Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просив суд припинити право власності [PERSON] на 5/12 частину домоволодіння [ADDRESS] , до складу якого входить житловий будинок А-1, загальною площею 61,7 кв.м., житловою площею 31,7 кв.м., з господарчими спорудами: Б літня кухня, В та Д сараї, Г гараж, Е вбиральня, Є, Ж погріб, № 1-6 огорожа, ІІ- замощення, що належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, що видане 16 жовтня 2019 року державним нотаріусом, зареєстровано в реєстрі за № 1713 та визнати за [PERSON] право власності на 5/12 частину вказаного домоволодіння, що належала [PERSON] , стягнувши з [PERSON] на користь [PERSON] компенсацію вартості 5/12 частки домоволодіння [ADDRESS] , у розмірі 123464 грн, за рахунок коштів внесених позивачем на депозитний рахунок. Позивач, до відкриття провадження по справі, внесла вище вказану суму компенсації на депозитний рахунку ТУ ДСА в Дніпропетровській області, згідно квитанції № 2.453083729.1 від 18 грудня 2025 року. В обґрунтування позову вказано, що [PERSON] є власником 7/12 домоволодіння [ADDRESS] , при цьому 1/6 частку вона отримала в порядку спадкування після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , а інші 5/12 частки в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] . [PERSON] є власником 5/12 частини вказаного домоволодіння, яку успадкувала після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] . [PERSON] ніколи не проживала у вищевказаному будинку, не утримувала його пропорційно належної їй частки, комунальні та інші платежі не сплачувала. Позивач, без згоди відповідача, позбавлена можливості вживати будь-яких заходів щодо спірного будинку, не може отримати кадастровий номер на земельну ділянку та приватизувати землю під будинком, в якому фактично проживає. Сторони не можуть дійти згоди щодо несення витрат на утримання будинку, спільних дій щодо оформлення земельної ділянки під ним, а виділення кожному із співвласників належної їм частку будинку технічно не можливе. У зв`язку з чим, позивач звернулася до суду з позовом, вважаючи, що його задоволення остаточно вирішить спір між сторонами та врегулює спірні правовідносини. Позивач провела оцінку вказаного домоволодіння, вартість 5/12 частки якого 123464 грн, які позивач внесла на депозитний рахунку ТУ ДСА в Дніпропетровській області, згідно квитанції № 2.453083729.1 від 18 грудня 2025 року, з метою їх перерахування відповідачу, у разі задоволення позову. Оскільки позивач здійснила витрати на сплату судового збору, витрати на проведення експертизи та на правничу допомогу, то просила їх відшкодувати за рахунок відповідача. Ухвалою суду 12.12.2025 року провадження по справі відкрито і справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Позивач у підготовче судове засідання не прибула, забезпечивши участь у справі представника адвоката Примакова К.Є., який позов підтримав, просив його задовольнити. Представник позивача вказав про відмову від відшкодування витрат позивача на правничу допомогу за рахунок відповідача та просив стягнути з відповідача на користь позивача лише половину витрат на сплату судового збору та витрат на експертизу. Відповідач у підготовчому засіданні позов визнала. Вказала, що вона та її сестра [PERSON] є співвласниками батьківського будинку, що розташований за адресою [ADDRESS] , при цьому частка сестри складає 7/12 частки будинку, а їй належить 5/12 будинку. Відповідач не заперечувала висновки експерта щодо вартості будинку, погодилася, що вартість належної їй на праві власності частку будинок становить 123464 грн. Визнала той факт, що вона в даному будинку не проживає, на будинок не претендує, погоджується з тим, що в ньому проживає позивач, а тому не заперечувала щодо припинення її права власності на 5/12 частини будинку, з отримання грошової компенсації вартості 5/12 частки будинку, що відповідає 123464 грн. Вказала, що має інше житло для проживання, а тому усвідомлено надає згоду на те, щоб позивач набула право власності на весь будинок, з компенсацією їй [PERSON] вартості належної частки будинку. Відповідачу судом було роз`яснено принципи судочинства, наслідки визнання позову відповідачем, при цьому [PERSON] вказала, що її позицію про визнання позову добровільна, визнання позову відповідає її інтересам, а тому просила позовні вимоги задовольнити, визнавши за нею право на компенсацію вартості належної їй частки будинку, з припиненням її права власності на 5/12 частки на будинок, з визнання права власності на її частку за позивачем. Відповідно до ст. 49 ЦПК України, сторони користуються рівними процесуальними правами. Крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 ЦПК України, відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Так, відповідно до ст. 206 ЦПК України, відповідач вправі визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. За змістом ст. 355-356 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Відповідно до ст. 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Так, судом встановлено, що [PERSON] є співвласником житлового будинку [ADDRESS] , набувши право власності на 7/12 (1/6 +5/12) частку вказаного будинку в порядку спадкування після смерті батьків, що підтверджується даними інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 441948340 від 03.09.2025 (а.с. 7, 10, 12). [PERSON] є співвласником 5/12 частини житлового будинку [ADDRESS] , набувши право власності на 5/12 частки вказаного будинку в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину, виданого державним нотаріусом Шостої криворізької державної нотаріальної контори, 16.10.2019 року, реєстровий номер 1713 (а.с. 9). До складу вищевказаного будинку входить житловий будинок А-1, загальною площею 61,7 кв.м., житловою площею 31,7 кв.м., з господарчими спорудами: Б літня кухня, В та Д сараї, Г гараж, Е вбиральня, Ж погріб, № 1-6 огорожа, ІІ- замощення, що підтверджується даними технічного паспорта (а.с. 13-15), даними висновку експерта (а.с. 20-50), даними реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с. 7,12). В позові вказано про нібито існування погребу «Є», але документально цей факт спростовано. Згідно вищевказаних доказів, до складу домоволодіння входить один погріб «Ж». Згідно висновку експерта № 58/25 від 15.09.2025, технічна можливість виділу 5/12 ідеальних часток домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , відсутня через не достатню площу та не відповідність конструктивних параметрів будинку вимогам ДБН. При цьому, ринкова вартість 5/12 частин домоволодіння складає 123464 грн (а.с. 40). Відповідач вказані висновки експерта визнала, не оспорювала, погодилася з вартістю належної їй частки будинку. Вартість 5/12 частки будинку, що становить 123464 грн, внесена на депозитний рахунок ТУ ДСА в Дніпропетровській області, згідно квитанції № 2.453083729.1 від 18 грудня 2025 року, що відповідає вимогам ст. 365 ЦК України. Оскільки частка відповідача у праві власності на будинок є меншою порівняно з часткою позивача, будинок є технічно неподільним, спільне володіння та користування ним неможливе, таку можливість не допускає жодна із сторін спору, а припинення права власності відповідача на її частку в будинку не порушує її прав, відповідає її бажанню та інтересам, [PERSON] позов визнала та просила задовольнити, тому суд приходить до висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права інших осіб, відповідає інтересам сторін, сприятиме остаточному врегулюванню спору між сторонами, а тому суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити, припинивши право власності [PERSON] на 5/12 частину домоволодіння [ADDRESS] , та визнавши за [PERSON] право власності на 5/12 частину вказаного домоволодіння, що належала [PERSON] , стягнувши з [PERSON] на користь [PERSON] компенсацію вартості 5/12 частки домоволодіння [ADDRESS] , у розмірі 123464 грн, за рахунок коштів, що внесені позивачем на депозитний рахунок. При зверненні до суду, позивач сплатила судовий збір 1234,64 грн (а.с. 5). Оскільки відповідач визнала позов до початку розгляду справи по суті, фактично у підготовчому судовому засіданні, позов задоволено, то в силу ст. 141, 142 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 50 % судового збору сплаченого позивачем при зверненні до суду, що становить 617,32 грн (234,64/2). Крім цього, в силу ст. 139, 141 ЦПК України, позивач поніс інші витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме витрати на проведення експертного будівельно-технічного та оціночно-будівельного дослідження, що склали 12000 грн (а.с. 9). Представник позивача вказав, що враховуючи визнання позову відповідачем, позивач виявив волю щодо розподілу витрат на експертизу порівну, а тому просив стягнути з відповідача на користь позивача лише 50 % вартості вказаних витрат, тобто 6000 грн. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на експертизу 6000 грн, з чим погодилися сторони.

Outcome: approved