Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-05 00:00:00

1. 25 вересня 2025 року позивач через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Заявлені позовні вимоги обґрунтовано тим, що 10.02.2024 між сторонами було укладено кредитний договір, за умовами якого відповідач одержав грошові кошти, зобов`язавшись повернути їх у порядку та на умовах, визначених договором. Відповідач не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, що стало причиною звернення позивача до суду з позовом про стягнення з нього частини заборгованості у сумі 92 650,00 грн (а.с.а.с. 1 7). 2. Представник позивача до суду не з`явився, звернувшись з клопотанням про розгляд справи за його відсутності (а.с. 55). 3. Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову й просив розстрочити виконання рішення на рік, обґрунтувавши свою заяву наявністю матері-пенсіонерки та двох дітей. 4. Заслухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. 5. Судом встановлено, що 10.02.2024 між сторонами було укладено договір про відкриття кредитної лінії (продукту «CreditKasa») №1346-5294, за умовами якого позивач надав відповідачеві кредит у сумі 15 300,00 грн строком на 300 календарних днів зі сплатою процентів за користування коштами (2,5% на день) (а.с.а.с. 11 32, 33-звор. 39). 6. Відповідач неналежно виконувала свої зобов`язання з повернення кредитних коштів та процентів за ними, і у нього перед позивачем станом на 02.09.2025 утворилася заборгованість у сумі 131 933,74 грн (відповідно до доданого позивачем розрахунку), а саме (а.с.а.с. 40 42): - 16 776,30 грн основна заборгованість; - 115 157,44 грн заборгованість за процентами за користування кредитом. 7. У цій справі позивач просить стягнути з відповідача частину заборгованості в сумі 92 650,00 грн, а саме: - 16 776,30 грн основна заборгованість; - 75 873,70 грн заборгованість за процентами за користування кредитом. 8. Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК) підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори й інші правочини. 9. Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 10. За кредитним договором позивач передав відповідачеві грошові кошти, про що свідчать матеріали справи, отже вказаний правочин, у розумінні статті 1054 ЦК, було укладено. 11. За правилами, встановленими статтею 610 ЦК, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 12. Ураховуючи той факт, що відповідач дотепер неналежно виконує свої зобов`язання з повернення кредитних коштів та процентів за ними, таке невиконання (неналежне виконання) є порушенням його зобов`язань у розумінні приведеної норми. 13. Частиною 1 статті 14 ЦК визначено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. 14. За приписами статті 526 ЦК зобов`язання повинні виконуватися потрібним чином згідно з умовами договору та вимогами цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог за звичаями ділового обороту або інших вимог, які звичайно пред`являються. 15. В силу статті 611 ЦК у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. 16. Таким чином, суд доходить висновку про те, що позов необхідно задовольнити у повному обсязі. 17. У порядку статті 141 ЦПК суд вважає за необхідне також стягнути з відповідача компенсацію понесених позивачем судових витрат у сумі 2 422,40 грн (а.с. 8). 18. Відповідно до частини 1 статті 267 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. 19. Згідно з частинами 1, 3 5 статті 435 ЦПК за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. 20. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. 21. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. 22. Судом встановлено, що відповідач одружений, має на утриманні дружину, матір-пенсіонерку та двох дітей (один з яких малолітній). Викладені обставини підтверджуються наданими відповідачем письмовими доказами. 23. З огляду на викладене суд вважає за можливе розстрочити виконання рішення на рік, починаючи від 06.03.2026. 24.

Outcome: approved