Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачки на його користь загальну суму заборгованості за кредитним договором № 1441-4942 від 30.08.2024 у розмірі 24818,50 грн, з яких: 5500,00 грн - заборгованість кредитом; 17513,50 грн - заборгованість за нарахованими процентами, 825,00 грн - заборгованість по комісії, 980,00 грн - заборгованість по штрафам, та судові витрати в розмірі 2662,40 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 30.08.2024 ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" та [PERSON] уклали електронний договір про надання кредиту № 1441-4942, який остання підписала за допомогою одноразового ідентифікатора А9206. Відповідно до умов кредитного договору, кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачці кредит для задоволення особистих потреб на таких умовах: сума кредиту - 4200,00 гривень, строк кредитування - 365 днів, базовий період - 30 днів, комісія за видачу кредиту - 15,00 % від суми кредиту, знижена % ставка - 1,00 % в день, стандартна % ставка: 1,00 % за кожен день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення договору; 0,75 % за кожен день користування кредитом, яка застосовується у період, починаючи з 181 календарного дня дії договору і до закінчення строку дії договору або до дати фактичного повернення всієї суми кредиту. Додатковою угодою № 1 від 01.09.2024, сторони домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 1300,00 грн. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачці кредит на картковий рахунок, вказаний нею в особистому кабінеті, шляхом перерахування коштів на картку. Натомість відповідачка порушила умови кредитного договору, не повернула в повному обсязі кредит та не виконала свої інші грошові зобов`язання, у зв`язку з чим у неї перед кредитодавцем станом на 26.11.2025 виникла заборгованість у розмірі 24818,50 гривень, з яких: заборгованість за кредитом - 5500,00 гривень, заборгованість за нарахованими процентами - 17513,50 гривень, заборгованість по комісії - 825,00 грн, заборгованість по штрафам - 980,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, до позовної заяви долучив клопотання, в якому просить проводити розгляд справи без його участі, не заперечив проти ухвалення заочного рішення (а.с. 54). Відповідачка у судове засідання не з`явилася, причин неявки не повідомила, хоча була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, шляхом направлення ухвали про відкриття провадження, де визначена дата судового засідання, з копією опису про направлення позовної заяви (а.с. 59) рекомендованим поштовим відправленням за зареєстрованим місцем проживання (а.с. 57), яке нею отримано, про що свідчить відмітка на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с. 60). Також дані РНОКПП відповідачки внесені у статкартку в програмі "Д-3", що забезпечує її можливість отримувати всі процесуальні документи в застосунку "Дія". Відзиву, будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань до суду не подавала. Спір між сторонами не вирішений. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: згідно із ухвалою від 15 січня 2026 року, суд відкрив провадження у справі та призначив судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та викликом їх у судове засідання. Враховуючи, що відповідачка була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, причин неявки не повідомила, відзив на позов не подавала, позивач через свого представника не заперечив проти заочного розгляду справи, суд дійшов висновку про доцільність проведення заочного розгляду справи та про ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, про що постановив 11.02.2026 відповідну ухвалу. Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що завершення розгляду справи відбулося за відсутності учасників справи, датою ухвалення рішення у справі є дата складання повного судового рішення, що відповідає вимогам ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України та не є порушенням прав сторін щодо участі у розгляді справи, про що зазначив Верховний Суд у постанові від 05.09.2022 у справі № 1519/2-5034/11. Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин: як установив суд із матеріалів справи, [PERSON] 30.08.2024 ознайомилася з Правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) продукту "CreditKasa", які визначають порядок і умови відкриття в ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" кредитної лінії, права та обов`язки сторін, а також містять іншу інформацію, необхідну для укладання та належного виконання умов договору, які позичальниця підписала одноразовим ідентифікатором А9206 (а.с. 24-31). Після ознайомлення з основними умовами кредитування, [PERSON] уклала з ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" в електронному вигляді договір про відкриття кредитної лінії № 1441-4942 з додатками, за умовами якого сторони погодили, що кредитодавець відкриває для позичальника кредитну лінію шляхом надання позичальнику грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому цим договором (п. 2.2). Загальний розмір кредиту 4200,00 грн (п. 4.1). Дата надання/видачі кредиту - 30.08.2024 (п. 4.2). Плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів за користування кредитом та комісії за видачу кредиту. Тип процентної ставки - фіксована (п. 4.7). Базовий період складає 30 календарних днів (п. 4.8). Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до фактичного повернення всієї суми кредиту, за такою стандартною процентною ставкою - 1,00 % за кожен день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення договору; 0,75 % за кожен день користування кредитом, яка застосовується у період, починаючи з 181 календарного дня дії договору і до закінчення строку дії договору або до дати фактичного повернення всієї суми кредиту (п. 4.10). Комісія за видачу кредиту становить 15,00 % від суми виданого кредиту (п. 4.11). Строк кредитування, тобто строк, на який надається кредит позичальнику, 365 календарних днів із моменту перерахування кредиту. Дата повернення кредиту 29.08.2025 (п. 4.13). Кредитний договір позичальниця підписала електронним підписом одноразовим ідентифікатором А9206. Також указала свої паспортні дані, РНОКПП, електронну адресу для обміну документами та дані номера особистого електронного платіжного засобу [NUMBER] (а.с. 12-23, 32). 01 вересня 2024 року [PERSON] уклала з ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" в електронному вигляді додаткову угоду з додатками до договору про відкриття кредитної лінії № 1441-4942, за умовами якої кредитодавець зобов`язався надати позичальниці у кредит додаткові грошові кошти в розмірі 1300,00 грн (п. 2.1). Комісія за видачу додаткових грошових коштів у кредит становить 15,00 % від суми додаткових коштів, наданих відповідно до додаткової угоди (п. 2.6). Нарахування процентів за користування сумою кредиту здійснюється на залишок суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дати видачі додаткових грошових коштів за такою стандартною процентною ставкою: 1,00 % за кожен день користування сумою кредиту, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення додаткової угоди; 0,75 % за кожен день користування кредитом, яка застосовується у період, починаючи з 181 календарного дня цієї додаткової угоди і до закінчення строку дії договору або до дати фактичного повернення всієї суми кредиту (п. 2.8). Сторони домовились продовжити строк кредитування на 365 днів з дати укладення додаткової угоди, з урахуванням чого строк кредитування за договором становить 367 днів (п. 2.11). Додаткову угоду відповідачка підписала за допомогою одноразового ідентифікатора А 1310 (а.с. 34 звор. - 37). На підтвердження перерахування кредитних коштів за допомогою системи LIQPAY позивач надав квитанцію від АТ "КБ "ПриватБанк" та довідку, в яких вказано, що за допомогою вказаної системи 30.08.2024 та 01.09.2024 на підставі договору № 1441-4942 від 30.08.2024 перераховано відповідно 4200,00 грн та 1300,00 грн на картку № [NUMBER] (а.с. 33, 38), що склало загальну суму 5500,00 грн. Згідно із розрахунком заборгованості за договором № 1441-4942 від 30.08.2024 станом на 26.11.2025, загальна заборгованість [PERSON] за вказаним договором становить 24818,50 грн, з яких основний борг - 5500,00 гривень, залишок відсотків - 17513,50 грн, залишок комісій - 825,00 грн, залишок штрафів - 980,00 грн. Із 30.08.2024 до 27.02.2025 процентна ставка складала 1,00 %, з 28.02.2025 до 31.08.2025 - 0,74 %. З 01.09.2025 до 26.11.2025 проценти не нараховувались, тобто проценти нараховувались у межах строку дії договору (367 днів до 31.08.2025). 30 серпня та 01 вересня нараховано комісію в загальній сумі 825,00 грн (630,00 грн + 195,00 грн). 01 жовтня 2024 року та 31.08.2025 нараховано заборгованість за штрафами по 490,00 грн, що склало загальну суму 980,00 грн (490,00 грн + 490,00 грн) (а.с. 39-44). Таким чином, між сторонами виник спір щодо належного виконання умов кредитного договору, непогашення відповідачкою заборгованості за цим договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача. Оцінка суду та норми права, які застосував суд: вивчивши зміст заяв сторін по суті, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд дійшов таких висновків. Відповідно до ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію". Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно- телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Під час розгляду справи суд установив, що з дотриманням описаних вище норм [PERSON] та ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" 30.08.2024 уклали договір про відкриття кредитної лінії № 1441-4942, а 01.09.2024 - додаткову угоду до нього, які сторони підписали електронними підписами, за умовами яких ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" надало відповідачці кредит у загальному розмірі 5500,00 грн строком на 367 днів (до 31.08.2025) із визначеними розмірами процентних ставок. Доказів протилежного під час розгляду справи остання не надала, факт укладення кредитного договору не запречила. Факт перерахування кредитних коштів на рахунок [NUMBER] на загальну суму 5500,00 грн за допомогою системи LIQPAY підтверджений доказами, що описані вище. У свою чергу відповідачка будь-яких доказів на спостування факту отримання коштів за кредитним договором та додатковою угодою до нього чи підтвердження повернення отриманих кредитних коштів не надала, як і не подала доказів на спростування факту належності їй такого рахунка. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Під час розгляду справи доказів належного виконання зобов`язань по поверненню кредитних коштів відповідачка суду не надала, не долучила до матеріалів справи будь-яких доказів на спростування користування наданими їй коштами, тому суд уважає, що позивач підставно заявляє до стягнення заборгованість за тілом кредиту в розмірі 5500,00 грн. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" нарахувало проценти позичальниці за користування кредитними коштами на загальну суму 17513,50 грн. Проценти нараховувались із 30.08.2024 до 27.02.2025 за відсотковою ставкою 1,00 %, з 28.02.2025 до 31.08.2025 - 0,74 %. З 01.09.2025 до 26.11.2025 проценти не нараховувались, тобто проценти нараховувались у межах строку дії договору (367 днів). Проценти нараховані з урахуванням погоджених сторонами відсоткових ставок та відповідно до вимог Закону України "Про споживче кредитування". Виходячи з наведеного, позовні вимоги в частині стягнення із [PERSON] заборгованості за нарахованими процентами в розмірі 17513,50 грн (42,00 грн (4200,00 грн*1%) + 42,00 грн + 9900,00 грн (55,00 грн (5500,00 грн*1% * 180 днів) + 7529,50 грн (40,70 грн (5500,00 * 0,74 %*185 днів)) підлягає до задоволення. Нарахування комісії в розмірі 980,00 грн (5500,00грн*15%) за надання кредиту обумовлено в кредитному договорі та додатковій угоді до нього, з чим відповідачка погодилася, тому така підставно заявлена до стягнення, оскільки, згідно з вимогами ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування", до загальних витрат за споживчим кредитом включається серед іншого і комісії кредитодавця, пов`язані з наданням кредиту. Даючи оцінку нарахованій за спірним договором заборгованості за штрафом, суд зазначає таке. Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Відповідно до зазначеного вище розрахунку заборгованості, позивач зазначає про наявність заборгованості за штрафом у розмірі 980,00 грн, який нарахований в сумах по 490,00 грн 01 жовтня 2024 року та 31.08.2025, тобто після 24 лютого 2022 року, а тому, згідно із п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, відповідачка звільняється від їх сплати. Таким чином, суд, ураховуючи положення п. 18 розділу Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, вважає, що позов в частині стягнення з відповідачки нарахованого штрафу в розмірі 980,00 грн не підлягає задоволенню. З урахуванням установлених вище обставин, суд виснує, що відповідачка [PERSON] істотно порушила умови договору про відкриття кредитної лінії № 1441-4942, не погасила заборгованість, проценти та комісію за надання кредиту не сплатила, суд уважає, що з неї на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 23838,50 грн (що становить 96,05 % (23838,50 грн * 100 % / 24818,50 грн) від заявленої до стягнення суми), з яких: 5500,00 грн - заборгованість за кредитом; 17513,50 грн - заборгованість за процентами, 825,00 грн - заборгованість за комісією за надання кредиту, задоволивши позовні вимоги частково. Розподіл судових витрат: питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України. При цьому враховує, що до судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи, останній відносить оплату судового збору у розмірі 2662,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією (а.с. 11). Враховуючи, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, то, згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача слід стягнути 2557,24 грн (2662,40 грн*96,05%) сплаченого судового збору, тобто пропорційно задоволеним позовним вимогам. На підставі викладеного, ст. 626, 628, 639, 1046, 1048, п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, ст. 3, 12 Закону України "Про електронну комерцію", ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування", та

Outcome: partial