Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

АТ «НАЕК «Енергоатом» в особі філії «ВП «Хмельницька АЕС» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за комунальні послуги. Ухвалою судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 23.07.2025 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановлено сторонам процесуальні строки для подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень. Крім того, суддею задоволено клопотання представника позивача про витребування наступних доказів: у виконавчого комітету Нетішинської міської ради Хмельницької області інформацію щодо зареєстрованих осіб (прізвище, ім`я, по батькові, дата реєстрації та зняття з реєстрації) за адресою: [ADDRESS] за період з 01.03.2023 до 31.05.2025. Заочним рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 08.10.2025 позов Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі філії «Відокремлений підрозділ «Хмельницька атомна електрична станція» до [PERSON] про стягнення заборгованості за комунальні послуги задоволено. Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 05.11.2025, скасовано заочне рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 08.10.2025, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 15.12.2025 замінено у даній справі первісного відповідача [PERSON] на належних відповідачів - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . В обґрунтування позову позивач зазначив, що філія «ВП «Хмельницька атомна електрична станція» АТ«НАЕК «Енергоатом» є основним підприємством, яке здійснює постачання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення для мешканців м.Нетішин Шепетівського району Хмельницької області. Відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , зокрема: [PERSON] з 31.01.2001, [PERSON] з 17.12.2000, [PERSON] з 31.01.2004. Таким чином, відповідачі були споживачами комунальних послуг за вищевказаною адресою з 01.03.2023 по 31.05.2025 включно, а тому на них, як на споживачів, покладений обов`язок сплачувати за надані філією ВП «ХАЕС» комунальні послуги. Відповідачі не укладали договір про надання комунальних послуг, однак користувалися ними, при цьому свої зобов`язання щодо їх оплати належним чином не виконували у зв`язку з чим у них утворилася заборгованість за період 01.03.2023 по 31.05.2025 включно в сумі 14861,56 грн., що призводить до порушення права позивача на своєчасне та повне отримання плати за надані послуги. Враховуючи вищевикладене, позивач просить стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на свою користь заборгованість за спожиті комунальні послуги за період з 01.03.2023 по 31.05.2025 включно в розмірі 14861,56 гривень, інфляційні втрати в розмірі 1225,14 гривень, 3% річних в розмірі 254,45 гривень, а всього: 16341,15 гривень, а також судовий збір в розмірі 3028 гривень. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, не заперечував щодо винесення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до вимог ст.128 ЦПК України. Причини неявки суду не повідомили, відзив на позов, заяв про розгляд справи у їх відсутності чи відкладення розгляду справи суду не подали. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи те, що належним чином повідомлені про розгляд справи відповідачі в судове засідання не з`явилися, відзив на позовну заяву не подали, а представник позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення, судом прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи, на підставі наявних у ній доказів. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані докази як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до Реєстру Нетішинської міської територіальної громади за адресою: [ADDRESS] в період з 01.03.2023 по 31.05.2025 зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , дата реєстрації за вказаною адресою 31.01.2001; [PERSON] , [INFO] , дата реєстрації 17.12.2000; [PERSON] , [INFO] , дата реєстрації 31.01.2004; [PERSON] , [INFO] , дата реєстрації 18.03.2016, що підтверджується інформацією виконавчого комітету Нетішинської міської ради №05-01-07/4 від 08.08.2025. З довідки про стан заборгованості відповідачів вбачається, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] мають заборгованість перед позивачем за надані комунальні послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення за адресою: [ADDRESS] , яка за період з 01.03.2023 по 31.05.2025 включно складає 14861,56 грн. Також позивач надав суду розрахунки інфляційних втрат за весь час прострочки, що становить 1225,14 гривень та 3% річних від простроченої суми заборгованості, що становить 254,45 гривень. Правильність проведення вказаних розрахунків сумнівів у суду не викликає і відповідачем не оспорюється. Відповідно до ст.ст.67, 68, 162 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Закон України «Про житлово-комунальні послуги» регулює відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг. Згідно з п.п.1, 5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, та оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг (ч.ч.1, 2 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону (ч.ч.1, 2 ст.12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). У разі укладення публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг виконавці комунальних послуг розміщують вимоги до якості відповідних послуг згідно із законодавством та іншу необхідну інформацію для кожного багатоквартирного будинку окремо на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на власному веб-сайті. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування таких вимог у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг (абз.3 ч.5 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» одиниця виміру обсягу спожитої споживачем теплової енергії визначається правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом. Виконавець послуги з постачання теплової енергії повинен забезпечити постачання теплоносія безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску. Параметри якості теплової енергії повинні відповідати нормативним документам у сфері стандартизації. Постачання теплової енергії для потреб централізованого опалення здійснюється в опалювальний період. Порядок визначення дати початку і закінчення опалювального періоду визначається законодавством. Постачання теплової енергії на індивідуальні теплові пункти споживачів для потреб опалення та приготування гарячої води здійснюється безперервно, з урахуванням перерв, визначених статтею 16 цього Закону. Ціною послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. До комунальних послуг відносяться зокрема наступні послуги: з постачання теплової енергії; з постачання гарячої води; з централізованого водопостачання; з централізованого водовідведення (ст.ст.21-24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Згідно з пунктом 2 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води й водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води й водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила), централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем теплопостачання. Пунктом 20 Правил встановлено, що плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа, або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Загальні засади формування тарифів на теплову енергію врегульовані ст.20 Закону України «Про теплопостачання». Між сторонами відсутній письмовий договір про надання послуг з централізованого опалення, холодного та гарячого водопостачання, водовідведення, проте позивачем надаються такі послуги, а відповідачі їх приймають, що є підставою для виникнення між сторонами цивільних прав і обов`язків. Згідно з ч.6 ст.19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг саме по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 у справі № 6-2951цс15, тому суд враховує його при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин з огляду на приписи ч. 4 ст.263 ЦПК України. Відповідно до ч.1. ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як зазначається у ст.ст.530, 610, 629 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 статті 612 ЦК України передбачено, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, позивачем доведено, а відповідачами не спростовано, що вони несвоєчасно сплачували за спожиті комунальні послуги, внаслідок чого в них утворилася заборгованість. Таким чином, дослідивши матеріали справи та надані докази, враховуючи те, що відповідачі відзив на позов та будь-які докази, що спростовують обставини, на які посилається позивач, суду не надали, суд вважає за необхідне задовольнити позов повністю та стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь позивача заборгованість за спожиті комунальні послуги, що утворилася в період з 01.03.2023 по 31.05.2025 включно, з урахуванням інфляційних втрат та трьох відсотків річних, у загальному розмірі 16341,15 грн. Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на те, що позов задоволено повністю, з відповідачів на користь позивача слід стягнути в рівних частинах судовий збір, а саме: по 1009,33 грн з кожного. На підставі викладеного та

Outcome: approved