Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

ТОВ «Іннова-Нова» звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 31.10.2024 року, між позивачем та [PERSON] було укладено договір про надання коштів у позику №5882531024, відповідно до умов якого, остання отримала кошти в розмірі 14000 грн. для особистих потреб з строком кредитування 360 днів під 1 % на день. Вказує, що позивач в повному обсязі виконав свої зобов`язання з надання кредиту, однак, відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання за договором. Станом на день подання позову до суду заборгованість за кредитним договором становить 19005,90 грн., з яких: сума заборгованості по тілу кредиту становить 10003,20 грн., заборгованість за відсотками за користування позикою 9002,70 грн. На підставі наведеного позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №5882531024від 31.10.2024 року в сумі 19005,90 грн., та понесені судові витрати по справі. Ухвалою суду від 13 січня 2026 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача до судового засідання подав суду заяву про слухання справи у його відсутності, просить суд позов задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про день, час та місце розгляду справи. Відзиву та будь-яких заяв, клопотань про розгляд справи без її участі на адресу суду не надходило. Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності сторін по наявним матеріалам справи. За погодженням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст.ст. 526, 527, 530, 611, 651, 1048, 1050, 1054 ЦК України. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 31.10.2024 року, між позивачем та [PERSON] було укладено договір про надання коштів у позику №5882531024. Вказаний договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ст.ст. 3,11,12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 2.2 вказаного Договору, на умовах, встановлених договором, Товариство надає Позичальнику кредит у гривні, а Позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Пунктом 2.3. Договору визначено, що сума кредиту складає 14000 грн. Згідно п. 2.5 зазначеного Договору, строк кредиту (строк дії договору) становить: 360 днів. Згідно п. 2.6.1 вказаного Договору, стандартна процентна ставка становить - 1 % на день. Також, під час укладення вищевказаного договору позики, відповідачем 31.10.2024 року підписано електронними підписами з одноразовими ідентифікаторами Паспорт споживчого кредиту, в якому викладені умови надання позивачем ТОВ «Іннова-Нова» (попередня назва ТОВ «Іннова Фінанс») кредитних коштів, Додаток №1 до Договору № 5882531024 від 31.10.2024 року, яким є Таблиця обчислення загальної вартості позики та реальної річної процентної ставки за договором надання грошових коштів у позику. Згідно ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно ч.1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до абзацу 3 ч.1 ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Вказаний вище договір був укладений в електронній формі та від імені його сторін був підписаний електронним підписом з одноразовим ідентифікатором. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що між сторонами по даній справі в установленому законом порядку був укладений договір про надання позики в електронній формі, на підставі якого між ними виникли відповідні договірні правовідносини. Із матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Іннова-Нова» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу позику відповідно до умов укладеного договору, що підтверджується довідкою ТОВ «ФК «Контрактовий дім» від про перерахування коштів 31.10.2024 року о 06 год. 32 хв. у розмірі 14000 грн. на банківський рахунок [PERSON] . Отже, судом встановлено, що позикодавець свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав грошові кошти у розмірі встановленому договором. Однак, у порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, та у зв`язку із цим у нього утворилась заборгованість перед ТОВ «Іннова-Нова». На момент подання даної позовної заяви заборгованість відповідача по сплаті кредиту та відсотків за користування позикою становить 19005,90 грн. (10003,20 грн. - тіло кредиту, 9002,70 грн. - відсотки за користування позикою, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором № 5882531024 від 31.10.2024 року. Отже, [PERSON] істотно порушила умови кредитного договору, ст. 526, 527, 530, 1048, 1050, 1054 ЦК України, не повернула суму простроченого кредиту, в зв`язку з чим утворилась заборгованість. За таких обставин, суд вважає підставними доводи позивача щодо порушення відповідачем умов кредитного договору № 5882531024 від 31.10.2024 року та наявністю боргу за вказаним договором, згідно проведених позивачем розрахунків. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути в користь ТОВ «Іннова-Нова» заборгованість за вищенаведеним кредитним договором на загальну суму, що становить 19005,90 грн. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому слід стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved