Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

23 травня 2025 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором №13.05.2024-100000025 від 13 травня 2024 року у розмірі 17838 грн. 00 коп. В позовній заяві зазначав, що 13 травня 2024 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та [PERSON] був укладений кредитний договір №13.05.2024-100000025, відповідно до умов якого товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» надало відповідачу кредит у розмірі 6000 грн. строком на 98 днів із фіксованою процентною ставкою у розмірі 1,35%. Посилаючись на те, що за час користування кредитом відповідач не виконував його умови та не сплачував належним чином кредитні платежі, через що за ним утворилася загальна заборгованість у розмірі 17838 грн. 00 коп., просив стягнути з відповідача на свою користь дану заборгованість та понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не з`явився, в позові просив розглядати справу без його участі, позов задовольнити, з можливістю ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив, відзиву не подав. Ухвалою суду від 27 червня 2025 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 04 лютого 2026 року постановлено розгляд справи здійснювати в заочному порядку за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши досліджені по справі докази в їх сукупності, суд встановив наступні факти та відповідні правовідносини. Судом було встановлено, що 13 травня 2024 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та [PERSON] був укладений кредитний договір №13.05.2024-100000025, відповідно до умов якого товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» надало позичальнику кредит у розмірі 6000 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 13 травня 2024 року, строком на 98 днів, а останній зобов`язався повернути кредит у строк та сплатити відсотки у розмірі 1,35% за один день користування кредитом. Також договором було визначено комісію, пов`язану з наданням кредиту 15% від суми кредиту, яка дорівнює 900 грн. 00 коп., та неустойку 60 грн. 00 коп., що нараховується за кожен день невиконання / неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від невиконаного/ неналежно виконаного зобов`язання. Відповідач підписав договір та був ознайомлений з його умовами. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч.1 ст.1049, ч.1 ст.1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання та повинен сплатити суму боргу та процентів, передбачених договором. Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 статті 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну особу від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. З матеріалів справи вбачається, що позивач повністю виконав взяті на себе зобов`язання, а відповідач навпаки, порушив умови договору в частині вчасного повернення кредиту, а також процентів за користування ним, в зв`язку з чим за ним утворилася заборгованість за кредитним договором №13.05.2024-100000025 від 13 травня 2024 року у розмірі 17838 грн. 00 коп., яка складається з наступного: заборгованість за тілом кредиту 6000 грн. 00 коп.; заборгованість за відсотками 7938 грн. 00 коп.; заборгованість по комісії 900 грн. 00 коп.; заборгованість по неустойці 3000 грн. 00 коп. За таких обставин, на підставі ст.ст. 526, 530, 1049, 1050, 1054 ЦК України, вона підлягає стягненню з відповідача на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» в повному об`ємі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду в сумі 2422 грн. 40 коп. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved