Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

05.12.2025р. [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначила, що з відповідачем по справі перебувала в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 21.10.2013 року. У шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . В подальшому син змінив своє прізвище та по батькові на [PERSON] . [INFO] сину виповнилося вісімнадцять років, однак він продовжує навчатися і є студентом 3М1 курсу Коломийського медичного фахового коледжу ім. І.Франка на денній формі навчання. У зв`язку з тим, що відповідач не підтримує жодним чином свою дитину, а доходів позивачки не вистачає для забезпечення належного рівня життя та розвитку дитини, тому остання змушена звернутися до суду із позовною заявою про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі частини з усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму щомісячно, та до досягнення сином 23-х років за умови, що він буде продовжувати навчання, оскільки в добровільному порядку відповідач матеріально не забезпечує сина. Ухвалою від 08.12.2025 р. у справі було відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. Відповідачу роз`яснено його право подати письмовий відзив разом з доказами, що обґрунтовують доводи заперечень. Відзив на позовну заяву до суду не надходив. В судове засідання [PERSON] не з`явилася, подала до суду письмову заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримує на підставах вказаних в позовній заяві та просить їх задовольнити в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та у встановленому законом порядку шляхом направлення судових повісток про виклик до суду за зареєстрованою адресою його місця проживання. Однак, поштові відправлення були повернуті без вручення з відміткою «адресат відсутній». Згідно ч.3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Виходячи з наведеного, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідача і ухвалює заочне рішення, проти чого позивач у своїй заяві не заперечувала. Дослідивши матеріали, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку, що заявлений позов підлягає повному задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що рішенням від 21 жовтня 2013 року був розірваний шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON] , [INFO] . Згідно копії свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] підтверджується, що [PERSON] , [INFO] змінив прізвище та по батькові [INFO] на [PERSON] . Витягом з реєстру Гвіздецької територіальної громади підтверджується, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Згідно копії довідки від 25.11.2025 року підтверджується, що [PERSON] являється студентом 3М1 курсу Коломийського медичного фахового коледжу ім. І.Франка, денної форми навчання. Термін навчання з 01.09.2024р. по 30.06.2027р. Статтею 199 Сімейного Кодексу України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Отже, право на утримання після повноліття дитини виникає за умови продовження нею навчання. Закон не передбачає жодних особливостей залежно від форми навчання (денна, вечірня, заочна тощо). Тому можна зробити висновок, що право на утримання виникає за умови продовження навчання у будь-якій формі. Сімейним кодексом передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Однак відповідно до коментованої статті і вказаного роз`яснення Пленуму Верховного Суду України обов`язок щодо утримання повнолітніх дочки, сина виникає за умови їх потреби у матеріальній допомозі у зв`язку з навчанням. Про наявність потреби в матеріальній допомозі можуть свідчити навчання на платній основі, необхідність забезпечення житлом за місцем навчання, тощо. Докази на підтвердження зазначеної обставини надаються суду заінтересованою стороною. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України). Згідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Отже, судом в даній справі встановлено, що син сторін [PERSON] досягнувши повноліття, дійсно навчається на денній формі навчання в Коломийському медичному коледжі, стипендію не отримує, не працює, у зв`язку із чим потребує матеріальної допомоги. Фінансовий стан позивача не дозволяє їй самостійно забезпечити всі матеріальні потреби сина. Відповідач матеріально не допомагає утримувати сина. З урахуванням зазначених обставин, а також виходячи з відповідності розміру аліментів, які просить стягнути позивач для забезпечення спільного сина, вимогам законодавства, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з 05.12.2025 року і до закінчення [PERSON] навчання, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Виходячи з положень вищевказаної норми, з відповідача на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 1 331,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved