Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: представник позивача звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь ТзОВ «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 08.04.2024-100003135 від 08.04.2024 у розмірі 11 638,14 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] 08.04.2024 було укладено кредитний договір № 08.04.2024-100003135, відповідно до якого останній було надано кредит у розмірі 8 000,00 грн. строком на 70 днів. Процентна ставка фіксована незмінна у розмірі 1,35 % за 1 день користування кредитом, яка застосовуються протягом всього строку, на який надається кредит. Кредитний договір (оферти) № 08.04.2024-100003135 від 08.04.2024 було продовжено 19.05.2024 шляхом укладення додаткового договору до кредитного договору між ТОВ "Споживчий центр" та [PERSON] № 08.04.2024-100003135. Сторони домовились за ініціативою та на підставі звернення позичальника продовжити строк, на який надається Кредит, та строк дії договору, внести зміни в заявку та акцепт та з дати укладення даного додаткового договору викласти норми, встановлюючі строк, на який надається кредит, дату повернення (виплати) кредиту, графік платежів, строк дії договору в наступній редакції: строк, на який надається кредит, 84 дні з дати його надання, дата повернення (виплати) кредиту - 30.06.2024. Водночас кредитний договір (оферти) № 08.04.2024-100003135 від 08.04.2024 було продовжено 05.06.2024 шляхом укладення додаткового договору до кредитного договору між ТОВ "Споживчий центр" та [PERSON] № 08.04.2024-100003135. Сторони домовились за ініціативою та на підставі звернення позичальника продовжити строк, на який надається кредит, та строк дії договору, внести зміни в заявку та акцепт та з дати укладення даного додаткового договору викласти норми, встановлюючі строк, на який надається кредит, дату повернення (виплати) кредиту, графік платежів, строк дії договору в наступній редакції: строк, на який надається кредит, 101 день з дати його надання, дата повернення (виплати) кредиту 17.07.2024. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконано в повному обсязі. В свою чергу [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 17.07.2024 утворилась заборгованість у розмірі 11 638,14 грн., що складається зі заборгованості: по тілу кредиту в розмірі 6 301,13 грн., по процентах в розмірі 3 572,73 грн. та неустойка в розмірі 1 764,28 грн., чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». Представник позивача в судове засідання не з`явився, безпосередньо в позовній заяві просить проводити розгляд справи без його участі, не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, хоч був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, шляхом направлення ухвали про відкриття провадження, де визначена дата судового засідання, рекомендованими поштовими відправленнями, яке повернулося з відміткою про отримання ним, про що свідчить його підпис. Спір між сторонами не вирішений. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: зідно із ухвалою від 31 грудня 2025 року, суд відкрив провадження у справі та призначив судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідач відзиву, будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань, жодних доказів на спростування обґрунтувань позивача суду не надавав. Згідно із ухвалою від 12.02.2026, суд постановив проводити заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що завершення розгляду справи відбулося за відсутності учасників справи, датою ухвалення рішення у справі є дата складання повного судового рішення, що відповідає вимогам ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України та не є порушенням прав сторін щодо участі у розгляді справи, про що зазначив Верховний Суд у постанові від 05.09.2022 у справі № 1519/2-5034/11. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: 08.04.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 08.04.2024-100003135. 08.04.2024 [PERSON] за допомогою одноразового ідентифікатора Е797 підписав пропозицію ТОВ «Споживчий центр» про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферта), заявку та відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), за умовами яких відповідачці надано кредит на наступних умовах: сума кредиту 8 000,00 грн.; строк, на який надається кредит, - 70 днів з дати його надання; дата повернення кредиту 16 червня 2024 року; процентна ставка - фіксована незмінна у розмірі 1,35 % за один день користування кредитом, яка застосовується протягом усього строку, на який надається кредит; комісія, пов`язана з наданням кредиту, 15 % від суми кредиту та дорівнює 1 200,00 грн.; орієнтовна загальна вартість кредиту 14699.51 грн.; неустойка: 80,00 грн., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Крім того, як встановлено з паспорта споживчого кредиту відповідач був ознайомлений з умовами кредитування, зокрема: типом кредиту, строком кредитування, способом та строком надання кредиту, типом процентної ставки, загальними витратами за кредитом, реальною процентною ставкою, кількістю та розміром платежів, періодичністю внесення, про що вказує її електронний підпис одноразовим ідентифікатором А 797. Згідно з квитанцією системи LigPay видача коштів [PERSON] за кредитним договором № 08.04.2024-100003135 від 08.04.2024 здійснювалася за допомогою вказаної системи, зокрема, ІD платежу - 2443707633; дата: 08.04.2024; сума: 8 000,00 грн. Відповідно до додаткового договору від 19.05.2024 до кредитного договору № 08.04.2024-100003135 від 08.04.2024, укладеного між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] , сторони домовились за ініціативою та на підставі звернення позичальника продовжити строк, на який надається кредит та строк дії договору, внести зміни в заявку та акцепт та з дати укладення даного додаткового договору викласти норми, встановлюючі строк, на який надається кредит, дату повернення (виплати) кредиту, графік платежів, строк дії договору в наступній редакції: строк, на який надається кредит, 84 дні з дати його надання; дата повернення (виплати) кредиту - 30.06.2024; проценти та комісія, нараховані за користування кредитом станом на момент укладення даного додаткового договору, сплачуються позичальником в дату укладення даного додаткового договору не пізніше 23 год. 59 хв. дати укладення даного додаткового договору; інші умови договору, не змінені даним додатковим договором, залишаються чинними у тій редакції, в якій вони викладені сторонами раніше і сторони підтверджують їх обов`язковість для себе. Відповідно до додаткового договору від 05.06.2024 до кредитного договору № 08.04.2024-100003135 від 08.04.2024, укладеного між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] , сторони домовились за ініціативою та на підставі звернення позичальника продовжити строк, на який надається кредит та строк дії договору, внести зміни в заявку та акцепт та з дати укладення даного додаткового договору викласти норми, встановлюючі строк, на який надається кредит, дату повернення (виплати) кредиту, графік платежів, строк дії договору в наступній редакції: строк, на який надається кредит, 101 день з дати його надання; дата повернення (виплати) кредиту 17.07.2024; проценти та комісія, нараховані за користування кредитом станом на момент укладення даного додаткового договору, сплачуються позичальником в дату укладення даного додаткового договору не пізніше 23 год. 59 хв. дати укладення даного додаткового договору; інші умови договору, не змінені даним додатковим договором, залишаються чинними у тій редакції, в якій вони викладені сторонами раніше і сторони підтверджують їх обов`язковість для себе. Відповідно до довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором № 08.04.2024-100003135 від 08.04.2024 заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором складає 11 638,14 грн., що складається зі заборгованості по тілу кредиту в розмірі 6 301,13 грн., по процентах в розмірі 3 572,73 грн. та неустойка в розмірі 1 764,28 грн. Таким чином між сторонами виник спір щодо належного виконання умов кредитного договору, непогашення в повному обсязі відповідачкою заборгованості за цим договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача. Оцінка суду: суд, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, надані позивачем на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, вважає, що даний позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з такого. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний недійсним судом. Згідно з частиною першою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання, як електронного підпису або електронного цифрового підпису вiдповiдно до законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з вимогами ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. В свою чергу, порушенням зобов`язання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частина 1 статті 612 ЦК України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За змістом ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором і згідно до ст. 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 08.04.2024 між ТзОВ «Споживчий центр» та відповідачкою було укладено кредитний договір № 08.04.2024-100003135. Позивач свої зобов`язання за вказаним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти відповідно до умов договору, що не заперечується останнім. У вказаному договорі визначені умови кредитування, про що вказано вище, де, серед іншого, обумовлений і розмір відсотків, які нараховуються на кредит, а також його орієнтована загальна вартість, з чим відповідачка погодилася, підписавши електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Крім того, 19.05.2024 та 05.06.2024 між ТзОВ «Споживчий центр» та відповідачем було укладено додаткові договори до спірного кредитного договору. Відповідно до їхніх умов, зокрема, продовжено загальний строк кредитування, з чим відповідач також погодився, підписавши електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Разом з тим відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість за кредитним договором, яка становить 11 638,14 грн., що складається зі заборгованості по тілу кредиту в розмірі 6 301,13 грн., по процентах в розмірі 3 572,73 грн. та неустойка в розмірі 1 764,28 грн. Доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту відповідач суду не надав, не подав будь-яких доказів на спростування користування ним наданими йому позикодавцем кредитними коштами, а також не подав будь-яких доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості, не заперечив щодо складових суми заборгованості, порядку та обгрунтованості їх нарахування. Водночас, відповідно до п. 17 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 на території України з 24.02.2022 строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час. Таким чином позовні вимоги про стягнення 1 764,28 грн. заборгованості за неустойкою за кредитним договором є безпідставними у зв`язку зі звільненням позичальника від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (пені) у період дії воєнного стану. Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач істотно поруши умови укладеного з позивачем договору № 08.04.2024-100003135 від 08.04.2024, а, зокрема, у встановленому порядку та строки не погашав кредит та проценти за користування ним, в межах погодженого строку кредитування, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за вказаним кредитним договором в розмірі 9 873,86 грн., з яких: заборгованость по тілу кредиту в розмірі 6 301,13 грн., заборгованість по процентах в розмірі 3 572,73 грн., а у задоволенні решти позовних вимог необхідно відмовити за безпідставністю. Розподіл судових витрат: відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з платіжною інструкцією від 14.03.2025 позивачем при поданні даної позовної заяви до суду сплачений судовий збір у сумі 2422,40 грн. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 2055,18 грн. (9 873,86 грн. х 2422,40 грн. / 11 638,14 грн.). Водночас, відповідачем не надано доказів щодо наявності у нього пільг, передбачених ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», які б дали підстав для звільнення його від стягнення з нього сплаченого позивачем судового збору. На підставі викладеного, ст.ст. 204, 207, 525, 526, 610, 612, 639, 1048, 1049, 1054, п. 17 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, ст.ст. 3, 12 ЗУ «Про електронну комерцію»,

Outcome: partial