Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-10 00:00:00

Представник ТОВ "ФК "КЕШ ТУ ГОУ" звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 28.10.2021 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу N?01-28/10/2021 відповідно до умов якого ТОВ «ЗАЙМЕР» відступило ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників, відповідно до якого позивач набуло права грошової вимоги до відповідача. 27.07.2020 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» та [PERSON] укладено кредитний договір N? 139739 про надання фінансового кредиту який відтворений шляхом використання електронного підпису і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Вказує, що відповідно до п. 1.1 Кредитного договору, Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов?язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов?язки, передбачені Договором на наступних умовах: Сума виданого кредиту: 1000,00 гривень; дата надання кредиту: 27.07.2020 року; строк кредиту :30 днів; валюта кредиту: UAH; стандартна процентна ставка - 2% в день або 730% річних. Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором, станом на 13.01.2025 року загальний розмір заборгованості за Кредитним договором становить 5200,00 грн. яка складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі становить 1000,00 грн., прострочена заборгованість за процентами в розмірі становить 4200.00 грн. Зазначає, що орієнтовний розрахунок судових витрат позивача у зв?язку з невиконанням своїх фінансових зобов?язань відповідачем, в рамках кредитного договору становить 12 922,40 грн., в тому числі 10 500,00 грн. - витрати на професійну правову допомогу та 2 422,40 грн. - сплачений судовий збір, тому просять стягнути з [PERSON] заборгованість за вищевказаним кредитним договоромв сумі 5200,00 грн., а також понесені позивачем судові витрати. Представник відповідача - адвокат Калінін С.К., надав відзив на позовну заяву заяву в якому проти задоволення позову заперечив, зазначив, що на його думку, позовна заява є необгрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. На думку представника відповідача, позивачем не надано належних доказів того, що наявна в матеріалах справи копія договору створювалася в порядку, визначеному ЗУ "Про електронні документи та електронний документообіг", а також не доведено самого факту укладення між сторонами договору №139739 від 27.07.2020 року. Також зазначає, що з огляду на складність справи та виконані адвокатом роботи, ціну позову, розмір витрат на оплату послуг адвоката в сумі 12922,40 не відповідає критеріям розумності, справедливості на співмірності. Просить у задоволенні позову відмовити та стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати по оплаті послуг адвоката за надання професійної правової доомоги в сумі 5 000,00 грн. (а.с.57-74). Представник позивача - Пархомчук С.В. подав відповідь на відзив, в якому зазначив, що вважає такий необгрутнованим. На його думку, що позивачем в повній мірі доведено факт отримання відповідачем кредитниих коштів та наявності відповідної заборгованості. Також вказав, що позивач не вбачає підстав для відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката відповідача у заявленому розмірі, на його думку сума 5 000,00 грн. не обгрунтована і недоведена. Просить наданий представником позивача відзив на позовну заяву залишити без розгляду, а позов задовольнити в повному обсязі, включаючи вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат. (а.с.93-110). Після відкриття провадження у справі позивачем було надано заяву (вх.№4936 від 09.07.2025) про відшкодування судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у розмірі 12 922,40 грн, які складаються з витрат на судовий збір - 2422,4, грн. та витрат на професійну правову допомогу - 10 500,00 грн. (а.с.132-136). В судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача в позові просив проводити розгляд справи без виклику сторін за правилами спрощеного провадження. Відповідач в судове засідання не з`явився по невідомим суду причинам, хоча був своєчасно та належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. (а.с.10,159,162). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково зважаючи на наступне. Судом встановлено, що між ТОВ «Займер» та [PERSON] укладено фінансовий кредит №139739 від 27.07.2020 року, відповідно до умов вказаного договору відповідач отримав 1000,00 грн строком на 30 днів, тобто до 25.08.2020 року, фіксована процентна ставка 2.00% на добу, сума нарахованих процентів за користування - 600,00 грн., сума нарахованої пені - 5%. Даний договір підписано відповідачем за допомогою ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора KL 8587 (а.с.16, 41-46). Як убчаєтья з інформаційної довідки №2041/02, ТзОВ "Платежі Онлайн" як технологічний оператор платіжних послуг повідомив, що на сайті Торговця через платіжний сервіс "Planton" 27.07.2020 року була проведена успішна транзація в сумі 1000,00 грн. з описом "видача кредиту", на номер картки [NUMBER] .(а.с.39). Згідно договору факторингу від №01-28/10/2021 від 28.10.2021 року, укладеного між ТОВ «Займер» та ТОВ "ФК "КЕШ ТУ ГОУ", до останнього перейшло право вимоги за вищевказаним кредитним договором (а.с.22-29,36-37). Позивачем на адресу відповідача надіслано вимогу про виконання зобов`язань; Відповідно до виписки з особового рахунка за кредитним договором та витягу з реєстру боржників до згаданого договору факторингу та виписки з особового рахунка за кредитним договором №139739, заборгованість відповідача складає 5200,00 грн, та складається з тіла кредиту 1000,00 грн та прострочених відсотків 4200,00 грн. Зазначено, що нарахування відсотків, пені, штрафів ТОВ "КЕШ ТУ ГОУ" не здійснювало. (а.с.13,14). Предметом судового розгляду є стягнення заборгованості за договором, укладеним в електронній формі. Порядок укладення договорів в електронній формі регламентується ЗУ «Про споживче кредитування» та ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У статті 3 ЗУ «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно з абзацом другим частини другої статті 639ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно п. 1.1. індивідуальної частини договору про надання фінансового кредиту №139739, Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 1000 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності (далі кредит), а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором.(а.с.41). Відповідно до 2.3. вищевказаного Договору, обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту Клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний Клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариство) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. Також як убачаться з 3.1.1 Договору, товариство має право зокрема... вимагати від Клієнта повернення Кредиту та сплати процентів за користування Кредитом в повному обсязі, а також виконання всіх інших зобов`язань за цим Договором і додатками до нього. Уклавши даний договір на умовах, викладених у ньому, відповідач тим самим засвідчив свою згоду та взяв на себе зобов`язання виконувати умови, які були в ньому закріплені. Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Отримані за кредитним договором кошти у відповідності до ст. 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути банку та сплатити відсотки. Згідно з ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За правилами ст. 610, 615 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно ст. 625, 629 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем у повному обсязі доведено факт укладення кредитного договору, отримання відповідачем кредитних коштів та невиконання останнім взятих на себе зобов`язань, у зв`язку з чим за відповідачем обліковується заборгованість за кредитним договором. Щодо понесених позивачем судових витрат, суд констатує наступне. За приписами ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог і розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:у разі задоволення позову - на відповідача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Відповідно до вищезгаданої норми Закону з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 2422,40 грн судового збору за подачу позовної заяви. Згідно п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За частинами 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з положеннями ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У відповіді на відзив наведений розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести, у зв`язку з розглядом справи. До таких входять витрати на правничу допомогу на загальну суму 5000,00 грн. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, підстави для покладення на позивача витрат відповідача на професійну правничу допомогу відсутні, у зв`язку з чим у задоволенні вимоги представника відповідача про їх стягнення належить відмовити. Також, у позовній заяві наведений попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести, у зв`язку з розглядом справи. До таких, окрім судового збору входять витрати на правничу допомогу на загальну суму 10500,00 грн. На підтвердження понесених витрат представником позивача надано Договір про надання правової допомоги від 29.12.2023 року, розрахунок та опис проведеної роботи зазначено в позові, на загальну суму 10500,00 грн., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС №8096/10, довіреність від 30.12.2024 року якою ТОВ "ФК "Кеш ту гоу" уповноважило адвоката Пархомчука С.В., представляти інтереси довірителя в усіх державних оргнах (а.с.8-9,17-20,21,47,111-112). Велика Палата Верховного Суду у рішенні 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, зазначала про те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. За роз`ясненнями викладеними у постанові КЦС ВС від 18.03.2021 року у справі № 910/15621/19 та від 28.04.2021 року у справі № 910/12591/18 при вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи,

Outcome: partial