Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

Позивач, посилаючись на те, що: -04.11.2023 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» укладено електронний Договір №7238348 про надання споживчого кредиту; -зазначений Кредитний договір укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», затверджених наказом №205-ОД від 10.02.2022 та розміщено їх на сайті https://creditplus.ua/ru/documents; -згідно з умовами Кредитного договору сума кредиту (загальний розмір) складає 25000грн.; строк кредиту складає 360 днів; дата повернення кредиту (29.10.2024) вказується в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком №1 до цього Договору; -ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачем за Кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 25000грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача; -відповідач свої зобов`язання перед Кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав; -25.07.2024 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», як клієнтом, та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА», як фактором, було укладено Договір факторингу №25.07/24-Ф, згідно з умовами якого Клієнт відступив Фактору права грошової вимоги за Кредитним договором; -отже, до ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» відповідно до укладеного Договору факторингу №25.07/24-Ф перейшло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором в розмірі 69770грн.; - просив стягнути з відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія» «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» суму заборгованості в розмірі 99620грн.., з яких: сума кредиту - 25000грн.00коп., сума процентів за користування кредитом, нараховані первісним кредитором - 44770грн., нараховані Позивачем проценти за 60 календарних днів - 29850грн., а також сплачений судовий збір в розмірі 2422грн.40коп. та витрати на правничу допомогу у розмірі 10000грн.00коп.. Ухвалою Хустського районного суду Закарпатської області від 12 листопада 2024 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін, призначено судове засідання /а.с.164-165, т.1/. Також, ухвалою суду від 12 листопада 2024 року витребувано у АТ «Універсал Банк» інформацію щодо підтвердження факту належності платіжної картки [NUMBER] [PERSON] /РНОКПП: [NUMBER] /, а також підтвердження факту зарахування коштів 04.11.2023 на дану платіжну картку банком-емітентом яким є АТ «Універсал Банк», в сумі 25000грн.00коп. від «АВЕНТУС УКРАЇНА» /ЄДРПОУ: 41078230. /а.с.167-168, т.1/. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного рішення не заперечував /а.с.177-181, т.1/. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином /а.с.43,47, т.2/, про причини неявки суд не повідомив, а тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи в його відсутність в заочному порядку, на підставі документів та доказів, які є в матеріалах справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України: у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що 04.11.2023 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» укладено електронний договір про надання споживчого кредиту №7238348 у сумі 25000грн.00коп. /а.с.47-56, т.1/. Згідно умов Кредитного договору: сума кредиту (загальний розмір) складає 25000грн. (п.1.3. Кредитного договору); строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Детальні терміни та дата останнього платежу по кредиту (29.10.2024) вказується в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком №1 до цього Договору. Укладаючи Кредитний договір, сторони передбачили нарахування процентів на наступних умовах: 1.5.1.Стандартна процентна ставка становить 1,99 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору. ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання перед Відповідачем за Кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 25000грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку Відповідача № [NUMBER] , що підтверджується листом ТОВ «ПЕЙТЕК Україна» №20240809-2.2 від 09.08.2024 /а.с.155-160, т.1/, а також листом АТ «Універсал Банк» від 12.12.2025 №БТ/Е-21304 /а.с.45, т.2/. 25.07.2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу №25.07/24-Ф, за умовами якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту /а.с.115-131, т.1/. За договором факторингу №25.07/24-Ф від 25.07.2024 Клієнт відступив факторові право вимоги заборгованостей до боржників позичальників на умовах, передбачених договором факторингу, що підтверджується, зокрема, витягом з реєстру боржників від 25.07.2024 договором факторингу №25.07/24-Ф від 25.07.2024 /а.с.40,т.1/, платіжними інструкціями від 29.07.2024 №5537, від 29.07.2024 №5535, від 29.07.2024 №5536, від 29.07.2024 №5534, від 29.07.2024 №5537 /а.с.68-75, т.1/. Про факт переходу права вимоги за кредитним договором позивач повідомив відповідача листом від 25.07.2024 /а.с.19, т.1/. Розмір заборгованості відповідача, згідно розрахунків заборгованості від 24.07.2024 /а.с.21-34, т.1/ та від 22.09.2024 /а.с.35-36, т.1/, складає 99620грн., з яких: сума кредиту - 25000грн.00коп., сума процентів за користування кредитом, нараховані первісним кредитором - 44770грн., нараховані Позивачем проценти за 60 календарних днів - 29850грн. Розглядаючи даний спір, суд виходить із того, що спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням позичальником взятих на себе зобов`язань перед кредитодавцем за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість, які регулюються загальними положення ЦК України про зобов`язання та параграфом 2 Глави 71 ЦК України "Кредит". За змістом статей 626, 628 ЦК України: договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Положення ч.1 ст.205 ЦК України: визначають, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до частини першої ст.207 ЦК України: правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів (частина третя статті 207 ЦК України). Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.205, 207 ЦК України). У статті 526 ЦК України: передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України: за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Матеріалами справи підтверджується, що 04.11.2023 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» укладено електронний договір кредиту №7238348 про надання споживчого кредиту у сумі 25000грн.00коп.. Кредитний договір №7238348 містить персональні дані відповідача, зокрема, його паспортні дані, номер картки платника податків, номера мобільного телефону, а також номер банківської платіжної картки, на який перераховуватимуться грошові кошти, реквізити якої надано споживачем. Також в даному кредитному договору визначено предмет, порядок та умови надання кредитного договору. Відповідач підтвердив, що ознайомлений і приймає умови кредитного договору (оферти), яка акцептована відповідачем 04.11.2023 шляхом підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідача «С3345». Відтак судом встановлено, що договір укладено в електронному вигляді з використанням електронного підпису за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, який надісланий первісним кредитором на номер телефону, зазначений [PERSON] при реєстрації на сайті кредитодавця, на підтвердження чого в ідентифікаційній частині договору містяться код ідентифікатор відповідача, що і є його безпосереднім підписом, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію». Без здійснення вказаних дій відповідачем кредитний договір не був би укладений між сторонами. Наведене свідчить, що при укладенні цього договору сторони договору досягли згоди щодо всіх його істотних умов та у сторін, відповідно до приписів статті 11 ЦК України, виникли права та обов`язки, які витікають із кредитного договору. Судом встановлено, що [PERSON] отримав грошові кошти в ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відповідно до Договору №7238348 від 04.11.2023 на суму 25000грн., строком на 360 днів, зі сплатою процентів на умовах договору. Відповідач оплати за Кредитним договором належним чином в повному обсязі не здійснював. Лише частково в період з 04.11.2023 по 24.07.2024 Відповідачем здійснено оплати на рахунок Первісного кредитора в розмірі 1000грн., які спрямовані на оплату процентів за користування грошовими коштами у розмірі 1000грн. Станом на 06.11.2024 відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав. 25.07.2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» укладено договір факторингу №25.07/24-Ф, у відповідності до умов якого перейшло право грошової вимоги до ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» за Кредитним договором в розмірі 69770грн. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина перша статті 1077 ЦК України). Згідно статті 1078 ЦК України: предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відтак суд дійшов висновку, що звертаючись до суду з позовом, ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» надала належні докази, які підтверджують право вимоги позивача за кредитним договором, а також наявність у відповідача грошового зобов`язання та заборгованості перед позивачем. Ураховуючи те, що позичальник взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, кредитні кошти разом з процентами вчасно не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість, суд дійшов висновку про підставність позовної вимоги про стягнення кредитної заборгованості з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА». Підсумовуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача суми заборгованості. Одночасно,

Outcome: approved