Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначає, що з 07 лютого 2005 року вони перебувають у шлюбі, який зареєстрований Плосківською сільською радою Острозького району Рівненської області (актовий запис №1). Вказує, що від даного шлюбу вони мають спільних дітей: повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , в свідоцтві про народження яких вона вказана матір`ю, а відповідач - батьком. Вказує, що вона, відповідач та їхні діти зареєстровані та проживають в [ADDRESS] . Зазначає, що шлюбне життя з відповідачем не склалося, так як вони мають різні характери, погляди на подружнє життя та майбутнє. Вказує на те, що шлюб між ними існує формально, оскільки подружніх стосунків вони не підтримують, спільного побуту, бюджету, взаємних прав та обов`язків не мають, взаємно віддалилися один від одного, хоча продовжують проживати у одному будинку. Вказує, що вони неодноразово намагалися налагодити подружнє життя, однак будь-яких позитивних результатів ці спроби не дали. Між ними відсутні будь-які почуття, вони не змогли побудувати сімейні відносини на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, на даний час їхній шлюб існує формально, а тому вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить її інтересам та інтересам їхніх спільних дітей. Подальший зміст підтримувати сімейні відносини вважає недоцільним, що й спонукало її звернутися до суду з вищевказаним позовом. Просила позовні вимоги задовольнити та вирішити питання судових витрат. Ухвалою суду від 16.01.2026 року відкрито провадження, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Позивачка звернулась до суду із заявою, в якій просила позовні вимоги задовольнити, розгляд справи здійснювати у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином у відповідності до п.1 ч.8 ст.128 ЦПК України, правом подати до суду відзив на позовну заяву не скористався, заперечень щодо позову до суду не подав, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони з 07 лютого 2005 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Плосківською сільською радою Острозького району Рівненської області (актовий запис № 1), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 07.02.2005 року. Від даного шлюбу у сторін народилися діти : син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06.07.2007 року, та донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08.05.2012 року. З відомостей про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб №01/07.15-12 від 02.01.2026р. вбачається, що позивачка [PERSON] , відповідач [PERSON] та їхні діти - [PERSON] , [PERSON] зареєстровані та проживають в [ADDRESS] . З доводів позивачки судом встановлено, що сторони впродовж останніх шести місяців разом як сім`я не проживають та наведена обставина відповідачем не заперечується і не спростована. Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, а відповідно до ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Аналогічне положення містить ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України, в якій також зазначено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, згідно ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] втратили почуття любові один до одного, на даний час шлюб фактично припинено, оскільки як сім`я вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, спроби відновити шлюбні відносини сторони не роблять. Таким чином, шлюб існує формально, а тому вбачаються підстави для його розірвання в судовому порядку. З матеріалів справи вбачається, що сім`я фактично розпалася, оскільки сторони спільного побуту, бюджету, взаємних прав та обов`язків не мають, подружніх стосунків не підтримують, що свідчить про формальне існування шлюбу, а відтак суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, у зв`язку із чим визнає причину розірвання шлюбу поважною і розриває шлюб між сторонами без вжиття заходів щодо примирення. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами існує формально. На даний час фактично шлюб припинено і подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим. Окрім того, суд бере до уваги, що позов про розірвання шлюбу було подано до суду 06.01.2026 року, сторони з клопотанням про надання строку на примирення до суду не звертались, у зв`язку з цим суд приходить до висновку про те, що у позивачки та відповідача було достатньо часу для прийняття виваженого рішення про необхідність розірвання шлюбу. При вирішенні питання розподілу судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 331,20 грн., які було сплачено позивачкою при зверненні до суду із вказаним позовом. На підставі викладеного та

Outcome: approved