Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

Стислий виклад позицій учасників справи. У грудні 2025 [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач зазначає, що перебуває у шлюбі з відповідачкою з 04.09.2004. Шлюб був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Козятинського районного управління юстиції Вінницької області, про що зроблено відповідний актовий запис №145. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 04.09.2004. У подружжя є спільні діти, а саме: син [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначив, що сімейне життя між ним та відповідачкою погіршилося, через відсутність між подружжям взаємної поваги, любові та довіри. За глибоким переконанням позивача подальше збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Суд ухвалою від 06.01.2026 прийняв указану вище позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювалися. Відповідачка [PERSON] належним чином була повідомлена про розгляд справи, на її адресу проживання направлявся рекомендований лист з повідомленням. До суду 29.01.2026 подала відзив на позовну заяву (заперечення щодо викладених обставин у позовній заяві), щодо розірвання шлюбу з позивачем не заперечувала. Позивач [PERSON] до суду 04.02.2026 подав заперечення (на відповідь на відзив), не заперечував щодо розгляду справи без участі сторін. Будь-яких інших заяв та клопотань від учасників справи не надходило. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів з ухваленням рішення. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Суд, з`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази у справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позов належить задовольнити зважаючи на наступне. Судом встановлено, що 04.09.2004 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. Шлюб був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Козятинського районного управління юстиції Вінницької області, про що зроблено відповідний актовий запис №145. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 04.09.2004. Після реєстрації шлюбу подружжю присвоєно спільне прізвище « [PERSON] ». Відповідно до положень ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік за змістом ст.55 СК України зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України). Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», здійснено роз`яснення про те, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Згідно зі ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу органом державної реєстрації актів цивільного стану шлюб припиняється у день реєстрації розірвання шлюбу. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Виходячи з аналізу наведених норм закону та встановлених судом обставин - факту припинення між сторонами шлюбних стосунків, суд вважає, що сім`я сторін існує формально та подальше спільне проживання лише суперечитиме інтересам останніх, що має істотне значення. При цьому, судом враховуються аргументи позивача, наведені ним в позові на підтвердження підстав для його задоволення, зокрема щодо того, що сімейне життя між ним та відповідачкою поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Позивач зі свого боку зазначив, що сімейне життя між ним та відповідачкою погіршилося, через відсутність між подружжям взаємної поваги, любові та довіри. За глибоким переконанням позивача подальше збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Також позивач зазначив, що рішення про розлучення є продуманим та виваженим, являється остаточним і примирення між подружжям неможливе. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя та дійсні причини позову про розірвання шлюбу, даний позов є таким, що підлягає до задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, зокрема позивача. За вказаних обставин, суд вважає, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову повністю. Позивач в позовній заяві не просить здійснити розподіл судових витрат.

Outcome: approved