Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

Позивач ТОВ «КОШЕЛЬОК» звернулось до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог зазначили, що 11.04.2021 року між ТОВ «КОШЕЛЬОК» та [PERSON] укладено договір №2607104359-309227 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, на умовах строковості, зворотності, платності, за яким відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов та правил, зазначених у договорі. Договір укладено за допомогою веб-сайту https://koshelok.ua/ з використанням одноразового ідентифікатора. Відповідач не виконав свої зобов`язання за укладеним договором - не повернув кредит та не сплатив проценти, у зв`язку з чим, станом на момент звернення до суду у відповідача утворилась заборгованість. Відповідно до умов кредитного договору ТОВ «КОШЕЛЬОК» надало [PERSON] кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту в розмірі 5300,00 грн.; початковий строк кредитування 22 дні; дисконтна відсоткова ставка становить 0,8% на добу за початковий строк кредитування; базова процентна ставка становить 2,2 % на добу за продовжений строк користування кредитом. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору та перерахував грошові кошти на картковий рахунок [PERSON] . На момент подання позовної заяви у відповідача виникла заборгованість по сплаті кредиту та відсотків за користування позикою у розмірі 16726,80 грн., яка складається з: 5300,00 грн. заборгованість за сумою кредиту, 11426,80 грн. заборгованість за відсотками за користування позикою. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 16726,80 грн., судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, в позові заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не попередив. Заяв про поважність неявки в судове засідання, відзиву, заперечень на позовну заяву не надав. Суд вирішив можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Судом встановлено, що 11.04.2021 року між ТОВ «КОШЕЛЬОК» та [PERSON] було укладено договір №2607104359-309227 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (а.с. 9-14). Відповідно до умов даного договору ТОВ «КОШЕЛЬОК» взяло на себе зобов`язання надати [PERSON] кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту, становить 5300,00 грн. (п. 1.1. договору); початковий строк кредитування становить 22 дні (п. 2.1. договору). На виконання зазначених вимог відповідачу було надано наступний одноразовий ідентифікатор 6787 для підписання кредитного договору №2607104359-309227 від 11.04.2021 року. (а.с. 35) Відповідно до умов кредитного договору позивач надав позичальнику кредит, а останній зобов`язався в порядку та на умовах, визначених цим договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах цього договору. Згідно листа АТ «Таскомбанк» та повідомлення ТОВ «ТАС ЛІНК» про перерахування коштів дійсно було перераховано 11.04.2021 о 16:06:41 через платіжну систему ТОВ «ТАС ЛІНК» на банківську карту № [NUMBER] грошові кошти в сумі 5300,00 грн. (а.с. 17-18) Відповідно листа АТ «СЕНС БАНК» №18924-БТ-32.3/2025 від 31.12.2025 на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] (повний номер в матеріалах справи) на яку дійсно 11.04.2021 було зараховано коштів у сумі 5300,00 грн. (а.с. 59-60) Отже, ТОВ «КОШЕЛЬОК» взяті на себе зобов`язання за кредитним договором виконав своєчасно і в повному обсязі, надавши відповідачу у розпорядження кредитні кошти. Однак, відповідач передбачені кредитним договором зобов`язання щодо своєчасності погашення кредиту та сплати нарахованих відсотків за користування кредитом належним чином не виконав, внаслідок чого у останнього перед позивачем виникла заборгованість, яка становить 16726,80 грн., яка складається з: 5300,00 грн. заборгованість за сумою кредиту, 11426,80 грн. заборгованість за відсотками за користування позикою. (а.с. 15-16) Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Визначення поняття зобов`язання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Враховуючи, що відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань в строки передбачені договором кредиту належним чином не виконав, суд знаходить позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором кредиту такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн., які сплачено позивачем за подання позову до суду. Відповідно до частин 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Що стосується витрат на професійну правничу допомогу, то відповідно до частин 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу позивачем надано Договір про надання правничої допомоги від 12.02.2025 року, Додаток до договору про надання правової допомоги від 15.05.2025 року на суму 10000,00 грн., Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю. Оскільки позивачем документально підтверджено понесення витрат на оплату правничої допомоги, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на правничу допомогу у даній справі. Проте, враховуючи неспівмірність розміру витрат на правничу допомогу, складність справи, обсяг наданих адвокатських послуг та витрачений адвокатом час, виходячи з критерію розумності та співрозмірності, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача 3000,00 грн. витрат на правничу допомогу, вважаючи таку суму співмірною з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи.

Outcome: approved