Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

Стислий виклад позовних вимог Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс» звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 35320,00 гривень. Свій позов обґрунтовує тим, що 08 лютого 2022 року [PERSON] подав до ТОВ «Ізі Кредит» заяву на отримання кредиту № 478877, в якій разом з вказівкою особистих анкетних відомостей, просив видати йому кредит в розмірі 21000,00 гривень. На підставі вказаної заяви 08 лютого 2022 року між ТОВ «Ізі Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 338225. 26 березня 2025 року ТОВ «Ізі Кредит» та ТОВ «Фінансова Компанія «Омега Фінанс» укладено договір факторингу № Ф-25/2, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова Компанія «Омега Фінанс» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 338225 від 08 лютого 2022 року. Оскільки, відповідач належним чином умов кредитного договору не виконав, у нього виникла заборгованість за кредитним договором № 338225 від 08 лютого 2022 року, у розмірі 35320,00 гривень, яка складається з: 20613,40 гривень заборгованість по тілу кредиту; 14706,60 гривень заборгованість по процентах за користування кредитом. Враховуючи вищенаведене просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 35320,00 гривень та судові витрати. Відзив на позов Станом на день розгляду справи відзив на позов від відповідача до суду не надходив. Рух справи в суді Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 03 грудня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання призначено на 09 лютого 2026 року. Позиція учасників судового розгляду В судове засідання представник позивача не з`явився, у своєму позові просив розгляд справи проводити за його відсутності, позов задовольнити, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи шляхом надіслання судової повістки про виклик до суду за фактичним місцем реєстрації, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Причину неявки в судове засідання остання не повідомила, будь-яких клопотань, а також відзив на позов не подала. Як визначено у ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, однак не з`явився в судове засідання, відзиву на позов не подав, про причини неявки не повідомив та враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини справи, встановлені судом Судом встановлено, що 08 лютого 2022 року року [PERSON] подав до ТзОВ «Ізі Кредит» заяву на видачу кредиту № 478877, в якій разом з вказівкою особистих анкетних відомостей, просив видати йому кредит в розмірі 21000,00 гривень. На підставі вказаної заяви було укладено кредитний договір № 338225 (а.с. 12 зворот - 14). Кредитний договір підписаний відповідачем власним підписом, про що свідчить розділ VII Договору. Відповідно до п. 1 договору сторони підтверджують, що правовою основою для укладення цього Договору є Заява на видачу кредиту, підписана позичальником 08.02.2022 року, що є додатком № 1 та невід`ємною частиною Договору. Згідно з п. 3 договору Кредитодавець надає Позичальнику в кредит грошові кошти (фінансовий кредит) в сумі 21000,00 гривень на особисті потреби, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом Кредитодавцю відповідно до умов зазначених у Договорі. Пунктом 3.1. кредитного договору визначено, що сума кредиту, яка зазначена в цьому Договорі, надається Позичальнику в готівковій формі у національній валюті України не пізніше наступного робочого дня з дати підписання цього договору. Відповідно п. 3.3 договору кредит повертається Позичальником шляхом виплат один раз на два календарні тижні в готівковій формі у національній валюті України. Згідно з п. 5.1 договору перебіг строку нарахування процентів за користування кредитом розпочинається з дати фактичного отримання Позичальником кредиту і складає 11 періодів (по два календарні тижні кожен). Пунктом 5.2. кредитного договору визначено, що реальна (ефективна) річна ставка за кредитом є фіксованою та становить 1805,87%. Дата першого платежу 22 лютого 2022 року (п. 5.5. кредитного договору). Пунктом 5.4 договору підтверджується, що сума щотижневого платежу в рахунок повернення кредиту та сплати процентів визначається Графіком платежів. З урахуванням ануїтетнтного характеру платежів за користування кредитом. Позичальник сплачує Кредитодавцю 389,43% (процентів) річних від Суми кредиту з першого по шостий платіж та 2.07% (процентів) річних за всіма наступними платежами до останнього платежу згідно з Графіком платежів, у розрахунку з потижневою сплатою 14,98% з 1 по 6 платіж та 0,08% за всіма наступними платежами до останнього платежу, за період дії Договору 90,28% (процентів). Відповідно до п. 5.7 договору загальна сума всіх платежів Позичальника за Договором з урахуванням процентної ставки за кредитом становить 38852,00 гривень. Згідно з п. 13 договору, підтверджується що, договір набирає чинності з дати його підписання Сторонами і діє до дати, визначеної у Графіку платежів як дати внесення останнього платежу, але в будь-якому випадку до повного виконання Позичальником зобов`язань по цьому Договору. Відповідно до графіку платежів, який є Додатком №2 до Кредитного договору № 338225 від 08 лютого 2022 року, строк отримання кредиту становить 11 місяців (а.с. 14 зворот - 15). Факт видачі ТзОВ «Ізі Кредит» та отримання відповідачем коштів за кредитним договором підтверджується Карткою № 20250512-174042 обліку виконання кредитного договору № 338225 та видатковим касовим ордером від 08 лютого 2022 року (а.с. 18, 18 зворот - 19). З матеріалів справи вбачається, що 26 березня 2025 року між ТОВ «Ізі Кредит» та ТОВ «Фінансова Компанія «Омега Фінанс» укладено договір факторингу №Ф-25/2, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова Компанія «Омега Фінанс» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 338225 від 08 лютого 2022 року (а.с. 28 зворот 32 зворот). Згідно з Реєстру боржників №1 від 26.03.2025 року до договору факторингу №Ф-25/2 від 26.03.2022 року загальна сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 338225 від 08 лютого 2022 року становить 35320,00 гривень, з яких 20613,40 гривень заборгованість за тілом кредиту; 14706,60 гривень заборгованість за відсотками (а.с. 33). З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «ФК «Омега Фінанс» не здійснювало нарахувань за кредитним договором № 338225 від 08 лютого 2022 року. 25 липня 2025 року ТОВ «ФК «Омега Фінанс» було направлено на адресу [PERSON] повідомлення про відступлення права вимоги та повідомлено, що згідно ТзОВ «Ізі Кредит» за договором факторингу №Ф-25/2 від 26 березня 2025 року відступило ТОВ «ФК «Омега Фінанс» право вимоги, що виникло на підставі кредитного договору № 338225 від 08 лютого 2022 року, укладеного між ТзОВ «Ізі Кредит» та [PERSON] (а. с. 19 зворот). Отже, позивач набув у встановленому законом порядку право вимоги до відповідача за кредитним договором № 338225 від 08 лютого 2022 року, укладеним між між ТзОВ «Ізі Кредит» та [PERSON] . Згідно із наданою позивачем деталізацією нарахувань та обліку платежів за кредитним договором № 338225 від 08 лютого 2022 року залишок заборгованості становить 35320,00 гривень, з яких: 20613,40 гривень - заборгованість за тілом кредиту; 14706,60 гривень - заборгованість за відсотками (а.с. 21). Спір у даній справі виник у зв`язку із невиконанням [PERSON] зобов`язання з повернення кредитної заборгованості. Контррозрахунку заборгованості чи доказів її відсутності відповідач не подав. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення Згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до закону, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у певних випадках. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За правилами ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Предметом даного позову є стягнення заборгованості за кредитним договором. В силу ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Правилами ч. 1 ст. 1054 ЦК України унормовано, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Положеннями ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Коли позикодавцем є юридична особа договір позики укладається у письмовій формі незалежно від суми позики (ст. 1047 ЦК України). За змістом ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що матеріалами справи доведено факт укладення 08 лютого 2022 року між ТзОВ «Ізі Кредит» та [PERSON] кредитного договору №338225, який підписаний сторонами. Відповідно до пункту 4 частини 3 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду доказів і у доведеності перед судом їх переконливості. У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором. У спірних правовідносинах саме на позивача покладено обов`язок довести факт укладення між сторонами кредитного договору та прострочення виконання позичальником взятих на себе зобов`язань, а на відповідача - спростувати розмір існуючої заборгованості. Станом на час розгляду справи відповідач не спростував заявлений позивачем розмір заборгованості за тілом кредиту, не надав доказів сплати ним зазначеної суми в повному розмірі. Оскільки відповідач не довів, що сплатив за договором усю суму тіла кредиту, тому для доведення розміру заборгованості суд використовує докази, які надав позивач. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, вказане свідчить про порушення прав позивача, яке підлягає захисту шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором. Зважаючи на те, що позивачем доведено факт отримання відповідачем кредитних коштів в розмірі 21000,00 гривень, які ним сплачено частково, що жодним чином не спростовано відповідачем, суд дійшов висновку про обґрунтування позовних вимог в частині стягнення з відповідача 20613,40 гривень тіла кредиту. Разом з тим, щодо позовної вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за відсотками суд зазначає наступне. Згідно графіку платежів відповідач повинен сплатити до 12 липня 2022 року 21000,00 гривень тіла кредиту та 17852,00 гривні відсотків. Всього 38852,00 гривні. Відповідач частково погасив кредит, сплативши 22 лютого 2022 року 3532,00 гривні, які позивач зарахував на погашення тіла кредиту в сумі 386,60 гривень та решту на погашення відсотків 3145,40 гривень. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що позовна вимога про стягнення відсотків підлягає до задоволення повністю у розмірі 14706,60 гривень. Тому заборгованість за кредитом становить 35320, 00 гривень, з яких 20613,40 гривень - заборгованість за тілом кредиту, 14706,60 гривень заборгованість за відсотками. Отже, відповідач не виконав повністю свого обов`язку з повернення кредитних коштів у передбачений чинним законодавством та договорами строк, чим допустив прострочення виконання грошового зобов`язання. Доказів протилежного відповідачем суду не надано. Будучи повідомленим про час і місце розгляду справи, відповідач в судове засідання не з`явився, проти позову не заперечив, не надав суду контррозрахунок сум заборгованості, який би суд міг належним чином оцінити чи інший доказ, наприклад, висновок експертизи про невірність наданого позивачем розрахунку. Відповідно до норм ЦПК України, саме на сторону лягає обов`язок довести ті обставини на які вона посилається. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України). Згідно з положеннями ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Частиною першою статті 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Таким чином, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для повного задоволення позову. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Омега Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають задоволенню повністю у розмірі 35320,00 гривень. Щодо судових витрат У частині першій статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як слідує з матеріалів справи, за подання даного позову ТОВ «ФК «Омега Фінанс» сплатило судовий збір у розмірі 2422,40 гривень, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved