Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що судовим наказом Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24.04.2023 року визначено стягувати з відповідача на її користь аліментів на утримання дитини [PERSON] , у розмірі 1/4 частки усіх видів його доходу (заробітку), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20 квітня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Вказує, що на даний час дочка [PERSON] досягла повноліття та навчається в Луцькому національному технічному університеті на денній формі навчання за контрактом. Зазначає, що не має можливості в повній мірі самостійно забезпечити всі необхідні потреби дочки [PERSON] , оскільки, вони є значними. Просить суд, стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки усіх видів його доходу (заробітку), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання даного позову та до закінчення навчання, тобто до 30.06.2028 року, але не більше чим до досягнення дочкою 23-х років. Ухвалою суду від 14 січня 2026 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. До початку судового засідання позивач подала суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач до початку судового засідання також надав суду заяву з проханням слухати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язанні утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати допомогу. Згідно ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Із матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 11). Судом встановлено, що судовим наказом Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24.04.2023 року визначено стягувати з відповідача на її користь аліментів на утримання дитини [PERSON] , у розмірі 1/4 частки усіх видів його доходу (заробітку), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20 квітня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття (А.С. 12). Відповідно до довідки №328 від 16.10.2025 року вбачається, що [PERSON] у 2025 році зарахована до Луцького національного технічного університету і в даний час навчається на 2 курсі факультету бізнесу та права денної форми навчання за контрактом, термін закінчення університету 30.06.2028 року (а.с. 13). Судом встановлено, що [PERSON] не приймає належної участі в утриманні дочки, хоча спроможний надавати матеріальну допомогу дитині, яка продовжує навчання і в зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але не є меншим 23 років; продовження навчання ними; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Частиною 1 ст. 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини і не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину. Будь-яких доказів погіршення матеріального стану чи здоров`я відповідача, суду не надано та в судовому засіданні не здобуто. З урахуванням того, що повнолітня дочка відповідача [PERSON] , продовжує навчання на денній формі навчання, можливості працевлаштуватися немає, а тому суд вважає, що [PERSON] дійсно потребує матеріальної допомоги. Таким чином, суд вважає встановленим, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дочки в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, до закінчення останньою навчання. Згідно положень ч.6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України (далі -ЦПК України), якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст. 75, 82, 84, 180, 181, 182, 184 СК України,

Outcome: approved