Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

1. Описова частина Стислий виклад позицій учасників справи Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі позивач), діючи через свого представника Короля В.А., звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення заборгованості за договором позики №438776042 у розмірі 11 815 грн. 00 коп. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 22 березня 2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем було укладено кредитний договір №438776042. Згідно умов договору відповідачу надано кредит в розмірі та на умовах, визначених договором, при цьому відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним. У подальшому відповідач своєї зобов`язання за кредитним договором не виконував, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у розмірі 11 815 грн. 00 коп., з яких: 5 000 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту та 6 815 грн. 00 коп. заборгованість за процентами. Ще 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01, відповідно до якого до ТОВ «Таліон плюс» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором №438776042. 08 січня 2019 року між ТОВ «Таліон плюс» та позивачем було укладено договір факторингу №20190103, відповідно до якого до позивача перейшло право вимоги за вказаним вище кредитним договором.У зв`язку з цим позивач просить стягнути на свою користь з відповідача заборгованість за кредитним договором №438776042 у розмірі 11 815 грн. 00 коп. Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився. При цьому в позовні заяві міститься його клопотання про розгляд справи без його участі та згода на ухвалення у справі заочного рішення у разі неявки відповідача. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча викликався до суду належним чином, зокрема як шляхом надіслання повістки про виклик за адресою його проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, так і шляхом опублікування оголошення про виклик на офіційному веб-сайті Судової влади України. За таких обставин, відповідно до пункту 4 частини сьомої статті 128, статті 130 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду. При цьому останній заяв по суті справи та про розгляд справи без його участі до суду не подав. Заяви та клопотання учасників справи Заяв та клопотань учасники справи до суду не подавали. Процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 18 грудня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд даної справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін у справі та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов і заперечень, а позивачу строку для подання відповіді на відзив. У зв`язку з розглядом справи у порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, те, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, у судове засідання не з`явився і відзиву на позов не подав, беручи до уваги позицію представника позивача, суд ухвалив здійснити розгляд справи за наявними у матеріалах справи доказами з постановленням заочного рішення. Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється без участі сторін у справі, на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин та оцінка аргументів і доказів учасників справи Як встановлено, 22 березня 2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем було укладено кредитний договір №438776042, відповідно до якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язалося надати відповідачу на строк 30 днів кредит в розмірі 5 000 грн. 00 коп. (а.с. 4-5). Сторонами вказаного договору було погоджено процентну ставку за користування кредитними коштами у розмірі 3,65% річних (пункт 1.5). Ще 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01 (а.с. 6). Також 08 січня 2019 року між ТОВ «Таліон плюс» та позивачем було укладено договір факторингу №20190103, відповідно та витягу з реєстру прав вимоги від 20 листопада 2019 року до позивача перейшло право вимоги за вказаним вище кредитним договором (а.с. 7-9). Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною першою статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належний йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як з`ясовано судом, матеріали справи не містять доказів того, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» надавало відповідачу кошти на виконання кредитного договору №438776042 у розмірі 5 000 грн. 00 коп., хоча саме на позивача покладено обов`язок довести дані обставини. Також в матеріалах справи відсутні докази того, що за договором факторингу №28/1118-01 від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон плюс» перейшло право вимоги за кредитним договором №438776042, оскільки до вказаного договору факторингу не надано відповідного реєстру прав вимоги, в якому було б вказано про передачу відповідного права вимоги. Це у свою чергу свідчить, що у ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» не виникло права вимагати у відповідача повернення коштів з нарахованими відсотками за кредитним договором №438776042 у розмірі 11 815 грн. 00 коп. і до позивача від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за договорами факторингу №28/1118-01 та №20190103 відповідне право вимоги не перейшло. Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 20 травня 2022 року, винесеній у справі №336/4796/18. За таких обставин, зважаючи на відсутність доказів отримання відповідачем коштів за кредитним договором №438776042 і як наслідок відсутність доказів виникнення у відповідача перед ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» заборгованості за вказаним договором, суд приходить до висновку, що позивач не набув за договором факторингу №20190103 право вимагати у відповідача повернення заборгованості закредитним договором №438776042 у розмірі 11 815 грн. 00 коп., тому взадоволенні позову необхідно відмовити повністю. Судові витрати Позивачем здійснено судові витрати на сплату судового збору у розмірі 3 028 грн. 00 коп., при цьому відповідачем судові витрати не здійснювалися. Оскільки позов задоволення не підлягає, відповідно до частини другої статті 141 ЦПК України підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed