Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача га її користь аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня подання цієї позовної заяви і до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 15 червня 2019 року вона уклала шлюб з відповідачем. На теперішній час шлюб не розірвано, однак спільне проживання та спільне ведення господарства фактично припинені, матеріальна допомога з боку відповідача на даний час не надається. У шлюбі у них народилась дитина - [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з нею та перебуває на її повному утриманні. У зв`язку з необхідністю постійного догляду за малолітньою дитиною, яка не досягла трирічного віку, вона не має можливості повноцінно працювати та отримувати стабільний дохід, що унеможливлює її самостійне матеріальне забезпечення. Відповідач є працездатною особою та має можливість надавати матеріальну допомогу, однак добровільно цього не робить. 30.12.2025 судом постановлено ухвалу, якою позов залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків. 12.01.2026 судом постановлено ухвалу про прийняття позову до розгляду, відкриття провадження у справі та призначення справи до розгляду. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, до канцелярії суду надала заяву, в якій просила справу розглянути без її участі. Також зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовільнити. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Садовий В.В. у судове засідання не з`явились. Представник відповідача подав до канцелярії суду заяву про розгляд справи без його та відповідача участі. Також зазначив, що позов відповідачем визнається повністю, проти його задоволення заперечень немає. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі доказів, які додані до справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Положеннями ч. 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] [INFO] , 15 червня 2019 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 1208. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 135. Батьком записаний [PERSON] , а матір`ю [PERSON] . З акту від 05.01.2026, засвідченого провідним спеціалістом по роботі з ОСН Лубенської міської ради Полтавської області Сененко Н.В, вбачається, що неповнолітній [PERSON] , [INFO] , фактично та постійно проживає разом зі своєю матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Дитина перебуває на повному утриманні матері. Відповідно ч.ч. 2, 4 до ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Згідно із ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Суд враховує, що відповідач є батьком [PERSON] , який на даний час не досяг трирічного віку. Дитина проживає з позивачем та перебуває її утриманні. Як зазначає позивач, у добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги на її утримання як дружини, з якою проживає дитина, не надає. Зазначене відповідачем не спростовано. Судом також взято до уваги, що сторонами не надано доказів наявності обставин, що мають істотне значення та можуть свідчити про неможливість надання відповідачем матеріальної допомоги на утримання дружини у заявленому нею до стягнення розмірі. Враховуючи вищевикладені обставини та визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку про задоволення позову та присуджує стягнення аліментів на утримання позивача у розмірі 1/6 частки від всіх видів доходу (заробітку) відповідача щомісячно, починаючи з 28 грудня 2025 року і до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. Відповідно до п.п. 3 п. 5 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що позивач була звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інших положень щодо сплати судового збору відповідачем, в разі задоволення вимог позивача, звільненого від сплати судового збору, чинна редакція ЦПК України не містить. При цьому суд виходить із необхідності обов`язкового покладення на сторону, не на користь якої ухвалено судове рішення та яка не звільнена від сплати судового збору, зобов`язання щодо сплати судового збору. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.05.2019 по справі №161/4985/17 зроблено висновок про те, що у разі задоволення позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір стягується з відповідача на користь держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини заявлених до нього позовних вимог, якщо цього відповідача також не звільнено від сплати судового збору. Приймаючи до уваги вимоги ст. 141, ст. 142 ЦПК України та положення Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 605,60 грн., тобто в розмірі 50 % від звичайної ставки судового збору за подібними вимогами, адже представник відповідача у письмовій заяві зазначив, що відповідач визнає позов. У відповідності до ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved