Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-10 00:00:00

17.12.2026 [PERSON] звернулась до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що 12.08.2016 Первомайським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, було зареєстровано шлюб між сторонами, актовий запис № 235. Під час шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає з нею. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що шлюбні відносини між нею та відповідачем на даний час припинені у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння, різні погляди на життя, цінності та ведення спільного господарства, в зв`язку з чим вони проживають окремо один від одного. Вважає, що підстав для збереження сім`ї немає, фактично сім`я припинила своє існування, а шлюб розпався та має лише формальний характер, спроби примирення результатів не принесли. Ухвалою від 18.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін по справі. Сторони в судове засідання не прибули. Через канцелярію суду подали відповідні заяви про розгляд справи за відсутності сторін, при цьому позивач позов підтримала в повному обсязі та просила задовольнити його, після розірвання шлюбу просила відновити їй прізвище « [PERSON] »; відповідач позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до вимог ч.2 ст.247ЦПК України не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 12.08.2016 Первомайським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, було зареєстровано шлюб між сторонами, актовий запис № 235. Позивач після реєстрації шлюбу змінила дошлюбне прізвище " [PERSON] " на прізвище чоловіка « [PERSON] ». Від шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , який після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачкою. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені через різні погляди на життя, цінності та ведення спільного господарства, в зв`язку з чим сторони проживають окремо один від одного. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У частині першій статті 55 СК України встановлено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями частин третьої та четвертої статті 56 СК України передбачено, що кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина перша статті 110 СК України). Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, вирішення питання про те, яким прізвищем іменуватися після розірвання шлюбу є виключним правом того, хто у зв`язку із шлюбом змінив своє прізвище. На підставі викладеного, враховуючи позицію сторін, які наполягали на розірванні шлюбу, суд вважає позовні вимоги про розірвання шлюбу законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, а тому шлюб між сторонами слід розірвати, при цьому позивачці після розірвання шлюбу слід відновити дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно з ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При звернені до суду позивачкою було сплачено 1211,20 грн судового збору, що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції №53527711 від 17.12.2025. За таких обставин, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 605,60 грн, з державного бюджету - повернути позивачці судовий збір в сумі 605,60 грн.

Outcome: approved