Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

Представник позивача [PERSON] , адвокат Кашерна В.В. звернулась до суду з позовом до [PERSON] , приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позов мотивований тим, що [PERSON] 09.04.2025 о 12:00 в м. Гайворон на перехресті нерівнозначних доріг вул. Поштова - пров. Привітний, керуючи автомобілем Volkswagen Tiguan, номерний знак [NUMBER] , по другорядній дорозі не надала перевагу в русі транспортному засобу, що рухався по головній дорозі, в результаті чого сталося зіткнення з автомобілем Chevrolet Craze, номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок якого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушила вимоги п. 16.1 ПДР, вчинивши правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Згідно постанови Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 24.04.2025 [PERSON] визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП й накладено на неї адміністративне стягнення. Через два дні після вказаної дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] потрапив до КНП «Центральна міська лікарня» Гайворонської міської ради, де перебував на стаціонарному лікуванні з 11.04.2025 по 17.04.2025 з діагнозом: стан після судинного (гіпертонічного) кризу 11.04.2024 р., помірний цефалгічний вестибулопатичний, вегетосудинний синдром. Шийний остеохондроз, хр. цервікалгія, ст. Ремісії. Відповідно до думки фахівця лікаря судово-медичного експерта від 14.08.2025 №1 перебування [PERSON] на стаціонарному лікуванні в КНП "Гайворонська ЦМЛ" з діагнозом «стан після судинного гіпертонічного кризу» може мати причинно-наслідковий зв`язок з дорожньо-транспортною пригодою, яка мала місце 11.04.2025 за участю останнього. На придбання ліків під час лікування [PERSON] потрачено 4 735,41 грн. Розмір страхової виплати моральної шкоди у зв`язку з лікуванням має складати кілька сотень гривень (473,54 грн.), що на думку потерпілого, є недостатнім, тому позивач вважає за необхідне стягнути з винуватця ДТП [PERSON] моральну шкоду за пошкодження автомобіля і лікування в сумі 65 000 грн. Завдана моральна шкода, відповідачем [PERSON] , позивачу полягає у психологічному травмуванні від дорожньо-транспортної пригоди, що становило загрозу його життю та здоров`ю, за наслідками якої він отримав гіпертонічний криз, що призвело до погіршення його стану здоров`я та лікування. Крім цього, душевні страждання були спричинені і неможливістю відновлення вартості пошкодженого автомобіля, яка була до скоєння дорожньо-транспортної пригоди, так як лише сам факт «участі автомобіля в дорожньо-транспортній пригоді» навіть при відновленні пошкоджень призводить до часткової втрати цінності (вартості) автомобіля. Також моральна шкода спричинена у вигляді душевних страждань, яких [PERSON] зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього самого, так як внаслідок ДТП була втрачена якість життя та порушений його звичний ритм (перебування на стаціонарному лікуванні, неможливість пересуватись з допомогою автомобіля в період його ремонту), тобто мало місце порушення нормальних життєвих зв`язків, що призвело до неможливості ведення активного громадського життя. Крім цього, поведінка винуватця ДТП завдала значних моральних втрат позивачу у вигляді спричинених незручностей, пов`язаних із витратами часу на організацію ремонту пошкодженого автомобіля (пошуками запасних частин), процесом оформлення адміністративного правопорушення правоохоронними органами, процесом страхового відшкодування спричиненої шкоди (витрати часу на оформлення документів та присутність під час обстеження пошкодженого автомобіля фахівцем страхової компанії), судовими процесами. Просить суд: Стягнути з ПАТ «Страхова компанія «УСГ» на користь [PERSON] суму страхового відшкодування за шкоду здоров`ю в розмірі 4735,41 грн. та суму страхового відшкодування за моральну шкоду у розмірі 10 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю, що становить 473,54 грн. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] завдану моральну шкоду в розмірі 65000,00 грн. Ухвалою судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 25.09.2025 року відкрито провадження у справі. 15.10.2025 року від ПАТ «СК «УСГ» до суду надійшов відзив на позовну заяву. В якому зазначається, що 14.05.25 р. - позивач, як потерпіла особа, звернувся до ПАТ СК УСГ з заявою про виплату страхового відшкодування. 15.05.25 р.- між ПАТ «СК «УСГ» та [PERSON] було досягнуто згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування та відповідно підписано протокол-узгодження про розмір страхового відшкодування. ПАТ «СК «УСГ» виконало свої зобов`язання перед потерпілою особою за укладеним полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № EP-220530748 в повному обсязі, а тому, ПАТ «СК «УСГ» вважає, що позовні вимоги [PERSON] до ПАТ «СК «УСГ» є безпідставними, необґрунтованими та не підлягають задоволенню в повному обсязі. При погодженні й виплаті власнику пошкодженого в ДТП транспортного засобу заподіяної шкоди, вдруге здійснення виплат (доплат), Законом не передбачено. Різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням повинна відшкодувати винна особа в ДТП, оскільки ПАТ «СК «УСГ» виконало свої обов`язки в повному обсязі згідно з нормами діючого Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Таким чином, позовні вимоги [PERSON] до ПАТ «СК «УСГ» є безпідставними та необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню в повному обсязі. ПАТ «СК «УСГ» вважає, що вимога щодо відшкодування витрат на правову допомогу значно завищена та відповідно не підлягає стягненню з ПАТ «СК «УСГ». Витрати на правничу допомогу в розмірі 12 000,00 грн. не є співрозмірні з ціною позову, а спектр робіт, що був проведений адвокатом є незначний та мінімальний. 21.10.2025 року представник позивача, адвокат Кашерної В.В. через систему «Електронний суд» подала відповідь на відзив, в якому зазначила, що за результатами проведеного відповідачем огляду пошкодженого майна - автомобіля страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягали на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Однак, між страховиком та потерпілою стороною не велась мова, не підписувався протокол-узгодження щодо страхового відшкодування шкоди здоров`ю та моральної шкоди у розмірі 10% страхової виплати за шкоду заподіяну здоров`ю. 21.10.2025 року від представника відповідача [PERSON] , адвоката Нікітіна Р.В. до суду надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві представник вказує, що ознайомившись із позовною заявою [PERSON] вражає її безпідставною і необґрунтованою. Згідно матеріалів справи про адміністративні правопорушення та фактичних обставин справи внаслідок дорожньо-транспортної пригоди неістотних ушкоджень зазнали лише транспортні засоби, а водії та пасажири при цьому тілесних ушкоджень не отримали. Відсутні конкретні доказів та вичерпні і переконливі аргументи щодо реального завдання моральної шкоди та її глибини. Теза отримання глибокого психологічного травмування внаслідок потенційною загрози або ризику життю і здоров`ю спростовується тим фактом, що дорожньо-транспортна пригода, як ненавмисна випадкова подія відбулась миттєво і непередбачувано, тривала фактично секундний проміжок часу та не мала за собою реально тяжких чи небезпечних для людей наслідків чи фізичного травмування, спричинивши лише неістотні механічні пошкодження транспортних засобів, не ставлячи під загрозу здоров`я та життя її учасників. Госпіталізація до лікарняного закладу через 2 дні після події викликає об`єктивні сумніви щодо наявності причинно-наслідкового зв`язку між ДТП та хворобливим станом, оскільки основний діагноз - стан після судинного гіпертонічного кризу, помірний цефалгічний вестибулопатичний вегето-судинний синдром, шийний остеохондроз, хронічна цервікалгія в стадії ремімісії фактично вказує на наявність у позивача достатньо тяжких хронічних захворювань, а саме шийний остеохандроз та хронична цервікалгія, які, з огляду на їх характер, виникли задовго до настання дорожньо-транспортної пригоди та за своєю суттю і протіканням зазвичай спричиняють розлад, у тому числі й підвищення артеріального тиску, що і є основним синдромом гіпертонічного кризу Останніми роками все населення України перебуває під активною дією постійного стресу у зв`язку жорстокою військовою агресією країни-сусіда та постійних реальних загроз від ракетно-дронових та інших атак вглибину України по всій її території. Окремої уваги на пошук стресогенних факторів потребує і дослідження загального анаменезу життя позивача, який працює в державному органі на керівний посаді та в силу своїх службових обов`язків, окрім управління персоналом, прийняття адміністративно-управлінських рішень, за які він несе відповідальність, також комунікує із раніше засудженими особами, які вчинили суспільно-небезпечні діяння або особами, які притягуються до кримінальної відповідальності чи відбувають покарання, що також є реально небезпечним та є окремим систематичним стресоутворюючим фактором. Втрата товарної вартості автомобіля навіть після проведеного повного комплексу ремонтно-відновлювальних робіт не є і не може бути джерелом моральної шкоди для позивача, оскільки він не є власником пошкодженого транспортного засобу (авто належить [PERSON] ), а позивач, з огляду на його декларацію, поданою в НАЗК (копія додається), навіть не є постійним користувачем зазначеного транспортного засобу, тому потенційна втрата товарної власності не має і не може мати впливу на морально-психологічний і матеріальний стан позивача. Окремо слід також зауважити, що позовна заява не містить посилань на докази, які б обґрунтовували факт наявності втрати товарної вартності та розрахунків її розміру, що вчергове доводить факт відсутності можливості позивачем посилання на таку підставу в якості обгрунтування доводів щодо потенційного спричинення йому моральних страждань. Заяви позивача щодо порушення звичайного ритму життя внаслідок тимчасової відсутності можливості користування автомобілем, витрати часу, пов`язані із госпіталізацією, проведенням ремонтних робіт, оформлення страхового випадку, отримання компенсації та участю у судових процесах також не є достатньо обґрунтованими та не містять достатньо підстав вважати щодо спричинення йому відповідного рівня моральних страждань. Просить суд: у задоволенні позову [PERSON] відмовити. 05.11.2025 року від представника позивача надійшов відзив на позовну заяву. Ухвалою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 06.11.2025 року задоволено клопотання представника відповідача [PERSON] , адвоката Нікітіна Руслана Валерійовича, про витребування доказів. Витребувано в комунального некомерційного підприємства «Голованівська лікарня» Голованівської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області та в комунального некомерційного підприємства «Центральна міська лікарня» Гайворонської міської ради відомості про перебування [PERSON] [INFO] , на диспансерному обліку та фактів звернення до лікарняних закладів за медичною допомогою за період з 01 січня 2020 року по 09.04.2025 року із зазначенням характеру скарг та поставлених медичних діагнозів. Ухвалою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 27.11.2025 року задоволено клопотання представника відповідача [PERSON] , адвоката Нікітіна Руслана Валерійовича, про витребування доказів. Витребувано в Державній установі «Центр пробації» відомості щодо начальника Голованівського районного сектору №1 філії Державної установи Центр пробації в Кіровоградській області Клименка Євгенія Володимировича: 1) Чи перебував він на лікарняних (був тимчасово непрацездатним через хворобу) в період з 01 січня 2022 року по 09 квітня 2025 року, якщо так, то коли саме (із зазначенням періоду та тривалості та наданням копії лікарняних листів)? 2) Чи проходив він періодичні (щорічні) профілактичні медичні огляди за направленням від роботодавця в період з 01 січня 2022 року по 09 квітня 2025 року, якщо так, то коли саме та в яких медичних закладах? Чи передбачено проходження персоналом таких медичних оглядів у зв`язку із займаною посадою? 3) Чи проводились відносно нього будь-які службові розслідування (дисциплінарні провадження тощо), чи притягувався він до дисциплінарної відповідальності в період з 01 січня 2022 року по 09 квітня 2025 року із наданням відомостей про результати таких службових розслідувань? 4) Чи передбачають його службові обов`язки (характер займаної посади) контактування та спілкування із особами, які вчинили суспільно небезпечні діяння або притягуються до кримінальної відповідальності тощо? В судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали з підстав зазначених у ньому. Позивач [PERSON] повідомив, що хронічних хвороб не має, протягом останніх трьох років не лікувався. На сигнали повітряної тривоги реагує спокійно. Від проведення військових дій близькі особи не постраждали. За місцем роботи до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Представник ПАТ «СК «Українська страхова група» в судове засідання не з`явився. У відзиві на позовну заяву просив судовий розгляд справи провести за відсутності представника ПАТ «СК «Українська страхова група». Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась. Представник відповідача, адвокат Нікітін Р.В. в судовому засіданні просив в позові відмовити повністю з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву. Суд, заслухавши пояснення позивача та представника позивача, представника відповідача дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що справу слід вирішити в межах наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи та на підставі пояснень позивача, представника позивача та представника відповідача. Слід зазначити, що дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.76, ч.1,2ст.77, ч.2 ст.78, ч.1 ст.95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 6 ст. 81, ч. 1 ст.89 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно Постанови Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 24.04.2025 року, справа №385/478/25 [PERSON] 09.04.2025 о 12:00 в м. Гайворон на перехресті нерівнозначних доріг вул. Поштова - пров. Привітний керуючи автомобілем Volkswagen Tiguan, номерний знак [NUMBER] , по другорядній дорозі не надала перевагу в русі транспортному засобу що рухався по головній дорозі в результаті чого сталося зіткнення з автомобілем Chevrolet Cruze, номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] , внаслідок якого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушила вимоги п. 16.1 ПДР, вчинивши правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. [PERSON] визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, й накладено на нею адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. (а.с.10). Згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №2055 від 17.04.2025 року виданої КНП «ЦМЛ» Гайворонської міської ради на ім`я [PERSON] [PERSON] з 11.04.2025 року по 17.04.2025 року знаходився нестаціонарному лікуванні в КНП «ЦМЛ» Гайворонської міської. Повний діагноз:стан після судинного (гіпертонічного кризу) 11.04.2025 р., помірний цефалгічний вестибулдопатичний, вегето-судинний синдром. Шийний остеохондроз, хр. цервікалгія, ст. ремісії (а.с.14). Згідно думки фахівця №1, лікаря судово-медичного експерта Головка В.С. від 14.08.2025 року - в даному конкретному випадку, можливо припустити, що перебування [PERSON] на стаціонарному лікуванні в КНП «Гайворонська ЦМЛ» з діагнозом «Стан після судинного гіпертонічного кризу» може мати причинно-наслідковий зв`язок з дорожньо-транспортною пригодою, яка мала місце 09.04.2025 року за участю останнього (а.с.18,94). Згідно копії листка лікарських призначень та копії фіскальних чеків наданих позивачем [PERSON] витратив на купівлю лікарських препаратів для свого лікування 4735,54 грн. (а.с.15,16). Згідно Протоколу-узгодження про розмір страхового відшкодування від 15.05.2025 року, укладеного між ПАТ «УСГ» та [PERSON] за випадок, що мав місце 9 квітня 2025 р. з транспортним засобом Chevrolet Cruze, державний реєстраційний номер [NUMBER] , що належить Потерпілій особі, та транспортним засобом Volkswagen Tiguan, державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , відповідальність якої застрахована в ПАТ «УСГ» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР-220530748 від 23 квітня 2024 р. розмір матеріального збитку завданої Потерпілій особі становить 116815,7 грн. Розмір суми страхового відшкодування дорівнює 116815,7 грн. (за вирахуванням франшизи відповідно із Полісом ОСЦПВ). Після одержання страхового відшкодування Потерпіла особа будь-яких претензій матеріального та нематеріального характеру до ПАТ «УСГ» не має і в подальшому мати не буде (а.с.17). Згідно листа КНП «Центральна міська лікарня» Гайворонської міської ради від 10.11.2025 рок №2632 [PERSON] звертався амбулаторно до ортопеда-травматолого 23.05.2022, 27.05.2022, 01.06.2022 р. З 01.01.2020 р. по 09.є041.2025 року гр. [PERSON] на стаціонарному лікуванні в КНП «ЦМЛ» не перебував (а.с.113-116). Згідно листа КНП «Голованівська лікарня» Голованівської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області від 19.11.2025 року №1368/01-25 [PERSON] у період з 01.01.2020 року по 09.04.2025 року за медичною допомогою до такого закладу не звертався (а.с.119). Згідно листа Державної установи «Центр пробації» від 12.01.2026 року за період з 01.01.2022 по 09.04.2025 [PERSON] . Державною установою «Центр пробації» на проходження будь-яких медичних оглядів не направлявся. Службові розслідування в цей період відносно нього не проводились, відповідно до дисциплінарної відповідальності [PERSON] не притягувався (а.с.150). Норми права та мотиви їх застосування. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюється Конституцією України, ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. 01.01.2025 року введено в дію Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон №3720- IX). Згідно п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3720- IX договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що укладені та набрали чинності до введення в дію цього Закону, продовжують діяти на умовах, що були чинними на день набрання чинності такими договорами. На договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, що укладені після набрання чинності цим Законом та набирають чинності після введення в дію цього Закону, поширюються вимоги цього Закону. Дія положень цього Закону поширюється виключно на страхові випадки, які настали за договорами страхування, що набрали чинності після введення в дію цього Закону. Жодне положення цього Закону не може збільшувати будь-які зобов`язання за будь-якими випадками, що мають ознаки страхових випадків за договорами страхування цивільно-правової відповідальності, укладеними відповідно до Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (Відомості Верховної Ради України, 2005 р., № 1, ст. 1 із наступними змінами). Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР-220530748 виданий 23.04.2024 року. Дорожньо-транспортна пригода за участю позивача [PERSON] та [PERSON] відбулась 09 квітня 2025 року. Враховуючи, що страховий випадок мав місце 09.04.2025 року, за договором страхування від квітня 2024 року (до введення в дію Закону №3720- IX), то відповідно до п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3720- IX, відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у даній справі регулюється Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV). Щодо позовної вимоги до ПАТ «Страхова компанія «УСГ». Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюється Конституцією України, ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Пунктом 2.1 статті 2 Закону № 1961-IV передбачено, що якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону. Вказана норма кореспондується зі частиною другою статті 999 ЦК України, якою встановлено, що до відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. У спорах пов`язаних із відшкодуванням шкоди за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів норми Закону № 1961-IV є спеціальними, а цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах. За вимогами статті 3 Закону № 1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. У пункті 33.1.4 статті 33 Закону № 1961-IV передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Крім того, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) заяву про страхове відшкодування (пункт 35.1 статті 35). Сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу. Завдання потерпілому шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі відповідає обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у якому потерпілий так само має право вимоги до боржника (у договірному зобов`язанні ним є страховик). Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону № 1961-IV страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ),

Outcome: partial