Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 24.06.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кошельок» та [PERSON] укладений договір №2888006831-378769 про надання коштів у позику, відповідно до умов якого отримав кредит у сумі 5 500,00 грн. У зв`язку з невиконанням умов кредитного договору виникла заборгованість у розмірі 18 425,00 грн. Просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №2888006831-378769 у розмірі 18 425,00 грн, що складається з: заборгованості за сумою кредиту в розмірі 5 500,00 грн; заборгованості за відсотками за користування позикою в сумі 12 925,00 грн; судовий збір у розмірі 2 422,40 грн; витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 000,00 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, попередньо надавши клопотання про розгляд справи без його участі, щодо винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Згідно з довідкою про причини повернення поштової кореспонденції, [PERSON] відмовився від отримання. Відповідно до ч.9 ст.130 ЦПК України особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Відповідно до вимог ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, за згодою представника позивача, проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Предметом спору у даній справі є повернення позичальником грошових коштів та сплата відсотків. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону). Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Встановлено, що 24.06.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кошельок» та [PERSON] укладений договір №2888006831-378769 про надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту (а.с.11-14). Договір №2888006831-378769 про надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту від 23.06.2021 підписаний 24.04.2021 шляхом акцептування клієнтом умов оферти, шляхом надсилання товариству акцепту та підписання договору одноразовим ідентифікатором 7139 (зв.а.с.36). Отже, вищезазначений договір №2888006831-378769 про надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту від 23.06.2021, підписаний 24.04.2021,укладений у відповідності до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» є електронним договором, та вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Таким чином, факт укладення договору №2888006831-378769 про надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту між сторонами є доведеним. Відповідно до п.1.1, 1.2 договору №2888006831-378769 про надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у сумі 5500,00 грн на засадах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим договором. Тип кредиту споживчий кредит. Згідно з п.2.1 вищезазначеного кредитного договору вбачається, що кредит надається строком на 20 днів (лояльний період) початком якого є дата підписання договору, а закінченням є дата зарахування на поточний рахунок кредитодавця. Відповідно до п.2.2 кредитного договору сторони погодили, що встановлений в п.2.1 договору строк лояльного періоду може бути продовжено позичальником, шляхом оплати ним протягом лояльного періоду всіх процентів, фактично нарахованих за користування кредитом. Згідно з п.2.3 кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом до закінчення строку, визначеного п.2.1 цього договору. ТОВ «Кошельок» свої зобов`язання за вищезазначеним кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору, що підтверджується випискою за договором за період з 23.06.2021 по 25.06.2021, наданою АТ КБ «ПриватБанк» на виконання вимог ухвали суду від 08.12.2025. З матеріалів справи вбачається, що позичальником умови договору позики належним чином не виконувались внаслідок чого виникла заборгованість. Відповідно до детального розрахунку заборгованості за договором №2888006831-378769 про надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту вбачається, що заборгованість складає 18 425,00 грн, з яких: 5 500,00 грн заборгованість за кредитом; 12 925,00 грн заборгованість за відсотками (а.с.15-16). У відповідності до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом - ч.1 ст.527 ЦК України. Якщо у зобов`язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), згідно ч.1 ст.530 ЦК України. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В силу вимог ч.1 ст.610, ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки, сплатити неустойку, встановлені договором або законом. Згідно ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Щодо стягнення з відповідача заборгованості за процентами в сумі 12 925,00 грн, суд дійшов таких висновків. Відповідно до п.3.1, 3.3 кредитного договору проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом. Сторони домовилися, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно графіка платежів, що є додатком до цього договору. Згідно п.6 графіку розрахунків до договору №2888006831-378769 про надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту вбачається, що плата за користування кредитом (проценти) становить 676% річних від суми кредиту за кожен день користування кредитом, що становить (2,035.00) грн. (а.с.14). Відповідно до з п.2.1 вищезазначеного кредитного договору вбачається, що кредит надається строком на 20 днів (лояльний період) початком якого є дата підписання договору, а закінченням є дата зарахування на поточний рахунок кредитодавця. Згідно з п.3.7 кредитного договору зобов`язання щодо повернення основної суми переносяться на наступний день після закінчення лояльного періоду, але не більше ніж на 90 днів після закінчення лояльного періоду. Пунктом 3.8 кредитного договору передбачено, що з наступного дня після закінчення лояльного періоду позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти з розрахунку 730% річних, що становить 2% в день від суми кредиту за кожен день користування ним (а.с.11-14). Таким чином, сторони в договорі визначили, що відсотки за користування кредитом нараховуються спочатку протягом лояльного періоду 20 днів, та зобов`язання щодо повернення основної суми переносяться на наступний день після закінчення лояльного періоду, але не більше ніж на 90 днів після закінчення лояльного періоду, тобто до 11.10.2021 включно. Згідно з деталізованим розрахунком заборгованості заборгованість за нарахованими відсотками становить 12 925,00 грн, які нараховані за період з 24.06.2021 по13.07.2021 та у період з 14.07.2021 по 11.10.2021 (а.с.15-16). З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку, що відсотки в розмірі 12 925,00 грн позикодавцем нараховані в межах строку кредитування та є обґрунтованими. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі та стягненню з відповідача заборгованості за кредитним договором №2888006831-378769 про надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту у розмірі 18 425,00 грн, з яких: 5 500,00 грн заборгованість за сумою кредиту; 12 925,00 грн заборгованість за відсотками за користування позикою. Щодо розподілу судових витрат, суд вважає за необхідне зазначити таке. Судом встановлено, що 12.02.2025 між адвокатським бюро «Герман Гурський та партнери» і ТОВ «Кошельок» укладений договір про надання правничої (правової) допомоги (а.с.34). Згідно додатку від 15.10.2025 до договору про надання правової допомоги від 12.02.2025 ТОВ «Кошельок» доручає адвокатському бюро «Герман Гурський та партнери» стягнути з боржника [PERSON] в судовому порядку суму боргу за кредитним договором №2888006831-378769 від 24.06.2021. Виконавець зобов`язується надати замовнику наступну правову (правничу) допомогу, а саме: оформлення документів щодо надання правничої (правової) допомоги (додаток до договору про надання правової допомоги) 30 хв, розмір гонорару (винагороди) , що підлягає сплаті 1000,00 грн; збір та наліз доказів, формування правової позиції, визначення підсудності справи та платіжних реквізитів для сплати судового збору 1 год, розмір гонорару (винагороди) , що підлягає сплаті 2 000,00 грн; складання позовної заяви 2 год, розмір гонорару (винагороди) , що підлягає сплаті 4 000,00 грн; формування додатків (доказів) до позовної заяви (для суду та відповідачу) 1 год, розмір гонорару (винагороди) , що підлягає сплаті 2 000,00 грн; відправка позову стороні до суду, формування матеріалів адвокатського досьє по справі 30 хв, розмір гонорару (винагороди) , що підлягає сплаті 1 000,00 грн; всього 10 000,00 грн (а.с.35). Верховний Суд у постанові від 15.06.2021 по справі № 159/5837/19 зазначив, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено. Згідно з ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 4 ст.137 ЦПК України розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.01.2020 року у справі №690/408/17, та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16. Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). Суд, проаналізувавши матеріали справи, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи в суді, приймає до уваги обставини справи, умови укладеного договору про надання правової (правничої) допомоги від 12.02.2025, додатку від 15.10.2025 до договору про надання правової допомоги від 12.07.2025, відповідність правової винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи та вважає за необхідне, стягнути витрати відповідача на правову допомогу у розмірі 2000,00 грн. Питання щодо розподілу судового збору суд вирішує відповідно до вимог статті 141 ЦПК України. Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 грн (а.с.2). Згідно з п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. Отже, відповідно до положень п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved