Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» (далі ТОВ «Свеа Фінанс») звернулося в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування вимог позивач вказав, що 13 червня 2024 року між ТОВ «Селфі кредит» та відповідачем було укладено договір про надання споживчого кредиту за №1566515. ТОВ «Селфі кредит» свої зобов`язання за кредитним договором виконало та перерахувало відповідачу кошти на її банківську карту. Відповідач належним чином свої зобов`язання не виконала та у встановлений строк коштів не повернула. 20 січня 2025 року між ТОВ «Селфі кредит» та ТОВ «Свеа Фінанс» укладено договір факторингу за № 01.02-01/25, відповідно до умов якого право вимоги до відповідача за кредитним договором №1566515 від 13 червня 2024 року в розмірі 20 762,64 грн, з яких: 3491,25 грн заборгованість за тілом кредиту, 10 316,89 грн заборгованість за відсотками та 6954,5 грн пеня, перейшло до позивача. Посилаючись на наведене, позивач просить задовольнити позов. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 вересня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження із викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився. У позові просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце судового засідання була повідомлена у встановленому законом порядку, зокрема шляхом направлення судової повістки за місцем реєстрації та розміщення оголошення про виклик до суду на сайті Судова влада України. Попередньо не повідомила суд про причини своєї неявки, заяви про відкладення та відзив на позов не подавала. На підставі вимог ст. ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін та проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 13 червня 2024 року між ТОВ «Селфі кредит» та [PERSON] в електронній формі був укладений договір про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» №1566515 (далі - Договір). Вказаний кредитний договір підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором: Н083. Згідно умов п. 1.1 за умовами договору, товариство надає відповідачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Відповідно до умов п.п. 1.2, 1.3, 1.4 Договору, ТОВ «Селфі кредит» надало відповідачу кредит на суму 3500 грн, строком на 364 днів, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 26 днів. Стандартна процентна ставка становить 1,5 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього Договору (п.1.5.1 Договору). Знижена процентна ставка становить 1,35 % в день та застосовується у випадку, якщо Споживач, як учасник Програми лояльності Товариства, до 09 липня 2024 року або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів. Знижка Споживачу від Товариства на стандартну процентну ставку є індивідуальною; у випадку її застосування сума процентів, що підлягає сплаті до вказаної вище дати, перераховується замість стандартної процентної ставки за зниженою процентною ставкою. Також, Споживач може отримати індивідуальну знижку, якщо до вказаної дати здійснить повне дострокове повернення кредиту, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Споживач за стандартною процентною ставкою буде перераховано за зниженою процентною ставкою до дати повного дострокового повернення кредиту (включно). У випадку часткового дострокового повернення кредиту такий перерахунок здійснюється тільки до дати часткового дострокового повернення кредиту, надалі застосовується стандартна процентна ставка без знижки і перерахунку. Споживач погоджується, повністю розуміє та поінформований, що у разі невикористання Споживачем права на отримання знижки (невиконання умов для отримання знижки) застосовується стандартна процентна ставка без знижки, що не є зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для Споживача (п. 1.5.2 Договору). Кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їx перерахування нa поточний рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача № [NUMBER] (п. 2.1.). Сума кредиту (його частина) перераховується Товариством Протягом двох календарних днів з моменту укладення цього Договору. Дата надання кредиту 13 червня 2024 року (п. 2.2). Згідно графіку платежів (Додаток №1 до договору), сума кредиту становить 3500 грн, проценти за користуванням кредиту 18 973,50 грн, реальна річна процентна ставка 9019,37%, загальна вартість кредиту 22 473,5 грн. Згідно з листа ТОВ «Пейтек Україна» №20250120-723 від 20 січня 2025 року, встановлено, що 13 червня 2024 року було здійснено переказ на суму 3500 грн на картку [NUMBER] . Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором №1566515 від 13 червня 2024 року, заборгованість [PERSON] станом на 20 січня 2025 року становить 20 762,64 грн, з яких: 3491,25 грн заборгованість за тілом кредиту, 10 316,89 грн заборгованість за відсотками та 6954,5 грн заборгованість за пенею. Проценти нараховані в межах строку кредитування. 20 січня 2025 року між ТОВ «Селфі кредит» та ТОВ «Свеа Фінанс» було укладено Договір Факторингу № 01.02-01/25. Згідно умов п.2.1 Договору факторингу, Клієнт відступає (передає) Факторові Права Вимоги, а Фактор набуває Права вимоги від Клієнта та сплачує за відступлення Прав вимог Фінансування у сумі, що дорівнює ціні Договору у порядку та у строки встановлені цим Договором. Відповідно до умов п. 3.1 договору факторингу, оформлення відступлення Права вимоги відбувається в такому порядку: - права вимоги відступаються (передаються) в розмірі Заборгованостей, що зазначений у пункті 2.2 цього Договору на дату відступлення з правом подальшого нарахування (отримання) майбутніх процентів, штрафних санкцій, комісій та інших платежів, що передбачені Кредитними договорами; - для підтвердження наявності та дійсності Прав вимоги, Клієнт зобов?язується передати Фактору Документацію в порядку та строки, що передбачені цим Договором; - право вимоги переходить до Фактора після підписання Сторонами цього Договору, з моменту підписання Сторонами Акту приймання-передачі Реєстру Боржників за формою Додатку 5 цього Договору, та оплати Фактором суми Фінансування у строки, передбачені пунктом 4.2 Договору, після чого Фактор стає Кредитором по відношенню до Боржників стосовно їх Заборгованостей за Кредитними договорами. Разом з Правами вимоги, Фактору переходять всі інші пов?язані з ними права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав та передбачені цим Договором. Згідно умов п. 4.1. Договору, ціна Договору складає 1 664 956,63 грн. Як слідує з платіжного доручення АТ «ОТП БАНК» від 26 липня 2023 року, ТОВ «Свеа фінанс» перерахувало на рахунок ТОВ «Селфі кредит» кошти в розмірі 1 664 956,63 грн в якості оплати згідно договору факторингу №01.02-1/25 від 20 січня 2025 року. Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу від 20 січня 2025 року №01.02-1/25, від ТОВ «Селфі кредит» до ТОВ «Свеа фінанс» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №1566515 від 13 червня 2024 року в сумі 20 762,64 грн з яких: 3491,25 грн заборгованість за тілом кредиту, 10 316,89 грн заборгованість за процентами та 6954,50 грн заборгованість за штрафними санкціями. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Як вбачається із матеріалів справи, між ТОВ «Селфі кредит» та [PERSON] 13 червня 2024 року підписано кредитний договір №1566515 за допомогою електронного підпису одноразового ідентифікатора Н083. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). В силу вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з вимогами ст. 1082 Цивільного кодексу України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Зі змісту вказаної норми вбачається, що виконання боржником грошового зобов`язання фінансовому агенту (фактору) звільняє його від виконання зобов`язань перед клієнтом (первісним кредитором) лише у випадку, коли оплата здійснена з дотриманням правил цієї статті, визначених як частиною першою, так і частиною другою. В силу вимог ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з вимогами ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. З матеріалів справи встановлено, що 13 червня 2024 року між ТОВ «Селфі кредит» та [PERSON] укладено кредитний договір за №1566515, за умовами якого відповідач отримала кредит у розмірі 3500 грн, шляхом перерахування кредитних коштів на її платіжну картку № [NUMBER] . Відповідач належним чином не виконала умов кредитного договору, допустила виникнення заборгованості та у встановлений строк коштів не повернула. При цьому, 07 липня 2024 року відповідач здійснила погашення тіла кредиту на суму 8,75 грн. Отже, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача тіла кредиту в розмірі 3491,25 (3500- 8,75) грн є обґрунтовані та їх слід задовольнити. Щодо вимог позивача про стягнення заборгованості за відсотками, слід зазначити таке. Згідно з розрахунку заборгованості за договором №1566515 від 13 червня 2024 року, заборгованість за відсотками становить 10 316,89 грн та нараховувалася включно по 19 січня 2025 року. Відповідач 07 липня 2024 року здійснила часткове погашення процентів на суму 1181,25 грн та тіла кредиту на суму 8,75 грн. Підпунктом 6 п. 5 Закону №3498-IX від 22 листопада 2023 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» (далі Закон №3498-IX) статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» доповнено частиною п`ятою, згідно з якою максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%. Закон України № 3498-XI набрав чинності 24 грудня 2023 року. Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів 2,5% (з 23 грудня 2023 року по 22 квітня 2024 року включно); протягом наступних 120 днів 1,5% (з 23 квітня 2024 року по 20 серпня 2024 року включно). Відповідно до вимог ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Таким чином, максимально можливий розмір нарахованих відсотків у межах вказаного договору, з врахуванням сплати на погашення тіла кредиту та процентів за підрахунками суду становить: - за період з 13 червня 2024 року по 07 липня 2024 року (включно) 1312,50 грн (3500 х 1,5% х 25 днів); - за період з 08 липня 2024 року по 20 серпня 2024 року (включно) 2304,23 грн (3491,25 х 1,5% х 44 днів); - за період з 21 серпня 2024 року по 19 січня 2025 року (включно) 5306,70 грн (3491,25 х 1% х 152 днів). При цьому, відповідач сплатила 1181,25 грн на погашення заборгованості по відсотках. А тому, сума заборгованості за відсотками, яка не суперечить закону та підлягає стягненню з відповідача в межах строку дії кредитного договору становить 7742,18 грн (8923,43 1181,25). Щодо позовних вимог про стягнення пені в сумі 6954,50 грн, слід зазначити таке. Відповідно до вимог пункту 18 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Таким чином, враховуючи, що позивачем здійснено нарахування пені за невиконання відповідачем умов кредитного договору в період дії воєнного стану, вказані суми в силу вимог пункту 18 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України підлягають списанню позивачем, як новим кредитором, а тому відсутні підстави для стягнення таких сум з відповідача. 20 січня 2025 року від ТОВ «Селфі кредит» до ТОВ «Свеа фінанс» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №1566515 від 13 червня 2024 року на підставі договору факторингу №01.02-01/25 та витягу з реєстру боржників до вказаного договору Докази про те, що такий договір визнаний недійсним чи його дійсність оспорюється в судовому провадженні суду не надані. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, те, що фактично отримані та використані відповідачем [PERSON] кредитні кошти у добровільному порядку позивачу не повернуті, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з [PERSON] в користь ТОВ «Свеа фінанс» заборгованості за договором про надання кредиту за №1566515 від 13 червня 2024 року в сумі 11 136,76 грн, з яких: 3491,25 грн основний борг та 7645,51 грн заборгованість за процентами, оскільки позивач має право вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення суми кредитних коштів та відсотків. Вказана сума відповідачем не спростована. Окрім того, враховуючи висновки суду про часткове задоволення позову, та вимоги ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 1310,62 грн (11233,43* 2422,40 / 20762,64), пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі наведеного,

Outcome: partial