у постанові від 16.12.2020 у справі № 561/77/19, скасовуючи судові рішення про відмову у позові і ухвалюючи нове рішення про стягнення боргу за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між сторонами був укладений кредитний договір в електронній формі, умови якого позивачем були виконані, однак відповідач у передбачений договором строк кредит не повернув. Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19 та від 10.06.2021 у справі № 234/7159/20. Отже, відповідно до вимог чинного законодавства між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено Договір №460642-КС-004 про надання кредиту в електронній формі. З огляду на викладене на підставі укладеного сторонами електронного договору, який вважається укладеним у письмовій формі, у сторін цього договору відповідно до приписів статті 11 ЦК України виникли права та обов`язки, які випливають із кредитного договору. Так, стаття 525 ЦК України визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом частини першої статті 526, частини першої статті 527, частини першої статті 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у строк (термін), встановлений у зобов`язанні. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). При цьому відповідно до частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1)припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Частинами першою, п`ятою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно з частинами першою, третьою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. На виконання умов договору позивачем ТОВ «Бізнес Позика» перераховано відповідачу [PERSON] кредитні кошти у загальній сумі 9000,00 грн за Договором №460642-КС-004 про надання кредиту від 15.06.2023, що підтверджується підтвердженням ТОВ «ПрофітГід» про здійснення переказу грошових коштів та випискою по рахунку (а.с. 35, 80-81). При цьому унаслідок порушення відповідачем узятих на себе зобов`язань виникла прострочена заборгованість, яка станом на 28.11.2025 складає 16153,90 грн, з яких: сума прострочених платежів за тілом кредиту - 6369,71 грн; сума прострочених платежів за процентами - 8917,30 грн за період з 15.06.2023 по 30.11.2023; сума прострочених платежів за комісією - 866,89 грн (а.с.10-15). Ураховуючи, що відповідач доказів на спростування доводів позивача не надав, суд вважає доведеним факт невиконання [PERSON] умов Договору №460642-КС-004 про надання кредиту від 15.06.2023. Вирішуючи позові вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за комісією за надання кредиту, суд зазначає наступне. Надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком фінансової установи, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту це обов`язок фінансової установи за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь фінансової установи. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самої фінансової установи та здійснюється при виконанні прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії фінансової установи не є послугами, що об`єктивно надаються позичальнику. Подібні правові висновки викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року в справі № 524/5152/15. Умови договору про сплату позичальником на користь банку винагороди за надання фінансового інструменту, відсотків за дострокове погашення кредиту та винагороди за проведення додаткового моніторингу, тобто за дії, які банк здійснює на власну користь, що є несправедливим, суперечить принципу добросовісності, є наслідком істотного дисбалансу договірних прав і обов`язків на погіршення становища споживача, за своєю природою є дискримінаційним та таким, що суперечить моральним засадам суспільства. Подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 21 квітня 2021 року в справі №677/1535/15, від 21 липня 2021 року в справі №751/4015/15, від 15 грудня 2021 року в справі №209/789/15, від 12 квітня 2022 року в справі № 640/14229/15 та від 20 липня 2022 року у справі № 343/557/15-ц. З огляду на викладене, положення кредитного договору щодо сплати позичальником на користь кредитодавця комісії за надання кредиту суперечить положенням Закону України «Про захист прав споживачів» і є нікчемними з моменту укладення договору. Ураховуючи те, що суд дійшов висновку щодо неправомірного нараховування комісії за надання кредитних коштів, сума сплачена [PERSON] у розмірі 483,11 грн як комісія підлягає зарахуванню до сплати заборгованості за відсотками. Отже, заборгованість відповідача за відсотками становить 8434,19 грн (8917,30 - 483,11). Відтак наявні обгрунтовані підстави для стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованості за Договором №460642-КС-004 про надання кредиту від 15.06.2023 у сумі 14803,90 грн, з яких: сума прострочених платежів за тілом кредиту - 6369,71 грн; сума прострочених платежів за процентами - 8434,19 грн. Суд, ураховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на те, що позовні вимоги задоволено частково (на суму, що становить 91,64% заявлених позовних вимог), в силу вимог статті 141 ЦПК України, з відповідача в користь позивача слід стягнути понесені судові витрати зі сплати судового збору пропорційно задоволених позовних вимог, що становить 2219,89 грн (2422,40/100х91,64%).

Outcome: partial