Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

Представник позивача Усенко М.І. звернулася до Шахтарського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою судді Шахтарського міського суду Дніпропетровської області від 29.05.2025 року цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором передано за підсудністю на розгляд до Тернівського міського суду Дніпропетровської області. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 28.08.2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та [PERSON] було укладено кредитний договір №35126-08/2024 у електронній формі, відповідно до якого відповідачу були надані кредитні кошти в розмірі 5500,00 грн., зі сплатою процентів. Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набув право вимоги, як кредитор, за вказаним договором на підставі договору факторингу від 23.12.2024 року №23122024, який був укладений між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал». Розмір заборгованості станом на 28.05.2025 року становить 18590,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 5500,00 грн., заборгованість за процентами 6490,00 грн., заборгованість за неустойкою 6600,00 грн. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. Просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 18590, 00 грн., стягнути суму сплаченого судового збору у розмірі 2422, 40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмір 7000, 00 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, але надав суду заяву, в якій просить розглядати справу за відсутністю представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Відповідач не з`явився у судове засідання, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що 28.08.2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та [PERSON] було укладено кредитний договір №35126-08/2024 у електронній формі, сума кредиту 5500,00 грн., кредит надано строком на 120 днів з 28.08.2024 року, термін повернення кредиту і сплати процентів за користування кредитом 25.12.2024 року. Денна процентна ставка 1%, реальна річна процентна ставка 2442,06% річних, орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника складає 11110,00 грн. Кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на картковий рахунок № [NUMBER] . Також, 28.08.2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та [PERSON] було підписано в електронному вигляді паспорт споживчого кредиту та додаток №1 до кредитного договору Графік платежів. Згідно довідки ТОВ «Стар Файненс Груп» про ідентифікацію, відповідач [PERSON] ідентифікований ТОВ «Стар Файненс Груп» як позичальник за укладеним договором №35126-08/2024 від 28.08.2024 року, одноразовим ідентифікатором W3194, який було направлено позичальнику 28.08.2024 року на номер [NUMBER] . Згідно листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 16.04.2025 року, 28.08.2024 року було перераховано 5500,00 грн. на картковий рахунок [PERSON] карта № [NUMBER] , номер транзакції [NUMBER] . З довідки АТ «Універсал Банк» від 16.12.2025 року вбачається, що на ім`я [PERSON] банком було емітовано картку № [NUMBER] на яку 28.08.2024 року не виявлено зарахування платежу на суму 5500,00 грн. 23.12.2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» був укладений договір факторингу №23122024, за яким позивач набув права нового кредитора за плату та прийняв належні кредиторові права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними в реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками. Листом від23.12.2024 року ТОВ «Стар Файненс Груп» повідомило [PERSON] про відступлення права вимоги до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за кредитним договором №35126-08/2024 від 28.08.2024 року. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №23122024 від 23.12.2024 року, позивач набув права вимоги, як новий кредитор, за договором №35126-08/2024 від 28.08.2024 року, де сума заборгованості становить 18590,00 грн. з яких: заборгованість за тілом кредиту 5500,00 грн., заборгованість за процентами 6490,00 грн., заборгованість за неустойкою 6600,00 грн. Згідно платіжної інструкції №9471 від 23.12.2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» сплатило ТОВ «Стар Файненс Груп» грошові кошти за відступлення права вимоги за договором факторингу. Відповідно до досудової вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» від 14.05.2025 року, направленої на адресу [PERSON] , останньому повідомлено про необхідність погашення заборгованості в сумі 13661,60 грн. за кредитним договором №35126-08/2024 від 28.08.2024 року. У відповідності до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.1ст.512ЦК України Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина першастатті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII). За змістом статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Отже, між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису. Встановлено, що прийняті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором №35126-08/2024 від 28.08.2024 року первинний кредитор ТОВ «Стар Файненс Груп» виконало своєчасно і повністю, надававши кредиті кошти в повному обсязі. Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача неустойки у сумі 6600 грн. суд дійшов наступного висновку. Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Позивачем не враховано вищевказаних перехідних положень ЦК України та протиправно здійснено розрахунок неустойки. З огляду на зазначене, неустойка не підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Стосовно стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу суд приходить до наступного. Відповідно до договору №0103 про надання правничої допомоги від 01.03.2024 року, між ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та Адвокатським об`єднанням «Апологет» укладено договір про надання правової допомоги. Відповідно замовлення від 15.04.2025 року та детального опису наданих послуг від 09.05.2025 року до договору про надання правничої допомоги №0103 від 01.03.2024 року вартість послуг складає 7000,00 грн. Відповідач не довів суду неспівмірність витрат на правову допомогу в розмірі 7000,00 грн. В Постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 у справі №922/1964/21 викладена правова позиція, в якій зазначено, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права. У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» підлягають частковому задоволенню, а з відповідача на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» слід стягнути заборгованість за кредитним договором №35126-08/2024 від 28.08.2024 року у розмірі 11990,00 грн., яка складається з: заборгованості по тілу кредиту 5500,00 грн., заборгованості по процентам 6490,00 грн. Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн., тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1562,45 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 4515,00 грн.

Outcome: partial