Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що 12.09.2025 між нею та відповідачем укладено шлюб, який було зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану в м. Слов`янськ Донецької області, актовий запис № 446. Майже одразу після реєстрації шлюбу між нею та відповідачем склалися дуже непрості відносини і фактичні шлюбні стосунки вони припинили, разом не мешкають, спільне господарство не ведуть. Вони з відповідачем зовсім різні за характером люди, у них протилежні інтереси та погляди на життя. Почуття довіри і любові між ними більше не існують. Все це призвело до того, що вони стали чужими один для одного людьми. Між ними виникли великі протиріччя, почалися постійні суперечки. Вважає, що подальше спільне життя та збереження сім`ї неможливе. Спір з приводу розподілу майна на день подання позову відсутній. Просить суд, розірвати шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану в м. Слов`янськ Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 12.09.2025, актовий запис № 446, між нею та відповідачем. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, при цьому, повідомлялася належним чином про дату, час та місце розгляду справи. В матеріалах справи міститься заява, в якій просила розглянути справу без її участі та участі відповідача, розірвати шлюб та залишити дошлюбне прізвище [PERSON] . Відповідач [PERSON] в судовому засіданні участі не приймав, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, проти розірвання шлюбу не заперечував. Проаналізувавши в сукупності зібрані у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 12.09.2025 уклали шлюб, який було зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 446. Після реєстрації шлюбу позивач взяла прізвище чоловіка « [PERSON] ». Шлюбні стосунки подружжя не підтримують, спільне господарство не ведуть, подальше спільне життя та збереження сім`ї, на думку позивача, неможливі. Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з положеннями частини 2 статті 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Також, згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України. Згідно зі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки, та збереження родини стали неможливими. Таким чином, у суду є усі підстави для задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу між сторонами, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї неможливі, сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Згідно ч. 1 ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач після розірвання шлюбу просила залишити дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Позивач [PERSON] не вимагає від відповідача компенсацію за понесені судові витрати по справі. На підставі викладеного та

Outcome: approved