Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом до відповідачки [PERSON] та повідомив, що між сторонами 14 січня 2022 року був зареєстрований шлюб у Відділі ДРАЦС у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), за актовим записом №55. Від шлюбу у сторін є малолітня донька [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що з часом шлюбні відносини подружжя погіршувалися, що призвело до їх фактичного припинення. Між сторонами відсутнє взаєморозуміння та повага, сформувались неприязні стосунки, вже декілька років вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, примирення між ними неможливе, а тому просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 09 грудня 2025 року було відкрите спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. Відповідачка, отримавши вказану ухвалу разом з позовною заявою 15 грудня 2025 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення R067056527815, правом подання відзиву на позовну заяву не скористалась, однак до суду засобами поштового зв`язку подала заяву про визнання позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного. Судом установлені наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами СК України щодо припинення шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Судом установлено, що 14 січня 2022 року між сторонами [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб у Відділі ДРАЦС у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), за актовим записом №55. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . Відповідачка з донькою зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (копії довідок департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради про реєстрацію місця проживання осіб №19734, №33805, відповідь з Єдиного демографічного реєстру №2060489 від 28 листопада 2025 року, а.с.7, 8, 14). Сторони не підтримують подружніх відносин, спільно не проживають, не ведуть спільного господарства, шлюб фактично розпався. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. У частинах 3 та 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на встановлені обставини не підтримання сімейних відносин, відсутності спільного проживання, формального існування шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечило б інтересам позивача. За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову та розірвання шлюбу між сторонами. На підставі викладеного,

Outcome: approved