Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-05 00:00:00

У листопаді 2025 року позивач АТ «Універсал Банк» в особі свого представника звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання банківських послуг від 08.06.2024 у розмірі 81 025,49 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що «Monobank» - це мобільний банк, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю проекту monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Онбординг встановлення ділових відносин з клієнтом, починаючи з травня 2020 року відбувається в тому числі дистанційно шляхом: верифікації клієнта очно на точці видачі; верифікації клієнта очно у відділенні банку; верифікації клієнта очно співробітником служби доставки банку у зручному для клієнта місці; верифікації клієнта кредитним агентом у точці; відеоверифікації працівником банку дистанційно; ДІЯ шеринг на точці дистанційно та селфі клієнта; спрощена процедура через УБКІ, селфі клієнта та селфі клієнта з паспортом. 08.06.2024 [PERSON] звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 08.06.2024. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 40 000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] . АТ «Універсал Банк» свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору (не сплатив щомісячні мінімальні платежі), що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. Станом на 03.08.2025 у відповідача прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим, на підставі положення 5.17 п. 5 розділу ІІ умов, відбулось істотне порушення клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Банк 03.08.2025 направив повідомлення «пуш» про істотне порушення умов договору та про необхідність погасити суму заборгованості. Проте відповідач на контакт не виходив та не вчинив жодної дії, направленої на погашення заборгованості, у зв`язку з чим кредит став у формі «на вимогу». На залишок простроченої заборгованості банк нараховував неустойку, передбачену тарифами. На підставі вищезазначеного загальний розмір заборгованості [PERSON] перед АТ «Універсал Банк» за договором станом на 05.10.2025 становить 81 025,49 грн, в тому числі: 71 222,73 грн загальний залишок заборгованості за наданим кредитом; 9802,76 грн заборгованість за пенею; 0,00 грн заборгованість за порушення грошового зобов`язання. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором, що є порушенням законних прав та інтересів АТ «Універсал Банк». Ухвалою судді від 28.11.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача АТ «Універсал Банк» у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в позовній заяві зазначив про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, місце та час розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов суду не подала. Відповідно до положень ч. 4 ст. 223 ЦПК України суд розглядає справу у відсутності відповідача та постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи та наявні у справі докази, встановив такі обставини. Між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] з метою отримання банківських послуг підписано анкету-заяву від 08.06.2024, в результаті чого відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с.14). Відповідно п. 2 до анкети-заяви від 08.06.2024 відповідач погодилася, що у разі виходу з пільгового періоду, що складає до 62 календарних днів, на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3,1% на місяць. В п. 4 анкети-заяви зазначено про те, що відповідач засвідчує генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, що буде використовуватися для накладання удосконаленого електронного підпису у мобільному додатку з метою засвідчення її дій згідно з договором. Анкета-заява містить інформацію щодо особи [PERSON] , зокрема дату народження, індивідуальний податковий номер, дані щодо видачі паспорта, адресу проживання, номер мобільного телефону, соціальний статус, місце роботи, джерело доходу. За змістом анкети-заяви, підписаної відповідачем, вона разом із умовами і правилами обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів monobank, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту, паспортом споживчого кредиту, складають договір про надання банківських послуг. До позову банком долучено умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при надання банківських послуг щодо продуктів monobank, тарифи за чорною карткою monobank, паспорт споживчого кредиту чорної картки monobank, таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача, які не підписані відповідачем (а.с.15-21, а.с.22-23, а.с.24-26, зворот а.с.26). Довідкою про наявність рахунку від 05.10.2025 підтверджено належність рахунку № [NUMBER] [PERSON] . Тип рахунку картка чорна, валюта рахунку гривня, статус картки активна до 01.02.2029 (а.с.12). Довідкою про розмір встановленого ліміту надано інформацію про розмір встановленого кредитного ліміту клієнта [PERSON] за договором про надання банківських послуг «monobank» від 08.06.2024 за карткою № [NUMBER] станом на 05.10.2025 (а.с.13). Факт отримання відповідачем кредитних коштів та користування ними підтверджується випискою про рух коштів на рахунку відповідача (а.с.9-11). Згідно з наданим банком розрахунком заборгованості за договором станом на 05.10.2025 заборгованість відповідача становить 81 025,49 грн, з них 71 222,73 грн загальний залишок заборгованості за наданим кредитом, 9802,76 грн заборгованість за пенею. (а.с.6-7). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до ч. 2 ст. 642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1069 ЦК України якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Процентна ставка та інші відомості щодо кредиту, зазначені безпосередньо у анкеті-заяві до договору про надання банківських послуг від 08.06.2024, яка підписана відповідачем власноруч, а тому ці умови є погодженими сторонами. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Універсал Банк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, а тому позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та процентів, передбачених договором. Згідно з випискою про рух коштів по рахунку відповідача [PERSON] від 05.10.2025 за період з 01.02.2025 по 01.10.2025 відповідачу була нарахована пеня у сумі 7682,36 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором від 08.06.2024 станом на 05.10.2025 заборгованість відповідача за пенею складає 9802,76 грн. Згідно з положеннями ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Договором може бути визначено менший розмір пені. Указом Президента України 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 14.01.2025 №26/2025, затвердженого Законом України від 15.01.2025 №4220-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» в Україні продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 8 лютого 2025 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 15.04.2025 №235/2025, затвердженого Законом України від 16.04.2025 №4356-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» в Україні продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 9 травня 2025 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 14.07.2025 №478/2025, затвердженого Законом України від 15.07.2025 №4524-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» в Україні продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 7 серпня 2025 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 14.07.2025 №478/2025, затвердженого Законом України від 15.07.2025 №4524-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» в Україні продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 7 серпня 2025 року строком на 90 діб. Законом України від 15.03.2022 № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» постановлено розділ "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України доповнити пунктом 18 такого змісту: у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). З наведеного вище випливає, що відповідач звільнений від сплати неустойки (пені) за договором від 08.06.2024, тому вимоги позивача щодо стягнення з відповідача пені у сумі 9802,76 грн не підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених ст. 82 ЦПК України. Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За таких обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за договором станом на 05.10.2025 у сумі 71 222,73 грн. В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. Питання щодо судових витрат судом вирішується відповідно до положень ст.141 ЦПК України. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 2661,66 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial