Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

І. Суть позову Позивач звернулася до суду з указаним позовом, у якому просить суд : - визнати незаконною бездіяльність посадових осіб АТ «Державний ощадний банк України» по невідновленню залишку коштів на рахунках [PERSON] , банківських рахунках (зарплатна картка № [NUMBER] (рахунок [NUMBER] ) та кредитна картка № [NUMBER] (рахунок [NUMBER] ) до того стану, у якому він був перед виконанням операцій по зняттю з них коштів 04.01.2025; - зобов`язати АТ «Державний ощадний банк України» здійснити перерахунок заборгованості за банківськими договорами, укладеними між АТ «Державний ощадний банк України» та мною, [PERSON] за якими відкриті наступні банківські рахунки: (зарплатна картка № [NUMBER] (рахунок [NUMBER] ) та кредитна картка № [NUMBER] (рахунок [NUMBER] ) із вирахуванням сум знятих коштів за 04.01.2025 та відповідних нарахувань; - стягнути з відповідача судові витрати. Позов обґрунтовано тим, що [PERSON] являється клієнтом АТ "Державний ощадний банк України", відкрила у Банку банківську картку для зарплатного рахунку № [NUMBER] (рахунок [NUMBER] ) та кредитну картку № [NUMBER] (рахунок [NUMBER] ). 04.01.2025 невстановлена особа викрала з даних банківських рахунків кредитні кошти в сумі 12000 грн. Тільки дізнавшись про вчинення вказаних протиправних дій, [PERSON] одразу звернулася до фінансової установи. Також, написала заяву в поліцію про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Даних картки та коду доступу до мобільного додатку "Ощад 24/7" позивачем не розголошувалось та нікому не передавалось; про здійснення операції щодо оформлення кредиту на картці для виплат заробітної плати, що не є характерним для її історії користування даним рахунком. Листами Банку у задоволенні даної заяви було відмовлено. При цьому не повідомлялось про факт проведення службового розслідування щодо даних випадків та вжиття заходів банківського контролю по збереженню коштів клієнтів. Позивач вважає такі дії протиправними, а фінансове положення споживача фінансових послуг таким, яке підлягає поновленню з наступних підстав. ІІ. Процедура та позиції сторін Ухвалою суду від 03.03.2025 було відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження із проведенням підготовчого засідання та повідомленням сторін. 25.03.2025 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача проти задоволення позову заперечує та зазначає, що дійсно 09.12.2024 між Банком та [PERSON] було укладено договір у вигляді заяви про приєднання № 43026007/271119 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку за тарифним пакетом «Зарплатний» з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). [PERSON] також було відкрито відновлювальну кредитну лінію відповідно до умов Договору комплексного обслуговування фізичних осіб. Банком було надано позивачу кредитні кошти у розмірі 9100 грн та відкритий картковий рахунок [NUMBER] . Позивач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карточкою» та «Тарифами банку», які викладені на сайті банку www/oschadbank.ua та складає укладений між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Усі документи, операції клієнта, що ініціюються в електронному вигляді і підписані/підтверджені за допомогою електронного підпису вважаються такими, що підписані власноручним підписом клієнта та юридично прирівнюються до документів, отриманих від клієнта на паперовому носії, оформлених відповідно до вимог чинного законодавства України. Електронний підпис не може бути визнано недійсним через те, що він не має кваліфікованого електронного підпису чи через його електронну форму. Позивач, як клієнт Банку, була зобов`язана не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це право та не повідомляти / не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, тощо. Клієнт несе персональну відповідальність за зберігання і не розголошення третім особам автомаційних та ідентифікаційних даних при роботі ДБО. Із копії виписки по картковому рахунку [NUMBER] вбачається, шо 04.01.2025 з цього карткового рахунку переказані грошові кошти у загальні: розмірі 9000.00 грн однією транзакцією: 04.01.2025 о 12:11 операція переказу грошових коштів з платіжної карти Банку [NUMBER] в сумі 9000,00 грн. переказ коштів з рахунку через UKR КYIV MOBILE BANKING. Із копії виписки по картковому рахунку № [NUMBER] вбачається, що 04.01.2025 наданий карткового рахунку були проведені дві транзакції, а саме: -зараховані грошові кошти у загальному розмірі 9000,00 грн., 04.01.2025 о 12:11 операція зарахування переказу з платіжної карти № [NUMBER] на рахунок СН Payment UKR KYIV Perekaz vid [PERSON] (423545) грошових коштів в сумі 9000,00 грн. -зняття грошових коштів у сумі 12 000,00 грн., 04.01.2025 о 12:12 операція переказу з рахунку платіжної карти № [NUMBER] грошових коштів в сумі 12000,00 грн. через UKR KYIV MOBILE BANKING (423546). У зв`язку з чим, 08.01.2025 позивач звернувся із заявою до AT «Ощадбанк» та повідомила про несанкціоноване списання грошових коштів у розмірі 12 000,00 грн, згоди на їх списання позивач не надавала. Просила провести розслідування та надати інформацію куди пішли її кошти. 13 січня 2025 за вих. №105.29-24/4997/2025 Позивачу надавалася відповідь на заяву від 08.01.2025, якій було повідомлено, що 04.01.2025 операції з списання коштів з її поточного рахунку були здійснені коректно з використанням усіх необхідних реквізитів платіжної картки Банку, випущеної на ім`я [PERSON] , з обов`язковою ідентифікацією/верифікацією з використанням коду доступу до мобільного додатку «Ощад24/7»/біометрії та правильним введенням одноразового коду доступу при встг /переустановленні мобільного додатку Банку. Переказ коштів був проведенії використанням усіх необхідних реквізитів платіжної картки Банку (повний номер, термін та ПІН-код) з правильним введенням унікальних одноразових паролів (ОТП-коди)дляj одноразових операцій в мережі Інтернет, які були направлені на особистий (фінансовий номер мобільного телефону Клієнта ( [NUMBER] ), який був встановлений при відкритті карткового рахунку та не змінювався. Також додатково повідомлено, що операцій в мережі Інтернет із застосуванням реквізитів платіжної картки (повний номер, термін дії та ПІН-код) для одноразової операції в Інтернет, які відомі лише Клієнту та направляються на його особистий фінансовий номер мобільного номеру миттєво, одразу після введення унікаль- одноразових паролів (ОТП-кодів) для одноразової операції в Інтернет, тому поверненню та блокуванню не підлягають. Питання про можливе привласнення коштів невідомою особою входять виключно до компетенції правоохоронних органів. На момент звернення позивача до Банку, з рахунку клієнта 12 000,00 грн вже були перераховані на картку іншого Банку, операцію було здійснено через мобільний додаток "Ощад24/7" з підтвердженням паролю, який було надіслано на фінансовий номер клієнта [NUMBER]. Додаток було перевстановлено на новому пристрої за 9 днів до проведення операції. Фінансовий номер було змінено після проведення операцій 20.01.2025 на [NUMBER] . 04.01.2025 о 12:12 на мобільний телефон позивача [NUMBER] банком направлялось СМС-повідомлення, в якому наголошувалася заборона повідомлення його змісту третім особам. 05.01.2025 за зверненням клієнта, співробітником Контакт Центру були заблоковані картки до вищевказаних рахунків з причин шахрайства, було закрито та заблоковано обліковий запис Ощад 24/7. Під час розмови із представником контакт - центру 04.01.2025 та 05.01.2025 позивач заперечувала про те, що транзакції щодо перерахування грошових коштів вона проводила особисто, однак не заперечувала, що 10.12.2024 в своєму мобільному телефоні провела реестрацію в мобільному додатку «Ощад 24/7» та, що номер телефону [NUMBER] не змінювався. Оператором Банку були заблоковані платіжні картки та рахунки Клієнта, в тому числі зарплатна та кредитна, а також були закриті і заблоковані облікові записи Ощад 24/7 та токени. Оператор рекомендував клієнту в найкоротші терміни звернутися до поліції абс кіберполіції для написання відповідної заяви та з копією заяви з поліції звертатись відділення Банку. Таким чином, доводи позивача не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки вхід у мобільний додаток «Ощад 24/7» можливий лише з підтвердженням біометрії або коду доступу, що надходить на фінансовий номер телефону клієнта; вхід у мобільний додаток «Ощад 24/7» відбувся коректно з підтвердженням коду доступу, що надійшов на фінансовий номер позивача [NUMBER]; проведені операції по переказу коштів позивача в мобільному додаткутакож були підтверджені кодами доступу, які надходили на його фінансовий номер телефону [NUMBER] у вигляді СМС-повідомлень та повідомлень у месенджер «Viber»; транзакція на суму 9 000,00 грн є переказом через «Ощад 24/7 між своїми картками. Ризики та відповідальність за несанкціоноване використання логіна, пароля, карткового пароля несе виключно клієнт. Позивач своїми діями (розголошення персональних даних, реквізитів платіжних карток Банку та одноразових кодів підтвердження) сприяв незаконному використанню інформації, що дало змогу Банку ініціювати платіжні операції від імені позивача, у даному випадку, хоча і без фізичної участі позивача, але за допомогою електронної ідентифікації його як власника рахунку. Технічно Банк не несе відповідальність за операції, що виконуються із ПІН-кодом в додатку "ОЩАД-24/7", оскільки в даному випадку, немає технічної можливості встановити, ким саме була проведена операція, оскільки вважається, що код відомий тільки власнику картки, з його номера телефона, а значить, операцію виконував саме володілець карти. Ухвалою суду від 16.06.2025 закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, просив відмовити у його задоволенні. Фіксування судового процесу здійснювалося за допомогою звукозаписувального технічного пристрою на підставі ст. 247 ЦПК України. ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, що відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України передбачає у тому числі можливість для учасника справи розпоряджатися своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1048 ЦК України розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. На підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Згідно ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність»:-банківський платіжний інструмент - засіб, що містить реквізити, які ідентифікують його емітента, платіжну систему, в якій він використовується, та, як правило, держателя цього банківського платіжного інструмента. За допомогою банківських платіжних інструментів формуються відповідні документи за операціями, що здійснені з використанням банківських платіжних інструментів, на підставі яких проводиться переказ грошей або надаються інші послуги держателям банківських платіжних інструментів; -банківські рахунки - рахунки, на яких обліковуються власні кошти, вимоги, зобов`язання банку стосовно його клієнтів і контрагентів та які дають можливість здійснювати переказ коштів за допомогою банківських платіжних інструментів; -розрахункові банківські операції - рух грошей на банківських рахунках, здійснюваний згідно з розпорядженнями клієнтів або в результаті дій, які в рамках закону призвели до зміни права власності на активи. Згідно зі ст. 51 Закону України «Про банки і банківську діяльність» для здійснення банківської діяльності банки відкривають та ведуть кореспондентські рахунки у Національному банку України та інших банках в Україні і за її межами, банківські рахунки для фізичних та юридичних осіб у гривнях та іноземній валюті. Банківські розрахунки проводяться у готівковій та безготівковій формах згідно із правилами, встановленими нормативно-правовими актами Національного банку України. При виконанні розрахункової операції банк зобов`язаний перевірити достовірність та формальну відповідність документа. Відповідно до ст. 1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку. Згідно ст. 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його ж рахунка, банк повинен негайно, після виявлення порушення, зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про платіжні послуги»: 1) автентифікація - процедура, що дає змогу надавачу платіжних послуг установити та підтвердити особу користувача платіжних послуг та/або належність користувачу платіжних послуг певного платіжного інструменту, наявність у нього підстав для використання конкретного платіжного інструменту, у тому числі шляхом перевірки індивідуальної облікової інформації користувача платіжних послуг; 2) авторизація діяльності - визначена цим Законом процедура допуску до провадження діяльності з надання платіжних послуг, обмежених платіжних послуг, допоміжних послуг, що здійснюється шляхом видачі ліцензії та/або включення до Реєстру платіжної інфраструктури; 3) безготівкові розрахунки - перерахування коштів з рахунків платників на рахунки отримувачів, а також перерахування надавачами платіжних послуг коштів, внесених платниками готівкою, на рахунки отримувачів; 4) вразливі платіжні дані - дані (їх сукупність), включаючи індивідуальну облікову інформацію, за допомогою яких можуть вчинятися шахрайські дії; 36) надавач платіжних послуг з обслуговування рахунку - надавач платіжних послуг, у якому відкритий рахунок платника для виконання платіжних операцій; 39) неакцептована платіжна операція - платіжна операція, виконана надавачем платіжних послуг платника на підставі наданої ініціатором платіжної інструкції без отримання згоди платника (крім примусового списання (стягнення) або після відкликання такої згоди; 44) неналежний платник - особа, з рахунку якої списано кошти без законних підстав (помилково або неправомірно); 69) помилкова платіжна операція - платіжна операція, внаслідок якої з вини надавача платіжних послуг здійснюється списання коштів з рахунку неналежного платника та/або зарахування коштів на рахунок неналежного отримувача чи видача йому коштів у готівковій формі; 82) споживач - фізична особа, яка отримує або має намір отримати платіжну послугу для задоволення особистих потреб, не пов`язаних із підприємницькою, незалежною професійною діяльністю; 85) суб`єкти платіжних операцій - користувачі (платники, отримувачі) та відповідні надавачі платіжних послуг; 87) схема виконання платіжних операцій - єдиний набір правил, стандартів та/або процедур, що розроблені та використовуються для виконання платіжних операцій (у тому числі в платіжній системі) і визначають порядок ініціювання, виконання та завершення платіжних операцій, платіжні інструменти, що використовуються для виконання платіжних операцій, порядок їх емісії та еквайрингу; 88) технологічний оператор платіжних послуг (далі - технологічний оператор) - юридична особа, що надає послуги процесингу, клірингу або виконує операційні, інформаційні та інші технологічні функції, пов`язані з наданням платіжних послуг, без залучення коштів за платіжними операціями на свій рахунок; 90) унікальний ідентифікатор - комбінація цифр або знаків, що надається користувачу надавачем платіжних послуг та дає змогу однозначно ідентифікувати користувача та/або його рахунок для цілей виконання платіжної операції; Згідно з ч. 3 ст. 32 Закону України «Про платіжні послуги» надавач платіжних послуг зобов`язаний розглядати заяви (повідомлення) користувача щодо використання платіжного інструменту, помилкових, неналежних, неакцептованих платіжних операцій, ініційованих з використанням такого платіжного інструменту, надавати користувачу можливість одержувати інформацію про хід розгляду заяви (повідомлення) і повідомляти в письмовій формі про результати розгляду заяви (повідомлення) у строк, встановлений договором, але не більше строку, передбаченого законом для розгляду звернень (скарг) громадян. Відповідно до ч. 20 ст. 38 Закону України «Про платіжні послуги» користувач, якому наданий електронний платіжний засіб, зобов`язаний: 1) надати емітенту інформацію для здійснення контактів у порядку, визначеному договором; 2) зберігати та використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом; 3) не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права; 4) не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції; 5) негайно після того, як така інформація стала йому відома, повідомити емітента у спосіб та каналами зв`язку, передбаченими договором між емітентом та платником, про факт втрати електронного платіжного засобу та/або факт втрати індивідуальної облікової інформації. Відповідно до ч. 20 ст. 38 Закону України «Про платіжні послуги» емітент має право: 1) заблокувати електронний платіжний засіб користувача після надходження повідомлення про втрату чи загрозу втрати електронного платіжного засобу або в інших випадках відповідно до умов договору та/або законодавства; 2) розблокувати електронний платіжний засіб, якщо втрата електронного платіжного засобу користувачем не підтвердилася або в інших випадках відповідно до умов договору та/або законодавства; 3) зупинити або припинити право користувача на використання електронного платіжного засобу у разі порушення користувачем умов його використання, визначених договором та/або законодавством. Зупинення або припинення права користувача на використання електронного платіжного засобу не припиняє зобов`язань користувача і емітента, що виникли до зупинення або припинення зазначеного права. Згідно з ч. 1 ст. 51 Закону України «Про платіжні послуги» надавачі платіжних послуг зобов`язані здійснювати моніторинг платіжних операцій користувачів відповідно до внутрішнього порядку управління операційними ризиками та ризиками інформаційної безпеки з метою ідентифікації неакцептованих, помилкових та неналежних платіжних операцій, суб`єктів таких операцій та забезпечувати вжиття заходів для запобігання або припинення таких операцій. Статтею 86 Закону України «Про платіжні послуги» передбачено відповідальність надавачів платіжних послуг під час виконання платіжних операцій і зокрема зазначене наступне. 1. Надавач платіжних послуг несе відповідальність перед користувачами за невиконання або неналежне виконання платіжних операцій відповідно до цього Закону та умов укладених між ними договорів, якщо не доведе, що платіжні операції виконані цим надавачем платіжних послуг належним чином. 2. Надавачі платіжних послуг несуть відповідальність, визначену цим Законом, за виконання помилкової, неакцептованої платіжної операції або виконання платіжної операції з порушенням установлених цим Законом строків. 3. Користувачі мають право на відшкодування в судовому порядку шкоди, заподіяної надавачем платіжних послуг внаслідок помилкової, неналежної, неакцептованої платіжної операції або виконання платіжної операції з порушенням установлених цим Законом строків. 4. Надавач платіжних послуг у разі виконання помилкової, неналежної, неакцептованої платіжної операції або виконання платіжної операції з порушенням установлених цим Законом строків зобов`язаний на запит користувача, якого він обслуговує, невідкладно вжити заходів для отримання всієї наявної у надавача платіжних послуг інформації про платіжну операцію та надати її користувачу без стягнення плати. 8. Надавачі платіжних послуг платіжних послуг несуть відповідальність перед користувачами за помилкові платіжні операції, у тому числі за виконання: 1) помилкової платіжної операції на рахунок неналежного отримувача; 2) помилкової платіжної операції з рахунку неналежного платника; 3) платіжної операції з рахунку платника без законних підстав або внаслідок інших помилок надавача платіжних послуг. 11. Платник, з рахунку якого внаслідок помилки неналежного стягувача без законних підстав списано кошти, має право на стягнення суми такої платіжної операції з неналежного стягувача у судовому порядку. 18. Надавач послуг з ініціювання платіжної операції у разі невиконання або неналежного виконання платіжної операції з його вини зобов`язаний відшкодувати надавачу платіжних послуг з обслуговування рахунку на вимогу останнього всі понесені збитки та суми, відшкодовані користувачам. Надавач платіжних послуг з обслуговування рахунку несе передбачену цим Законом відповідальність перед користувачами за невиконання або неналежне виконання платіжних операцій, ініційованих через надавача платіжних послуг з ініціювання платіжної операції. 19. Надавач платіжних послуг отримувача зобов`язаний відшкодувати надавачу платіжних послуг платника заподіяну шкоду внаслідок незастосування посиленої автентифікації у випадках, якщо її застосування вимагається відповідно до цього Закону та нормативно-правових актів Національного банку України. 20. Надавачі платіжних послуг несуть відповідальність перед користувачами за дії або бездіяльність своїх працівників, залучених комерційних агентів та надавачів платіжних послуг - посередників, у тому числі за невиконання або неналежне виконання платіжних операцій та/або за заподіяну шкоду. 21. Надавачі платіжних послуг несуть передбачену законодавством відповідальність за недотримання встановлених вимог щодо обробки персональних даних користувачів під час надання платіжних послуг. 22. Надавачі платіжних послуг несуть передбачену законодавством відповідальність за порушення прав та інтересів споживачів. Відповідно до ч. 5 ст. 87 Закону України «Про платіжні послуги» до моменту повідомлення емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації відповідно до ст. 38 цього Закону ризик збитків від виконання неналежних платіжних операцій та відповідальність за них покладаються на платника. З моменту повідомлення платником емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неакцептованих/неналежних платіжних операцій та відповідальність покладаються на емітента. Момент, з якого настає відповідальність емітента, має бути чітко визначений умовами договору, укладеного між користувачем та емітентом. Аналіз вказаних положень актів цивільного законодавства дає підстави для висновку, що при здійсненні операцій з використанням електронних платіжних засобів відповідальність за безпеку здійснення переказу коштів покладається як на платника, так і на емітента (банк чи іншу установу), які зобов`язані вжити всіх заходів по нерозголошенню третім особам інформації, що дає змогу виконувати платіжні операції від імені платника з використанням електронного платіжного засобу. Банк зобов`язаний інформувати користувача про всі операції з використанням платіжного засобу, а платник зобов`язаний повідомляти банк про всі оспорюванні ним операції, здійснені з використанням електронного платіжного засобу. Крім того, у випадку повідомлення користувачем банку про платіжні операції, які він не використовував, банк зобов`язаний вжити заходів щодо збереження залишку коштів користувача та провести ретельне розслідування таких фактів і повідомити користувача про його наслідки. При цьому на платника покладається відповідальність за здійснення несанкціонованих ним платежів за умови доведеності, що його дії чи бездіяльність призвели до втрати або незаконного використання платіжного засобу чи інформації, які дають можливість ініціювати платіжні операції. Лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для його притягнення до цивільно-правової відповідальності. Таким чином, користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій у разі відсутності доказів сприяння ним втраті, використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 17.06.2021 у справі № 759/4025/19, від 03.10.2022 у справі № 387/746/18, від 07.11.2022 справа № 751/5017/20. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження, оцінка та мотиви суду Судом встановлено, що 09.12.2024 між Банком та [PERSON] було укладено договір у вигляді заяви про приєднання № 43026007/271119 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку за тарифним пакетом «Зарплатний» з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). [PERSON] також було відкрито відновлювальну кредитну лінію відповідно до умов Договору комплексного обслуговування фізичних осіб. Банком було відкрито позивачу картковий рахунок [NUMBER] з встановленням кредитного ліміту з максимальним розміром 250000,00 грн (а.с.36-51). Відповідно до виписки по картковому рахунку [PERSON] , відкритому в АТ "Ощадбанк" № [NUMBER] , 04.01.2025 на даний картковий рахунок були проведені дві транзакції, а саме: - зараховані грошові кошти у загальному розмірі 9000,00 грн (04.01.2025 о 12:11 операція зарахування переказу з платіжної карти № [NUMBER] на рахунок СН Payment UKR KYIV Perekaz vid [PERSON] (423545) грошових коштів в сумі 9000,00 грн); - зняття грошових коштів у сумі 12 000,00 грн (04.01.2025 о 12:12 операція переказу з рахунку платіжної карти № [NUMBER] грошових коштів в сумі 12000,00 грн. через UKR KYIV MOBILE BANKING (423546)). 08.01.2025 [PERSON] звернулася до начальнкиа Житомирського ОУ АТ "Ощадбанк" із письмовою заявою, у якій повідомила банківську установу, що 04.01.2025 з її зарплатної картки № [NUMBER] та з кредитної картки № [NUMBER] було списано грошові кошти в сумі 12000 грн, просить провести розслідування щодо даної операції. Згідно відповіді АТ "Державний ощадний банк України" від 13.01.2025 на звернення [PERSON] від 08.01.2025, банк розписав умови та порядок здійснення банком комплексного банківського обслуговування. Згідно витягу з ЄРДР, який сформований 09.05.2025, у провадженні СВ Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали кримінального провадження №12025060480000012 від 06.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України: «04.01.2024 близько 13 год. 00 хв. невстановлена особа, невстановленим способом, здійснила таємне викрадення грошових коштів в сумі 12000 грн. з банківської картки № [NUMBER] АТ "Ощадбанк", що належить [PERSON] , чим завдала останній майнової шкоди на вказану суму (ЄО - 795)». З повідомлення слідчого СВ Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області Лободзінського В. від 09.05.2025 вбачається, що досудове розслідувінаня у кримінальному провадженні №12025060480000012 триває, проводяться заходи для встановлення винних осіб. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Наявними у справі доказами доводиться, що з банківської картки № [NUMBER] (рахунок [NUMBER] ), яка відкрита в АТ "Ощадбанк", що належить [PERSON] " на підставі заяви про приєднання № 43026007/271119 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку за тарифним пакетом «Зарплатний», 04.01.2025 було здійснено списання грошових коштів: на суму12000,00 грн. Списання коштів з рахунку [PERSON] відбулося без належної правової підстави, внаслідок списання 1-ю транзакцією. Позивач, виявивши безпідставне списання коштів, невідкладно повідомила банк та правоохоронні органи про цей факт, внаслідок чого відомості були внесені до ЄРДР. Судом не було встановлено, що списання грошових коштів із рахунку [PERSON] відбулося внаслідок дії чи бездіяльності останньої, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою. Суд зазначає, що безпідставне списання відповідачем коштів із карткового рахунку позивача в силу положень ст. 1073 ЦК України покладає на відповідача обов`язок негайно після виявлення порушення, зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта, сплатити проценти та відшкодувати збитки, якщо інше не встановлено законом. Дії відповідача не відповідають вимогам ст. 1073 ЦК України, ст. 37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», п. 7.8 Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використання, затвердженого постановою правління Національного банку України від 05.11.2014 № 705. Таким чином позовні вимоги підлягають задоволенню. V. Розподіл судових витрат Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 та 6 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір, оскільки позивач від сплати судового збору звільнена. Суд визначає розмір судового збору, виходячи із встановленої законом ставки судового збору за вимогами немайнового характеру що складає 1211,20 грн, тому за дві вимоги немайнового характеру такий судовий збір складає 2422,40 грн.

Outcome: approved