Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-10 00:00:00

ТОВ «ФК Єврокредит» звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь товариства заборгованість за договором № TDB.2020.0044.21455 про приєднання до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank з відкриттям кредитної лінії від 14.12.2020 в розмірі 26713,73 грн., відшкодувати судові витрати та витрати на правову допомогу. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 14.12.2020 між АТ «Мегабанк» та [PERSON] укладено договір, у відповідності до умов якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом. Згідно умов договору [PERSON] зобов`язався щомісяця та у визначені строки здійснювати погашення частини суми заборгованості, проценти за користування кредитом. У порушення умов кредитного договору про належне, повне і своєчасне виконання зобов`язань, [PERSON] зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, не сплачує щомісячні платежі, в результаті чого станом на 03.09.2024 має заборгованість в розмірі 26713,73 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту 9797,54 грн.; заборгованість за простроченими відсотками 16916,19 грн. 03.09.2024 між АТ «Мегабанк» та ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» було укладено договір № GL1N426240 про відступлення прав вимоги, згідно якого ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» набуло право грошової вимоги, зокрема, до боржника [PERSON] 27.12.2024 між ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» та ТОВ «ФК Єврокредит» було укладено договір № 1/12 про відступлення прав вимоги, згідно якого ТОВ «ФК Єврокредит» набуло право грошової вимоги, зокрема до боржника [PERSON] . Ухвалою Індустріального районного суду м. Харкова від 10.11.2025 було відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено справу для розгляду по суті. Представник позивача просив проводити розгляд справи за їх відсутності, не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом надіслання судових повісток за адресою зареєстрованого місця проживання, конверти повертають з поміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Про причини неявки суду не повідомляв, відзиву на позовну заяву, заяв про відкладення розгляду справи до суду не подавав. Враховуючи неявку відповідача та думку представника позивача, суд вважає за можливе проводити розгляд справи заочно, за відсутності сторін. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив наступне. Судом встановлено, що, 14.12.2020 [PERSON] підписав заяву-договір про приєднання до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank. Згідно заяви-договору відповідач висловив свою згоду на те, що він ознайомлений з умовами надання та обслуговування ліміту кредитної лінії, в т.ч. з сукупною вартістю кредиту з урахуванням процентної ставки за ним та вартістю всіх супутніх послуг, що наведені в Правилах обслуговування клієнтів АТ «Мегабанк». У відповідності до умов договору від 14.12.2020 [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок та зобов`язався здійснювати погашення заборгованості за кредитом, процентами за його користування. Відповідно до розрахунку заборгованості, доданого до позовної заяви, станом на 03.09.2024 за договором від 14.12.2020 [PERSON] має заборгованість в розмірі 26713,73 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту 9797,54 грн.; заборгованість за простроченими відсотками 16916,19 грн. 03.09.2024 між АТ «Мегабанк» та ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» було укладено договір № GL1N426240 про відступлення прав вимоги, згідно якого ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» набуло право грошової вимоги, зокрема до боржника [PERSON] 27.12.2024 між ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» та ТОВ «ФК Єврокредит» було укладено договір № 1/12 про відступлення прав вимоги, згідно якого ТОВ «ФК Єврокредит» набуло право грошової вимоги, зокрема до боржника [PERSON] .. Наявність заборгованості за кредитним договором зумовила звернення ТОВ «ФК Єврокредит» до суду за захистом своїх прав. Cуд вважає, що перехід права вимоги за кредитним договором проведено згідно вимог законодавства, про що суду позивачем надано належні та допустимі докази. Надаючи оцінку зібраним доказам, суд виходить з наступного. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень, що врегульовано положеннями ст. 77 ЦПК України. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Правовідносини даного правочину регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про споживче кредитування». За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до положень ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. У відповідності до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі (ч. 2 ст. 639 ЦК України). Відповідно до положень ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» (в редакції чинній на день укладення договору) договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються в письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку. визначеному законодавством. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Статтею 1062 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що відповідач належним чином свої зобов`язання не виконував, у визначені договором строки погашення заборгованості за кредитним договором не здійснював, внаслідок чого у відповідача перед позивачем наявна заборгованість за кредитним договором № TDB.2020.0044.21455 від 14.12.2020 року в загальній сумі 26713,73 грн., яка нарахована у відповідності до умов укладеного кредитного договору, та право вимоги якої відступлено позивачу первісним кредитором. Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, розрахунки позивача не спростовані відповідачем, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь ТОВ «Фінансова Компанія «ЄВРОКРЕДИТ» за кредитним договором стосовно суми кредиту та нарахованих відсотків є обґрунтованими та підлягають задоволенню в визначеній у позовній заяві сумі. Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України та покладає судові витрати на відповідача пропорційно задоволеним вимогам. Оскільки позов підлягає задоволенню, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заявлену в позові суму судових витрат в розмірі 2422,40 грн. Також, позивач просить розподілити судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 11200,00 грн. Відповідачем не заявлено клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18. У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 року у справі №922/445/19 висловлено правову позицію, згідно з якою розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Як вбачається з матеріалів справи договір про надання правничої допомоги № 1/07 позивачем було укладено з адвокатським об`єднанням «АЛЬЯНС ДЛС» 01.07.2025. Із акту приймання передачі №12109177 вбачається, що вартість проведення юридичного та фінансового аналізу та складання, підписання та подання до суду позовної заяви становить 11200,00 грн. Отже, враховуючи, що позовні вимоги ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» задоволено, з урахуванням категорії справи, рівня складності юридичної кваліфікації правовідносин, обсягу наданих позивачу послуг з правничої допомоги, змісту поданих процесуальних документів, принципів співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, їхньої дійсності та необхідності, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу в сумі 11200,00 грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved