Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

представник відповідача [PERSON] адвокат Огородник О.І. звернувся до суду із заявою, в якій просить ухвалити додаткове рішення у цивільній справі № 464/5227/25 про стягнення із позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15000 грн. щодо яких було ним заявлено до закінчення судових дебатів. 10.02.2026 від представника позивача Зазуляк Й.М. надійшли письмові заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, у яких останній просить зменшити суму заявлених до стягнення судових витрат, з врахування складності справи, обсягу документів і доказів які наявні у справі, її значення для кожної із сторін у справі. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи Відповідач та його представник у судове засідання не з`явились, 10.02.2026 від представника відповідача надійшла заява про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення у його відсутності. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Оглянувши матеріали справи, суд вирішив розглядати питання розподілу судових витрат за відсутності учасників справи та дійшов такого висновку. Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 19.01.2026 в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , за участі третьої особи: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Стрийська 87-В" про усунення перешкод в користуванні майном - відмовлено. Відповідно до п.3 ч.1ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів. рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Як вбачається із змісту відзиву на позовну заяву відповідачем зазначено, що ним буде понесено витрати на правничу допомогу орієнтовно в розірі 15000 грн., докази щодо яких буде подано в порядку передбаченому ст.141 ЦПК України. Зазначення вказаного у відзиві, суд вважає заявою, визначеною ч.8 ст.141 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши докази у справі в сукупності, суд дійшов наступного висновку. Згідно із ч.1, ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною 4 статті 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно із п.2 ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на тому, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанови Великої Палати Верховного Суду: від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19) від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22). Процесуальний закон визначає критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Такий висновок містить додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19). У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Зазначене узгоджується з висновками, викладеними у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 04 червня 2019 року у справі № 9901/350/18 (провадження № 11-1465заі18) та додатковій постанові у вказаній справі від 12 вересня 2019 року; від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19); від 26 травня 2020 року у справі № 908/299/18 (провадження № 12-136гс19). Аналіз зазначених постанов свідчить про те, що вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись, що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони. Судом встановлено, що правнича допомога відповідачу адвокатом Огородник О.І., надана на підставі договору №160/2025 про надання правової допомоги від 13.11.2025. Разом із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі, представник відповідача подав акт №1 про надані послуги,квитанцію АТ КБ «Приватбанк», додаток №1 до договору про надання правової допомоги від 13.11.2025. Згідно акту про надані послуги №1 від 15.01.2026 адвокатом Огородник О.І. надану відповідачу [PERSON] такі послуги: ознайомлення із матеріалами справи, підготовка та подання відзиву на позовну заяву, клопотань, заперечень, пояснень, інших процесуальних документів у справі №464/5227/25, представництво в суді. Загальна вартість наданих послуг адвокатом Огородник О.І. відповідачу складає 15000 грн. Дослідивши надані докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу адвоката, а також заяву представника позивача про зменшення витрат, з огляду на їх неспівмірність складності справи та обсягу наданої правничої допомоги, суд вважає, що деякі види робіт мають не обґрунтовано завищену вартість. Таким чином, з врахуванням виконаної адвокатом роботи, участь представника лише в одному судовому засідання, враховуючи категорію справи, обсяги виконаної роботи, а саме подання лише відзиву, а також враховуючи, співмірності та розумності судових витрат, з позивача на користь відповідача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн., який буде справедливим та співрозмірним складності справи.

Outcome: approved