Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

У грудні 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» (далі ТОВ «Українські фінансові операції») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтуванні вимог зазначив, що 06.12.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено Договір № 4191911 про надання коштів на умовах споживчого кредиту (далі - Договір № 4191911 від 06.12.2023). За взаємною згодою відповідно до пунктів 1.2-1.3 договору сторони погодили суму кредиту, що складає 4000 грн, строк кредиту - 360 днів з 06.12.2023 до 30.11.2024, періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. На пільговий строк 30 днів з позичальником погоджено умови пільгового кредитування (пониженої відсоткової ставки) на умовах 0,01 відсотків у день, проте якщо позичальником не виконуються зазначені умови договору, застосовується повна ставка кредитування у розмірі 2 % у день. Відповідно до умов Договору, ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед [PERSON] виконало та надало йому кредит в сумі 4000 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № [NUMBER] , емітовану АТ КБ «ПриватБанк», що також підтверджується копією довідки платіжного провайдера - ТОВ «Універсальні платіжні рішення». 27.02.2025 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Українські фінансові операції» укладено Договір факторингу № 27/02/25, відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» передало (відступило) ТОВ «Українські фінансові операції за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «Українські фінансові операції» прийняло належні ТОВ «Лінеура Україна» Права Вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу ТОВ «Українські фінансові операції» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 20297,52 грн, з яких: 3994,40 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 16303,12 грн - заборгованість по процентам, нарахованих первісним кредитором, 0грн заборгованість за штрафом. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконував належно зобов`язання за договором. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення заборгованості ні на рахунки ТОВ «Українські фінансові операції», ні на рахунки первісного кредитора. Станом на дату укладення Договору факторингу від 27.02.2025 №26/07/2024 строк дії кредитного договору № 4191911 від 06.12.2023 не закінчився. У межах строку дії кредитного договору № 4191911 від 06.12.2023 ТОВ «Українські фінансові операції» у період з 27.07.2025 до 29.11.2024 включно за 126 календарних днів нарахувало процентів в сумі 10065,88 грн. Позивач стверджує, що [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «Українські фінансові операції» за кредитним договором № 4191911 від 06.12.2023 в розмірі 30363,41 грн, з яких: 3994,40 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 16303,12 грн як заборгованість за відсотками, нарахованими первісним кредитором та 10065,888 грн, нарахованих позивачем. На підставі викладеного, товариство просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у загальній сумі 30363,41 грн; в порядку частин десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України органу, що здійснюватиме примусове виконання судового рішення, нараховувати інфляційні втрати та 3% річних відповідно до статті 625 ЦК України за формулою: розрахунок інфляційних втрат: І= ((si*s):100) s, де І сума інфляційних втрат, sі індекс інфляції за певний період, s сума заборгованості, 100 переведення відсотків; розрахунок 3% річних за формулою: С*3*100:365*Дн., С сума основного боргу, 3 3% річних, 100 переведення відсотків, 365 кількість днів у році, Дн. кількість днів прострочення, починаючи з дати набрання рішення суду законної сили до моменту виконання рішення в частині задоволеної суми заборгованості і стягнути отриману суму заборгованості з відповідача на користь позивача. Окрім того, позивач просить стягнути судові витрати на сплату судового збору у розмірі 2422, 40 грн та на витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 грн. Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 02.12.2025 відкрито провадження у справі, призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача у судове засідання не з`явився, належно був повідомлений про дату, час та місце судового засідання. У заяві просив розгляд справи провести за його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, належно був повідомлений про дату, час та місце судового засідання. Правом на подання відзиву на позов відповідач не скористався. Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Зважаючи на те, що відповідач належно був повідомлений про дату, час та місце судових засідань, про причини неявки суд не повідомив, правом на відзив не скористався, клопотань про відкладення чи розгляду справи за його відсутності до суду не надходило, суд, вважає за можливе, слухати справу за відсутності відповідача з огляду на наявність в матеріалах справи належних та допустимих доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін. Відтак, за згодою представника позивача відповідно до вимог статті 280 ЦПК України суд постановив про заочний розгляд справи. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються главою 48 «Виконання зобов`язання» та главою 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України. 06.12.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено Договір № 4191911 про надання коштів на умовах споживчого кредиту шляхом підписання відповідачем договору електронним підписом 17095 (а. с. 74-84). За взаємною згодою сторони погодили такі умови договору. Відповідно до пункту 1.2. сума кредиту складає 4 000 грн. Згідно із пунктом 1.3 Договору строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Стандартна процентна ставка складає 1,50% за кожен день користування кредитом та застосовується в межах всього строку кредиту, передбаченого пунктом 1.3 Договору. Згідно з пунктом 2.1. Договору ТОВ «Лінеура Україна» надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок фізичної особи за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] , яку відповідачем вказано особисто під час укладання Договору. ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед [PERSON] виконало та надало йому кредит в загальній сумі 4000 грн шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № [NUMBER] , що підтверджується копією довідки платіжного провайдера ТОВ «Універсальні платіжні рішення» та листом-повідомленням АТ КБ ПриватБанк від 20.01.2026 (а. с. 91, 139). 27.02.2025 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Українські фінансові операції» укладено Договір факторингу № 27/02/25, відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» передало (відступило) ТОВ «Українські фінансові операції за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «Українські фінансові операції» прийняло належні ТОВ «Лінеура Україна» Права Вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників (а. с. 23-31). Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу ТОВ «Українські фінансові операції» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 20297,52 грн, з яких: 3994,40 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 16303,12 грн як заборгованість за відсотками, нарахованими первісним кредитором (а. с. 114). Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 4191911 від 06.12.2023 у [PERSON] перед ТОВ «Лінеура Україна» існувала заборгованість на суму 20297,52 грн, з яких: 3994,40 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 16303,12 грн як заборгованість за відсотками (а. с. 83-90). Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «Українські фінансові операції» надіслало відповідачу повідомлення на його електронну пошту (а. с. 98). Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення заборгованості ні на рахунки ТОВ «Українські фінансові операції», ні на рахунки первісного кредитора. Станом на дату укладення Договору факторингу від 27.02.2025 №26/07/2024 строк дії кредитного договору № 4191911 від 06.12.2023 не закінчився. У межах строку дії кредитного договору № 4191911 від 06.12.2023 ТОВ «Українські фінансові операції» у період з 27.07.2024 до 24.11.2024 за 126 календарних днів нарахувало процентів за користування кредитними коштами в сумі 10066,14 грн (а. с. 116). За розрахунком позивача [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «Українські фінансові операції за кредитним договором № 4191911 від 06.12.2023 в розмірі 30363,41 грн, з яких: 3994,40 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 16303,12 грн як заборгованість за відсотками, нарахованими первісним кредитором, 10 065,888 грн заборгованість за відсотками, нарахованими позивачем. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав (стаття 514 ЦК України). Зі змісту статей 526, 530 ЦК України вбачається, що зобов`язання повинно виконуватися відповідно до умов договору у встановлені строки. Відповідно до положень статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). Положеннями статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Відповідно до статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію». Так, згідно зі статтею 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію"). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Із встановлених обставин справи вбачається, що між сторонами виникли договірні правовідносини у сфері споживчого кредитування, в яких ТОВ «Українські фінансові операції» виступає правонаступником кредитодавця (виконавцем послуги кредитування) ТОВ «Лінеура», а відповідач [PERSON] - споживачем (отримувачем вказаної послуги), та в межах яких виник спір щодо права позивача, як кредитора у цьому зобов`язанні, на повернення відповідачем, як боржником, отриманого ним кредиту та сплати процентів за його користування. Проаналізувавши наведені норми чинного законодавства та надані у справі докази,

Outcome: partial