Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

У вересні 2025 до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надішла вказана позовна заява [PERSON] , в якій позивач просить суд зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справі № 357/6409/13-ц на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , з 1/4 до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу). Позов обґрунтований зміною сімейного стану позивача, а саме створенням нової сім`ї дружини та двох малолітніх дітей. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 04.11.2025 ухвалою судді позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовчий розгляд у відкритому судовому засіданні 03.12.2025. 03.12.2025 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті. 06.01.2026 поштою на адресу суду від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач в судові засідання не з`явилась, належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, що вбачається з наявних у справі зворотних поштових повідомлень, з відзивом (запереченнями) на позов до суду не зверталась, тому суд ухвалив провести у справі заочний розгляд відповідно до ст. 280 ЦПК України. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. 25.06.2013 рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справі № 357/6409/13-ц, провадження № 2/357/2368/13, стягнуто з [PERSON] (військовослужбовця в/ч [NUMBER] ) аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.05.2013 до досягнення дитиною повноліття. 21.08.2013 рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справі № 357/6409/13-ц розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . 11.08.2020 між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, що вбачається копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 12. [INFO] народилася [PERSON] та [INFO] [PERSON] , батьками яких є позивач [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей серії [NUMBER] , актовий запис № 3521, та серії [NUMBER] , актовий запис № 2784. З наявних у справі витягів з реєстру Вінницької територіальної громади вбачається, що позивач з дітьми [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за однією адресою в селі Вінницькі Хутори Вінницької області. Згідно довідки Другого відділу Державної виконавчої служби у місті Вінниця від 04.09.2025 на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження № 39049992 з виконання виконавчого листа № 357/6409/13 від 19.07.2013 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.05.2013 до досягнення дитиною повноліття. Станом на 04.09.2025 заборгованість по виконавчому документу відсутня. При вирішенні справи суд зазначає наступне. У відповідності до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, згідно з законами України. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, за рішенням суду відповідно до статті 181 СК України. Згідно зі статтею 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини 2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У частині першій статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За змістом даної норми зміна розміру аліментів у бік зменшення можлива у випадку зміни матеріального стану платника, в результаті якого у нього погіршився матеріальний стан, або ж зміни сімейного стану платника, в результаті чого у нього з`явилися нові утриманці. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Вказана позиція відображена у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Перевіряючи доводи позивача, викладені в позові, суд дослідив надані стороною докази і встановив, що після стягнення аліментів за рішенням суду від 25.06.2013 у позивача дійсно змінився сімейний стан, оскільки внаслідок одруження з [PERSON] народилися [INFO] донька [PERSON] та [INFO] син [PERSON] . При вирішенні позовних вимог суд враховує інтереси спільної дитини сторін [PERSON] , [INFO] , необхідність його належного матеріального забезпечення та той факт, що батьки зобов`язані разом утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно вимог ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Враховуючи наведені вище положення законодавства та встановлені обставини справи, зважаючи на наявні по справі відомості щодо зміни сімейного стану позивача, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову про зменшення розміру аліментів, що стягуються з позивача на користь відповідача на утримання спільного сина. Згідно правового висновку у постанові Верховного Суду від 14.12.2022 року по справі № 727/1599/22 наявність другої дитини тягне зміну матеріального стану позивача. Таким чином, з урахуванням рівного обов`язку батьків з утримання дитини, виходячи з засад розумності та справедливості, а також фактичних обставин цієї справи, суд дійшов висновку про необхідність зменшення частки аліментів з 1/4 до 1/6 частини, які стягуються рішенням суду від 25.06.2013, що не порушить право неповнолітнього [PERSON] на належний рівень життя.

Outcome: approved