Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Вона пояснила, що на сьогодні з Відповідачем проживає окремо, спільного господарства не веде, шлюбних стосунків не підтримує. Примирення та збереження шлюбу неможливе. Позивачка просила розглядати справу у її відсутність. Відповідач своїм правом подання відзиву не скористався. Відповідач у судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином. Відповідно до пункту 2 частини сьомої статті 128 ЦПК України судова повістка, ухвала про відкриття провадження у справі, копія позовної заяви надсилались за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, проте Відповідача, якому адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, поштове відправлення повернулося на адресу Суду без вручення з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". День проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси, є днем вручення судової повістки (пункт 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України). Суд з метою належного інформування Відповідача, який не має електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, вжив додаткових заходів та застосував альтернативні способи комунікації. Зокрема, окрім офіційних судових повісток, інформацію про суд, що розглядає справу, склад сторін, предмет позову, а також місце, дату та час судового засідання було доведено до відома Відповідача через Портал Дія. Суд розглядає спір на підставі наявних матеріалах в справі. Відповідно до статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Суд встановив, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 19.08.2017 року у Деснянському районному у місті Києві відділі ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1629 (свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] від 19.08.2017). Спільних неповнолітніх дітей подружжя не має. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частини першої статті 24 СК України). Частиною третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 СК України Відповідно до статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ураховуючи, що Суд не може примушувати до збереження шлюбу, якщо хтось один із подружжя не бажає його продовжувати, і, зважаючи на те, що у цій справі воля Позивачки на розірвання шлюбу виражена чітко і недвозначно, подальше збереження шлюбу було б невиправданим і не відповідало б інтересам жодної зі сторін. Таким чином, позов про розірвання шлюбу має бути задоволений повністю. Суд,

Outcome: approved