Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» (код ЄДРПОУ 43541163, 01024, м. Київ, вул. Лесі Українки, 34, оф. 333) звернувся до суду через систему «Електронний суд» з позовною заявою до [PERSON] ( [INFO] , [ADDRESS] РНОКПП [NUMBER] ) про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовані тим, що 07 лютого 2025 року між ТОВ «ФК Кредіплюс» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 170523 на суму 22892 грн. 00 коп. Відповідно до умов кредитного договору, 07 лютого 2025 року первісний кредитор ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням на платіжну картку № [NUMBER] . 16 квітня 2025 року між первісним кредитором та позивачем укладено Договір факторингу № 16042025, відповідно до умов якого останньому відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором. Відповідно до Реєстру прав вимог № 5 від 05 серпня 2025 року до Договору факторингу 1 та Акту приймання-передачі Реєстру прав вимог № 5 від 05 серпня 2025 року до Договору факторингу 1 до позивача перейшло право вимоги до відповідача. Вказують, що при укладенні кредитного договору між первісним кредитором та відповідачем узгоджено розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого електронного Кредитного договору шляхом його підписання за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Також, зазначають, що позивач не здійснював жодних нарахувань за Кредитним договором. Станом на дату подання позовної заяви на рахунки позивача не надходило жодного платежу на погашення заборгованості відповідача за Кредитним договором. Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем на момент подання позовної заяви за Кредитним договором становить 35264 грн. 32 коп., яка складається з: 19783 грн. 70 коп. заборгованість по тілу кредиту; 11980 грн. 62 коп. заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 700 грн. 00 коп. заборгованість по комісії; 2800 грн. 00 коп. заборгованість по штрафним санкціям (пеня, штрафи). Просять стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ЮнітКапітал» заборгованість за Кредитним договором № 170523 від 07 лютого 2025 року у розмірі 32464 грн. 32 коп., судовий збір в розмірі 2422 грн. 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000 грн. 00 коп. 02 січня 2026 року ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси позовну заяву прийнято та відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, зобов`язано АТ КБ «ПриватБанк» надати інформацію. В судове засідання представник позивача ТОВ «Юніт Капітал» не з`явився, зазначивши в резолютивній частині позовної заяви про розгляд справи за відсутності представника позивача. Також зазначено, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомленою в установленому законом порядку шляхом направлення судової повістки за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання та шляхом направлення «СМС-повідомлення». Слід також зазначити, що згідно з положеннями ст. 8 ЦПК України, інформація про рух справи є відкритою, оприлюдненою на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою можливо дізнатися необхідну інформацію щодо справи. Відзив на позовну заяву не подано. Справу вирішено за правилами заочного розгляду, передбаченими ст. 280-282 ЦПК України, за відсутності відповідача [PERSON] , повідомленої у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, який не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву проти позову. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі статтею 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Частиною другою статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що 07 лютого 2025 року між ТОВ «Кредіплюс» та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит № 170523. Відповідно до п. 2.1. Договору, кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений п.2.6. договору надати позичальнику грошові кошти у сумі визначеній у п. 2.2.1 Договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту, комісію за управління та обслуговування кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не раніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно п. 2.6 Договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Відповідно до п. 2.2.1. Договору, сума (загальний розмір) кредиту становить 22892 грн. 00 коп. надається не пізніше наступного дня після укладення Договору в наступному порядку: у розмірі 16899 грн. 00 коп. для погашення заборгованості позичальника за договором про споживчий кредит № 162875 від 04 грудня 2024 року укладеним з кредитодавцем; у розмірі 2100 грн. 46 коп. на № рахунку/картки позичальника № [NUMBER] , у національній валюті; у розмірі 3891 грн. 64 коп. шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією, нарахованою згідно п. 2.5. індивідуальної частини. Відповідно до п. 2.3. Договору, проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 330,00% річних. Тип процентної ставки фіксована. Проценти за користування кредитом нараховуються з дня наступного за днем отримання кредиту позичальником протягом строку кредитування, зазначений в п. 2.6. цієї індивідуальної частини та/або графіком платежів. Розмір процентної ставки незмінний. Як вбачається з Листа АТ КБ «ПриватБанк» № 20.1.0.0.0/7-260126/113655-БТ від 28.01.2026 року, на запит суду, на імя [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] . Також емітувались інші картки. По рахунку [NUMBER] було зарахування коштів на суму 2100 грн. 46 коп. від 07.02.2025 року. Отже, первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі. Також, встановлено, що 16 квітня 2025 року між первісним кредитором та позивачем укладено Договір факторингу № 16042025, відповідно до умов якого останньому відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором. Відповідно до Реєстру прав вимог № 5 від 05 серпня 2025 року до Договору факторингу 1 та Акту приймання-передачі Реєстру прав вимог № 5 від 05 серпня 2025 року до Договору факторингу 1 до позивача перейшло право вимоги до відповідача. Таким чином, факт переходу прав вимог за кредитними договорами, які зазначені у Реєстрі прав вимог № 5 від 05 серпня 2025 року до позивача підтверджується Актом приймання-передачі Реєстру прав вимог № 5 від 05 серпня 2025 року. Встановлено, що позивач не здійснював жодних нарахувань за Кредитним договором. Станом на дату подання позовної заяви на рахунки позивача не надходило жодного платежу на погашення заборгованості відповідача за Кредитним договором. Встановлено, що загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем на момент подання позовної заяви за Кредитним договором становить 35264 грн. 32 коп., яка складається з: 19783 грн. 70 коп. заборгованість по тілу кредиту; 11980 грн. 62 коп. заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 700 грн. 00 коп. заборгованість по комісії; 2800 грн. 00 коп. заборгованість по штрафним санкціям (пеня, штрафи). Відповідно до ч. 1 ст. 205 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Положеннями ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», визначено, що юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Згідно з вимогами статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. За змістом ст. 626, 628ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідачем [PERSON] надані позивачем розрахунки заборгованості за Кредитним договором № 170523 від 07 лютого 2025 року не оспорювались. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даними договором. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Суд бере до уваги, що відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання та згідно матеріалів справи має заборгованість перед ТОВ «Юніт Капітал», яке є правонаступником кредитодавця, в загальному розмірі 32464 грн. 32 коп. Враховуючи вищевикладене, оскільки доказів повернення кредитів чи спростування вказаних обставин, на час розгляду справи відповідачем не надано, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором про споживчий кредит № 170523 від 07 лютого 2025 року в загальному розмірі 31764 грн. 32 коп., яка складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 19783 грн. 70 коп. та заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом в розмірі 11980 грн. 62 коп. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по комісії в розмірі 700 грн. 00 коп., то суд приходить до наступного. Суд наголошує, що відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Оскільки, [PERSON] уклала кредитний договір № 170523 з ТОВ "ФК «Кредіплюс" 07 лютого 2025 року, тобто, у період дії в Україні воєнного стану, дія якого продовжена, то відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України, комісія в розмірі 700 грн. 00 коп. не підлягає стягненню з відповідача, а підлягають списанню позивачем. А тому, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме, стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «Юніт Капітал» заборгованість в загальному розмірі 31764 грн. 32 коп., яка складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 19783 грн. 70 коп. та заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом в розмірі 11980 грн. 62 коп. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Статтею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу. Так, відповідно до вимог вказаної статті витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження витрат на правничу правову допомогу позивачем надано: Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Серії КС № 7073/10 на ім`я Соломко Олексія Володимировича; Договір про надання правничої допомоги № 10/09/25-02 від 10 вересня 2025 року укладеного між АБ «Соломко та партнери» то ТОВ «Юніт Капітал»; Додаткову угоду № 25771368178 до Договору про надання правничої допомоги № 10/09/25-02 від 10.09.2025; Акт прийому-передачі наданих послуг, складеного між Адвокатським бюро «Соломко та Партнери» то ТОВ «Юніт Капітал», відповідно до якого послуги надано на загальну суму 7000 грн. 00 коп. Суд зазначає, що Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду за результатами розгляду справи №200/14113/18-а, ухвалив постанову від 26.06.2019, в якій сформував правову позицію, яка також зазначена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду по справі №620/1958/19 у постанові від 11.10.2021 року, згідно з якою, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої було ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial