Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» звернулося до суду з вищевказаним позовом, який мотивує тим, що воно є оператором газорозподільної системи, що на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу природного, в межах території, де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» видана на підставі постанови НКРЕКП від 29 червня 2017 року № 843 (зі змінами внесеними постановою НКРЕКП від 25 червня 2019 року № 1219). Правові засади функціонування ринку природного газу визначаються Законом України «Про ринок природного газу» від 09 квітня 2015 року № 329-VІІІ, що набрав чинності 01 жовтня 2015 року, відповідно до якого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 30 вересня 2015 року № 2494, затверджено Кодекс газорозподільних систем, який набрав чинності з 27 листопада 2015 року. Розподіл природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку. Типовий договір розподілу природного газу, затверджений постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2498, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1384/27829. Відповідно до п. 1.2 Типового договору умови цього договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу ГРС. Договір розподілу природного газу побутовим споживачем укладається з урахуванням ст. 633, 634, 641 та 642 ЦК України шляхом приєднання побутового споживача до умов договору розподілу природного газу, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ і не потребує двостороннього підписання письмової форми. Так, між ним та [PERSON] укладено Типовий договір розподілу природного газу. Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є споживання газу за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить зміна показів лічильника в сторону збільшення та підтверджується фінансовим станом. Відповідно до п. 2.1 Типового договору Оператора ГРМ зобов`язується надати споживачу послуги з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором. АТ «Закарпатгаз» свої зобов`язання виконало в повному обсязі та надало відповідачу послуги з розподілу природного газу. В порушення умов зазначеного договору та нормативних актів відповідачем не проведена оплата послуг природного газу, внаслідок чого за період з січня 2020 року по серпень 2023 року утворилася заборгованість в розмірі 18 491,31 грн, про що свідчить розрахунок боргу та фінансовий стан абонента. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Отже, відповідач зобов`язаний оплатити спожиті послуги, а позивач має право вимагати від відповідача виконання обов`язку щодо оплати наданих послуг. Оскільки станом на дату подання позовної заяви до суду відповідачем не проведена оплата послуг з розподілу природного газу, тому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за такі послуги у розмірі 18 491,31 грн та судовий збір у розмірі 2 684,00 грн. Ухвалою судді Перечинського районного суду від 05 січня 2024 року прийнято подану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з розподілу природного газу, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, а також визначено відповідачу строк для подачі відзиву на позовну заяву. П`ятнадцятого березня 2024 року відповідач [PERSON] подала відзив на позовну заяву, у якому просила відмовити в позовних вимогах АТ «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» у повному обсязі. Покликається на те, що позивач вказує на існування договірних відносин між ними, які виникли на підставі Типового договору розподілу природного газу. Однак, жодного договору з розподілу газу вона не підписувала, з тарифами не погоджувалася. Факт споживання природного газу підтверджує прийняття послуг з газопостачання і аж ніяк не може свідчити про приєднання до умов договору з розподілу природного газу. Позивач посилається на типовий договір з транспортування газу, заяву на приєднання до якого вона не підписувала. Типовий договір, що долучений до матеріалів справи, з опублікуванням в невідомій газеті, є типовим і використовується як зразок та не містить відомостей про виконавця та оферти для акцепта. Зазначає, що вона жодного разу не користувалася послугами з розподілу газу, відповідно не сплачувала коштів за послуги з розподілу природного газу, оскільки жодного договору за надання цієї послуги не підписувала. Отже, вона керувалася договором про надання населенню послуг з газопостачання № 320145 від 12 березня 2014 року, який згідно з пунктом 41 цього договору не скасований і не повідомлений про перегляд позивачем. Також вказує на той факт, що вона неодноразово зверталась до позивача з офіційними запитами у вигляді заяв для отримання договору на розподіл та доставку газу, на які отримала спочатку претензію вимогу, а потім договір № 42DN880-1162-22 на розподіл природного газу (для побутового споживача), датований 25 січня 20212 року, отриманий листом 18 лютого 2022 року. На надісланий нею особисто протокол розбіжностей по даному договору відповіді від позивача по теперішній час не отримано. Крім того вважає подані до суду розрахунки заборгованості недоведеними та неточними, у зв`язку з чим на їх підставі неможливо встановити дійсні обставини справи та підстави обліку заборгованості. Крім цього, з урахуванням ст. 256 та 257 ЦК України вважає, що позивач просить стягнути недоведений борг поза строками позовної давності. Вказує на те, що здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається. Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу (пункт 7 глави 3 розділу VІ Кодексу). Однак саме по собі споживання природного газу не можуть свідчити про погодження споживача з умовами договору про розподіл газу, без укладення відповідного договору. Другого квітня 2024 року представник Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» адвокат Кривка М.В. подав відповідь на відзив, у якій зазначив, що вимоги відповідача у порушення ст. 77,3 79 ЦПК України не підтверджені жодними достовірними та належними доказами. У своєму відзиві на позовну заяву відповідач стверджує, що договір розподілу не було укладено, мотивуючи це тим, що заява-приєднання нею не підписувалась, розрахунки не здійснювались. Поряд з цим, у відзиві відповідач не заперечує факт споживання природного газу, чим додатково підтверджує вказану обставину. Однак стверджує, що факт споживання природного газу підтверджує прийняття послуг із газопостачання і не може свідчити про приєднання до умов договору з розподілу природного газу. Таке твердження протирічить змісту норм чинного законодавства України, що регулюють дані правовідносини. Згідно з пунктом 3 глави 7 розділу VІ Кодексу ГРМ, договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України за формою Типового договору розподілу природного газу. Цим же пунктом та пунктом 1.3 Договору встановлено такі правила, обов`язкові для сторін при укладенні Договору, а саме передбачено, що фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу. Позивачем надано суду документальне підтвердження споживання відповідачем (фінансовий стан абонента та фотофіксацію показів лічильника за 2 періоди). Відповідач не заперечує дану обставину. Таким чином, між сторонами укладено Типовий договір розподілу природного газу шляхом приєднання відповідача до запропонованого договору в цілому. Безпідставними, надуманими та взагалі незрозумілими є викладені у відзиві твердження про те, що розрахунки заборгованості за послуги є недоведеними та неточними, на їх підставі не можна встановити дійсні обставини справи та підстави обліку заборгованості. При цьому, дане заперечення відповідача жодним чином не обгрунтоване, відповідними доказами та нормами права не підтверджене. Враховуючи, що між сторонами укладено Типовий договір розподілу природного газу у відповідності до вимог ЦК України та Кодексу ГРМ, то у відповідача наявне зобов`язання прийняти послугу з розподілу природного газу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором (п. 2.1 Типового договору розподілу природного газу). Що стосується розрахунку заборгованості, то такий складено відповідно до вимог глави 6 розділу VІ Кодексу ГРМ та розділу VІ Типового договору розподілу природного газу. Даний розрахунок є точним та обгрунтованим. Відтак вважає, що позовні вимоги є правомірними, обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. У судове засідання представник позивача адвокат Кривка М.В. не з`явився, однак в електронній формі через систему «Електронний суд» подав заяву про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причину неявки не повідомила. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Суд встановив, що АТ «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» здійснює діяльність з розподілу природного газу відповідно до ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, виданої згідно з постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, від 29 червня 2017 року № 843 (зі змінами, внесеними Постановою НКРЕКП від 25 червня 2019 року № 1219), в межах території Закарпатської області, де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз». Правовідносини, які виникли між споживачем та газорозподільною організацією врегульовано Законом України «Про ринок природного газу» від 09 квітня 2015 року, Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2494 від 30 вересня 2015 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 1379/27824 06 листопада 2015 року, постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2498 від 30 вересня 2015 року «Про затвердження Типового договору розподілу природного газу». Як передбачено ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» суб`єктами ринку природного газу є: оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач. Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем (далі - Кодекс ГРМ) - договір розподілу природного газу це правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким оператор газорозподільної системи забезпечує цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи для можливості розподілу природного газу; - доступ до газорозподільної системи - право користування потужністю складової (об`єкта) газорозподільної системи в обсязі та на умовах, встановлених у договорі (технічній угоді) про надання відповідних послуг з оператором газорозподільної системи; - оператор газорозподільної системи (далі - Оператор ГРМ) суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління; споживач природного газу (споживач) - фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, об`єкти якої в установленому порядку підключені до/через ГРМ Оператора ГРМ, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема в якості сировини, а не для перепродажу. Згідно з пунктом 1 глави 3 розділу І Кодексу ГРМ доступ суб`єктів ринку природного газу до ГРМ, що на законних підставах знаходиться у власності чи користуванні (у тому числі в експлуатації) Оператора ГРМ, здійснюється на принципах: забезпечення рівних прав доступу, у тому числі приєднання, до ГРМ відповідно до вимог цього Кодексу; забезпечення Оператором ГРМ належної якості послуг доступу (приєднання) на договірних засадах; забезпечення суб`єктами ринку природного газу критеріїв доступу, визначених розділами V та VI цього Кодексу, та належних розрахунків за надані послуги. Відповідно до пункту 3 глави 3 розділу І Кодексу ГРМ для забезпечення цілодобового доступу до газорозподільної системи та можливості розподілу (переміщення) належного споживачу (суміжному суб`єкту ринку природного газу) природного газу ГРМ обов`язковою умовою є наявність фізичного підключення об`єкта споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) до ГРМ. Споживачі, у тому числі побутові, та суміжні суб`єкти ринку природного газу, які фізично підключені до ГРМ, забезпечуються цілодобовим доступом до ГРМ та можливістю розподілу (переміщення) природного газу ГРМ у порядку, визначеному в розділі VI цього Кодексу. Взаємовідносини, пов`язані з розподілом природного газу споживачам, у тому числі побутовим споживачам, підключеним до/через ГРМ, включаючи забезпечення Оператором ГРМ цілодобового їх доступу до ГРМ для споживання (розподілу) належного їм (їх постачальникам) природного газу, регулюються договором розподілу природного газу, укладеним між Оператором ГРМ та споживачем відповідно до вимог глави 3 розділу VI цього Кодексу (пункт 5 глави 3 розділу І Кодексу ГРМ). На підставі укладеного договору розподілу природного газу Оператор ГРМ: 1) присвоює споживачу (у тому числі побутовому споживачу) персональний EIC-код як суб`єкту ринку природного газу та в установленому законодавством порядку передає його Оператору ГТС для можливості ідентифікації споживача в інформаційній платформі Оператора ГТС, у тому числі для цілей закріплення споживача в Реєстрі споживачів відповідного постачальника та здійснення оперативних заходів при запровадженні процедури зміни постачальника; 2) надає послугу споживачу із забезпечення цілодобового доступу до ГРМ для можливості споживання ним відповідних об`ємів природного газу, виділених постачальником природного газу; 3) забезпечує формування та передачу прогнозів відборів/споживання природного газу та обсягів фактичного споживання природного газу споживачем Оператору ГТС у порядку, визначеному Кодексом ГТС та цим Кодексом. Згідно з пунктом 2 глави 1 розділу VI Кодексу ГРМ суб`єкти ринку природного газу (у тому числі споживачі), які в установленому законодавством порядку підключені до газорозподільних систем, мають право на отримання/передачу природного газу зазначеними газорозподільними системами за умови дотримання ними вимог цього Кодексу та укладення договору розподілу природного газу. Доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2498 (далі - типовий договір розподілу природного газу), в порядку, визначеному цим розділом. Відповідно до пункту 1 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні Оператора ГРМ. Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт. Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається. Згідно з пунктами 3,4 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України за формою Типового договору розподілу природного газу. Оператор ГРМ зобов`язаний на головній сторінці свого веб-сайту, а також в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності, та власних центрах обслуговування споживачів розмістити редакцію договору розподілу природного газу та роз`яснення щодо укладення та приєднання споживача до договору розподілу природного газу. Договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору. Пунктами 1, 2, 3 глави 5 розділу VI Кодексу ГРМ передбачено, що споживання (відбір) природного газу з газорозподільної системи за наявності укладеного договору розподілу природного газу між споживачем та Оператором ГРМ здійснюється за умови: включення споживача до Реєстру споживачів будь-якого постачальника на відповідний розрахунковий період; забезпечення споживачем своєчасних розрахунків з Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу. Порядок включення споживача до Реєстру споживачів постачальника визначається відповідно до вимог Кодексу ГТС. Фактичний розподіл природного газу для потреб споживача здійснюється Оператором ГРМ у загальному потоці природного газу від точок його надходження в ГРМ до пунктів призначення споживача. За відсутності у споживача діючого постачальника (якщо споживач не включений до Реєстру споживачів будь-якого постачальника) у відповідному розрахунковому періоді споживач не має права здійснювати відбір/споживання природного газу з газорозподільної системи та має подати до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є споживачем послуг природного газу за адресою: [ADDRESS] , номер особового рахунку № [NUMBER] . У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань, які полягають в своєчасній оплаті надання послуг з розподілу природного газу, відповідно до наданого позивачем розрахунку, у [PERSON] утворилася заборгованість перед АТ «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» в період з січня 2020 року по серпень 2023 року, у розмірі 18 491,31 грн. За нормами статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать, комунальні послуги, зокрема послуги з постачання та розподілу природного газу. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є, зокрема споживачі (індивідуальні та колективні); виконавці комунальних послуг. Згідно п. 1 ч. 2 цієї статті - виконавцями комунальних послуг, зокрема, послуг з постачання та розподілу природного газу є постачальник, який на підставі ліцензії провадить діяльність із постачання природного газу, та оператор газорозподільної системи, до якої приєднані об`єкти газоспоживання споживача. За змістом пункту 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» - індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ст. 40 Закону України «Про ринок природного газу» розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Договір розподілу природного газу є публічним. Згідно ч. 1, 2 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За нормами ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору. Відповідно до пункту 1.3. Типового договору розподілу природного газу, фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 до цього договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу. Про приєднання побутового споживача [PERSON] до умов даного договору свідчить щомісячне споживання певних об`ємів природного газу та зміна показань газового лічильника за адресою споживача по особовому рахунку № [NUMBER] , що вбачається з фінансового стану абонента та розрахунку заборгованості за надання послуги розподілу природного газу споживачу [PERSON] . Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем доведено факт приєднання відповідача [PERSON] до умов Типового договору розподілу природного газу, оскільки така отримувала послуги з постачання природного газу та відповідно отримувала і послуги з розподілу природного газу до об`єкту газопостачання, однак систематично не сплачувала вартість отриманих нею послуг, внаслідок чого утворилася заборгованість перед позивачем. Висновки щодо застосування норм права у близьких за змістом правовідносинах, зокрема щодо приєднання до публічного договору (акцептування договору), містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 листопада 2021 року у справі №161/11800/19 (провадження № 14-119цс20), у постанові Верховного Суду від 01 листопада 2021 року у справі № 591/4825/20 (провадження № 61-11470св21). За нормами статей 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Розрахунок вказаної заборгованості здійснено позивачем АТ «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз»

Outcome: approved