Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

11 січня 2026 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги мотивує тим, що між ТОВ «Споживчий центр» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) 27 жовтня 2022 року укладено кредитний договір (оферти) №27.10.2022-010000045, який складається з пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) від 27.10.2022 року та заявки №27.10.2022-010000045 від 27.10.2022 року. Згідно умов договору, сума кредиту становить 3000 грн, строк, на який надається кредит 42 дні, дата повернення кредиту 08.12.2022 року. Первинний період користування кредитом 14 днів з дня його надання, черговий період користування кредитом - кожні наступні 14 днів з дня закінчення первинного періоду. Ставка «Економ» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та протягом періоду «Економ». Ставка «Стандарт» - стандартна фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 3% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку на який надається кредит, окрім первинного періоду та періоду «Економ». Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. В подальшому, кредитний договір №27.10.2022-010000045 від 27.10.2022 року переоформлено шляхом укладення між ТОВ «Споживчий центр» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) кредитного договору (оферти) №25.11.2022-010000008 від 25 листопада 2022 року, згідно з яким: сума кредиту - 3000 грн, дата надання кредиту - 25.11.2022 року, строк - 42 дні з дати його надання, дата повернення кредиту - 06.01.2023 року. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі. В свою чергу, [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на дату подання позову, утворилась заборгованість у розмірі 5020 грн, що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 3000 грн, по процентах в розмірі 2020 грн, чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». Просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором №27.10.2022-010000045 від 27 жовтня 2022 року у розмірі 5020 грн та судові витрати у розмірі 2662,40 грн. Ухвалою судді Локачинського районного суду Волинської області від 15 січня 2026 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу (а.с. 56 на звороті). Одночасно, у позовній заяві представником позивача заявлено клопотання про розгляд справи за його відсутності, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення (а.с. 7 зворот). Відповідач у судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду відповідно до ч.8 ст.128 ЦПК України. Про причини неявки суд не повідомила, будь-яких клопотань, заяв, відзиву на позов від неї не надійшло. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача, а також за одночасного існування вищевказаних умов, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 27 жовтня 2022 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір №27.10.2022-010000045, який складається з пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) від 27.10.2022 року та заявки №27.10.2022-010000045 від 27.10.2022 року. Згідно умов договору, сума кредиту становить 3000 грн, строк, на який надається кредит 42 дні, дата повернення кредиту 08.12.2022 року. Первинний період користування кредитом 14 днів з дня його надання, черговий період користування кредитом - кожні наступні 14 днів з дня закінчення первинного періоду. Ставка «Економ» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та протягом періоду «Економ». Ставка «Стандарт» - стандартна фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 3% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку на який надається кредит, окрім первинного періоду та періоду «Економ». Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Сплата кредиту здійснюється згідно графіка платежів. Договір підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором U587 (а.с.15-22). Крім того, в подальшому, кредитний договір №27.10.2022-010000045 від 27.10.2022 року переоформлено шляхом укладення 25 листопада 2022 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] кредитного договору №25.11.2022-010000008, який складається з пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) від 25.11.2022 року та заявки №25.11.2022-010000008 від 25.11.2022 року. Згідно умов договору, сума кредиту становить 3000 грн, строк, на який надається кредит 42 дні, дата повернення кредиту - 06.01.2023 року. Первинний період користування кредитом 14 днів з дня його надання, черговий період користування кредитом - кожні наступні 14 днів з дня закінчення первинного періоду. Ставка «Економ» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та протягом періоду «Економ». Ставка «Стандарт» - стандартна фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 3% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку на який надається кредит, окрім первинного періоду та періоду «Економ». Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Сплата кредиту здійснюється згідно графіка платежів. Договір підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором W158 (а.с.23-28). Видача коштів позичальнику підтверджується квитанцією від 14.09.2022 року на картку [NUMBER] (а.с.49). Згідно з розрахунком позивача, заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 25.11.2022-010000008 від 25.11.2022 року становить: 5020 грн 00 коп., яка складається з наступного: 3000 грн. 00 коп. - заборгованість по тілу кредиту; 5020 грн. 00 коп. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Крім того, відповідачем було сплачено 1340 грн в рахунок погашення відсотків за наданим кредитом: 20.12.2022 року 840 грн, 16.02.2023 року 500 грн (а.с. 34-46). Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що позичальник [PERSON] допустила неналежне виконання зобов`язань за кредитним договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка добровільно не сплачена. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі Закон). У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до статті 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно з ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. З огляду на викладені норми права, у позичальника виникає зобов`язання повернути кредитодавцю позику (кредит) в порядку, на умовах та в строк, що передбачені кредитним договором та сплатити проценти за користування кредитними коштами. Згідно з положеннями статті 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом частин другої, третьої статті 89 ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Розглянувши та оцінивши надані матеріали справи, суд дійшов висновку, що спір у справі виник у сфері договірних правовідносин, а саме щодо виконання грошових зобов`язань за кредитним договором. З наданого позивачем розрахунку заборгованості слідує, що станом на дату звернення заборгованість по кредиту становить 5020 грн, що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 3 000 грн, по процентам в розмірі 2020 грн. Відповідач частково сплачувала заборгованість за вказаним договором. Так, позивачем під час розрахунку заборгованості було враховано сплачені відповідачем суми в загальному розмірі 1340 грн. Підтвердження сплати заборгованості в більшому розмірі, ніж зазначено позивачем, відповідачем надано не було. Відповідач заборгованість за кредитним договором № 27.10.2022-010000045 від 27.10.2022, а саме за тілом кредиту та відсотками не спростувала, заперечень щодо правильності розрахунку такої заборгованості не надала . Дослідженими судом доказами підтверджено, що відповідач на підставі укладеного кредитного договору отримала кредит, однак, в обумовлений договором строк його не повернула, а тому позов в частині вимог про стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 3 000 грн підлягає до задоволення. Враховуючи розмір процентної ставки (п. 6 заявки до кредитного договору) та умови договору, вимоги про стягнення заборгованості по процентах також підлягають до задоволення. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивача ТОВ «Споживчий центр»заборгованість за кредитним договором № 27.10.2022-010000045 від 27 жовтня 2022 рокуроку в розмірі 5020 грн. Згідно із частиною першою статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 2662,40 грн. На підставі ст. ст. 207, 509, 526, 530, 626, 628, 633, 634, 638, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України,

Outcome: approved