Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

05 січня 2026 року Приватне акціонерне товариство «Волиньобленерго» (далі ПрАТ «Волиньобленерго») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення майнової шкоди. Позов мотивував тим, що 05 вересня 2024 року о 14 годині 20 хвилин [PERSON] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та керуючи на 31 км автомобільної дороги Р-15 поблизу села Мокрець Ковельського району Волинської області належним [PERSON] автомобілем марки «ВАЗ 21074», номерний знак [NUMBER] , всупереч вимогам пунктів 2.3, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України був не уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не урахував дорожню обстановку та не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з електроопорою та наніс їй механічні пошкодження. Вартість матеріального збитку, завданого ПрАТ «Волиньобленерго» пошкодженням електроопори, складає 12 642.44 гривень. Вказуючи, що відповідач добровільно не відшкодував кошти на ремонт електроопори, позивач просив стягнути з останнього на його користь 12 642.44 гривень завданої шкоди та судові витрати. У судове засідання представник позивача не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 24), 05 лютого 2026 року подала до суду клопотання, в якому вказала, що не заперечує проти заочного розгляду справи, просить позов задовольнити, а справу розглядати за її відсутності (а. с. 25). Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 23), про причини неявки суд не повідомляв, відзив на позов не подавав. Враховуючи, що в судове засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ухвалою суду від 05 лютого 2026 року постановлено проводити заочний розгляд справи. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що 05 вересня 2024 року о 14 годині 20 хвилин [PERSON] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та керуючи на 31 км автомобільної дороги Р-15 поблизу села Мокрець Ковельського району Волинської області належним [PERSON] автомобілем марки «ВАЗ 21074», номерний знак [NUMBER] , всупереч вимогам пунктів 2.3, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України був не уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не урахував дорожню обстановку та не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з електроопорою та наніс їй механічні пошкодження. Вказані обставини підтверджуються постановою Турійського районного суду Волинської області від 04 жовтня 2024 року, що набрала законної сили (а. с. 6-9). Згідно з розрахунком витрат відшкодування збитків від 05 вересня 2024 року, що затверджений директором з технічних питань ПрАТ «Волиньобленерго», вартість відновлювального ремонту електроопори складає 12 642.44 гривень (а. с. 12). Відповідно до частини третьої статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Згідно з частинами першою, другою статті 395 ЦК України до речових прав на чуже майно, зокрема, відносять: право володіння, право користування. Відповідно до довідки ПрАТ «Волиньобленерго» від 16 грудня 2025 року №15/44-9931 електроопора ПЛ-10кВ Л-61-02 перебуває на балансі ПрАТ «Волиньобленерго». Отже, позивач має право вимагати відшкодування шкоди, завданої пошкодженням вказаної опори. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. Водночас такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. За змістом частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною шостою вказаної статті процесуального закону передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин справи та враховуючи, що відповідач не надав доказів на спростування доводів позивача про заподіяння йому збитків пошкодженням електроопори та їх розміру, виходячи із характеру спірних правовідносин, що виникли між сторонами, суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача 12 642.44 гривень майнової шкоди. Згідно зі статтею 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача 3 028 гривень судового збору.

Outcome: approved