Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором №1418-1750 від 06 липня 2024 р. в якому прохає стягнути з [PERSON] заборгованість в розмірі 50 000 грн., та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 06.07.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (далі за текстом також Товариство, позивач) та [PERSON] (далі за текстом також відповідач) укладений Договір про відкриття кредитної лінії в електронному вигляді(далі за текстом також кредитний договір), підписанням якого відповідач підтвердив, що він ознайомлений з Правилами відкриття кредитної лінії, паспортом споживчого кредиту, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за Договором(графік платежів з Договором). Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту - 10 000,00 грн.; строк кредитування - 300 днів; базовий період - 14 днів; комісія за видачу кредиту -15,00 % від суми кредиту; знижена % ставка - 1,20 % в день; стандартна % ставка - 1,50 % в день. Таким чином, відповідач уклав Договір №1418-1750 від 06 липня 2024 р. та на підставі платіжного документу йому були перераховані кредитні кошти на банківський рахунок в сумі 10 000,00 грн. Відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання, згідно кредитного договору , тому сума боргу відповідача перед позивачем станом на 02.09.2025 року становить, з врахуванням прийнятого рішення про часткове списання боргу, 50 000,00 грн., з яких: 10 000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 40 000 грн. заборгованість за відсотками. Ухвалою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 05.11.2025 року, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Представник позивача надав суду клопотання про проведення розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без участі представника позивача. Також надав суду додаткові пояснення, у яких більш детально обґрунтував укладання кредитного договору у електронній формі. Просив суд задовольнити позовні вимоги та відмовити відповідачу у стягненні витрат на правову допомогу. Відповідач надав суду відзив у якому заперечує позовні вимоги, посилаючись на відсутність доказів надання кредитних коштів, недоведеність укладання договору споживчого кредиту, також вказує на незаконний розрахунок заборгованості відповідача. Беручи до уваги, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 06.07.2024 року між позивачем та відповідачем був укладений Договір про відкриття кредитної лінії №1418-1750 в електронному вигляді, підписанням якого відповідач підтвердив, що він ознайомлений з Правилами відкриття кредитної лінії, паспортом споживчого кредиту, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за Договором(графік платежів з Договором). Відповідно до умов кредитного договору відповідачу надано кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту - 10 000,00 грн.; строк кредитування - 300 днів; базовий період - 14 днів; комісія за видачу кредиту -15,00 % від суми кредиту; знижена % ставка - 1,20 % в день; стандартна % ставка - 1,50 % в день. Договір містить електронний підпис одноразовим ідентифікатором та номер особистого електронного платіжного засобу відповідача: [NUMBER] . Згідно довідки про перерахування суми кредиту №1418-1750 від 06.07.2024 року [PERSON] з боку позивача за допомогою платіжної системи LiqPay були перераховані кредитні кошти на суму 10 000,00грн., маска картки: [NUMBER] . Перерахування коштів від позивача на картковий рахунок відповідача також підтверджується листом АТ КБ «Приватбанк», підписаний 17.09.2025 року начальником департаменту Чаплінською М.В., а саме зафіксовано ID платежу: 2485568147, канал: LiqPay, дата видачі: 06.07.2024, сума: 10 000,00грн., номер договору: 1418-1750, номер картки: [NUMBER] . Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №1418-1750 від 06.07.2024 року заборгованість [PERSON] ( [NUMBER] ) станом на 02.09.2025 року становить 56 080,00 грн., з яких: 10 000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 44 580,00 грн. заборгованість за відсотками, залишок комісій 1500грн. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Суд не приймає аргументи відповідача щодо відсутності факту укладання кредитного договору №1418-1750 від 06.07.2024, оскільки перерахування кредитних коштів за даним договором в сумі 10 000 грн. було здійснено відповідачу на його картковий рахунок маска картки: [NUMBER] , що підтверджується довідкою про перерахування суми кредиту №1418-1750 від 06.07.2024 року та листом АТ КБ «Приватбанк», підписаним 17.09.2025 року. Укладання договорів із використанням електронного (цифрового) підпису відповідає приписам ЗУ «Про електронну комерцію» від 3 вересня 2015 року № 675-VIII та ЗУ «Про електроні документи та електронний документообіг» від 22 травня 2003 року № 851-IV, тобто, відповідачем подано через особистий електронний кабінет на веб-сайті заяву на отримання кредиту за умовами, які визначені кредитором та підтвердив погодження з такими умовами, після чого кредитор надіслав відповідачу на особистий номер мобільного телефону одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду(одноразовий ідентифікатор дані в електронному вигляду як алфавітно-цифрова послідовність), який відповідач використав для підтвердження підписання кредитних договорів. Без проходження реєстрації та отримання відповідачем одноразового ідентифікатора(який використовується як аналог власноручного підпису), без здійснення входу відповідачем на веб сайт до особистого кабінету за допомогою паролю та логіна кредитний договір №1418-1750 від 06.07.2024 року з відповідачем не міг бути укладений. Отже, відповідач добровільно виразив свою волю на укладання кредитного договору відповідно до законодавчо встановленого механізму, шляхом використання електронного цифрового підпису, отримавши у подальшому кредитні кошти на свій рахунок. Виходячи з презумпції правочину, передбаченого ч.1 ст.204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зважаючи на те, що кредитний договір не визнаний судом недійсним, суд не приймає до уваги аргументи відповідача щодо неправомірності нарахування процентів за вказаним договором. Варто зауважити, що відповідач не спростував аргументи позивача про існування між позивачем та відповідачем кредитних правовідносин у минулому(21 раз) і відсутності претензій відповідача щодо їх якості чи змісту(оспорювання факту укладання договору чи невдоволення нарахованими відсотками, тощо). Дані обставини дають змогу стверджувати про повну і беззаперечну обізнаність відповідача з умовами кредитного договору. Таким чином, оскільки відповідач не виконав свої зобов`язання щодо погашення заборгованості за кредитним договором №1418-1750 від 06.07.2024 року в установлені договором строки, з нього на користь відповідача потрібно стягнути заборгованість, з врахуванням прийнятого рішення про часткове списання боргу, в загальному розмірі: 50 000,00 грн., з яких: 10 000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 40 000 грн. заборгованість за відсотками. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволений, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені у розмірі 2422,40 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved