Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

03 грудня 2025 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] з вимогою про розірвання шлюбу, який зареєстровано між сторонами 27 квітня 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану м. Самбора Самбірського міськрайонного управління юстиції, відповідний актовий запис за №53. Позивач вказала, що від шлюбу сторони мають двох спільних дітей доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Крім того, зазначила, що сімейне життя у сторін не склалося через постійні сварки і непорозуміння, розбіжності у всьому, різні погляди на шлюб і сім`ю, у в`язку з чим між сторонами склалися неприязні відносини, подружжя втратило почуття любові та взаємоповаги один до одного. За таких обставин позивач вимушена була звернутися до суду із відповідним позовом, посилаючись на те, що подальше спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу є неможливим, оскільки суперечить її інтересам (а.с.1-2,22-23). Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 19 січня 2026 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи по суті з повідомленням сторін без їх виклику на 09 лютого 2026 року о 10 год. 00 хв. (а.с.14,20). Позивач [PERSON] про дату, час і місце розгляду справи по суті повідомлена належним чином (а.с.16), заяву із запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін не подавала. В клопотанні, поданому нею разом із позовною заявою, письмово прохала провести розгляд справи за її відсутності (а.с.4,24). Крім того, 09 лютого 2026 року через канцелярію суду представник позивача - адвокат Захарко Ю.Ю. подала письмову заяву, в якій зазначила, що [PERSON] підтримує позовні вимоги в повному обсязі та прохає їх задовольнити, а також прохала провести розгляд справи без участі позивача та її представника (а.с.31). Відповідач [PERSON] про дату, час і місце розгляду справи по суті повідомлений належним чином (а.с.16 зворотна сторона). При цьому, відповідач заяву із запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін не подавав, правом подати відзив на позовну заяву не скористався, жодних заяв з процесуальних питань від сторони відповідача до суду не надходило, у телефонному режимі повідомив, що не бажає приймати участь у розгляді справи в суді (а.с.30). Згідно ч.8 ст.178 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Виходячи з положень ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи те, що справа призначена до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а також з урахуванням неподання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд вирішив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній матеріалів. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.1 ст.279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10. Суд, з`ясувавши позицію позивача [PERSON] , викладену нею в позовній заяві та в письмовому клопотанні, поданому разом із позовом, а також в додатковій заяві, поданій її представником адвокатом Захарко Ю.Ю., дослідивши наявні в матеріалах справи докази та надавши їм належну оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень частин 1-4 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Із свідоцтва про шлюб вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 27 квітня 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану м. Самбора Самбірського міськрайонного управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів 27 квітня 2007 року зроблено відповідний актовий запис за №53 (а.с.7,27). Від даного шлюбу сторони мають двох спільних дітей доньку [PERSON] , [INFO] , яка на час розгляду справи в суді є повнолітньою, та сина [PERSON] , [INFO] (а.с.8,9,28,29). З письмових пояснень позивача та матеріалів справи вбачається, що сімейне життя у сторін не склалося через постійні сварки і непорозуміння, розбіжності у всьому, різні погляди на шлюб і сім`ю, у в`язку з чим подружжя втратило почуття любові та взаємоповаги один до одного, їхній шлюб носить формальний характер. При цьому, позивач вважає подальше спільне життя і збереження шлюбу між ними неможливим (а.с.1-2,4,5,6,22-23,24,25,26,31). Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач [PERSON] правом подати відзив на позовну заяву не скористався, будь-яких заперечень проти позову з посиланням на відповідні докази не надав, проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження не заперечував. Таким чином, на переконання суду, відповідач [PERSON] вищезазначені обставини у справі не оспорював, фактично їх визнав, тому у відповідності до вимог ч.1 ст.82 ЦПК України такі обставини не підлягають доказуванню. Згідно положень статті 111 Сімейного кодексу України (далі СК України) суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Захарко Ю.Ю. за змістом позову та додаткових заяв, поданих до суду кожною окремо, прохали позов задовольнити, позивач письмово заперечувала проти надання подружжю строку для примирення (а.с.1-2,4,22-23,24,31). Відповідач [PERSON] клопотань про надання подружжю строку для примирення не заявляв. За таких обставин суд вважає, що сторони не виявили бажання зберегти подружні відносини. Спору про визначення місця проживання неповнолітньої дитини та поділ спільного майна подружжя на час розгляду даної справи немає. Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За такої сукупності обставин у справі суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача [PERSON] на розірвання шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними є неможливим, воно суперечить інтересам кожного з подружжя, а тому позов підлягає задоволенню. Згідно зі ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач [PERSON] у зв`язку з реєстрацією шлюбу змінила своє дошлюбне прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.7,27). Разом з тим, позивач [PERSON] не зверталась до суду із заявою про відновлення свого дошлюбного прізвища. Виходячи з наведеного, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу позивачу [PERSON] залишити прізвище « [PERSON] ». Питання про розподіл судових витрат позивачем не порушувалось.

Outcome: approved