Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

12.09.2025 року до Соснівського районного суду міста Черкаси звернулась позивачка [PERSON] з позовною заявою до відповідача [PERSON] , згідно вимог якої просила стягувати з відповідача аліменти на утримання сина доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 10 000 грн. щомісяця і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що перебуваючи у шлюбі з відповідачем у них народилася донька [PERSON] , батьком якої згідно свідоцтва про народження дитини є відповідач. Відносини між ними погіршились два роки тому, наразі відповідач проживає з іншою жінкою. Вона звернулась до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовом про розірвання шлюбу, дитина повністю перебуває на утриманні позивачки. Відповідач є працездатною особою, працює не офіційно, але допомоги на утримання дитини не надає, що і змусило її звернутися до суду з цим позовом. Ухвалою суду від 29.09.2025 року позовна заява залишена без руху, оскільки не відповідала вимогам ст. 175 ЦПК України. 08.10.2025 року на адресу суду надійшла позовна заява з виправленими недоліками. 30.10.2025 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали з підстав, наведених у позовній заяві. Додатково пояснили суду, що відповідач погоджувався та сплачував 10 000 грн. позивачці до того як вона звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, вважає з урахуванням майнового стану відповідача, надання коштів на утримання дитини в добровільному порядку, доцільними буде стягнення аліментів в розмірі 5 000 грн. Заслухавши учасників справи, дослідивши надані сторонами докази, суд дійшов такого висновку. З матеріалів справи вбачається, що за час перебування сторін у шлюбі у них народилась донька [PERSON] , [INFO] , відповідач є її батьком, про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 31.05.2017 (а.с.8 ). Згідно довідки Об"єднання співвласників багатоквартирного будинку " Генерала Путейка 54" [PERSON] разом із донькою [PERSON] проживають за адресою [ADDRESS] . Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989р. (далі - Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991р. та яка набула чинності для України 27.09.1991р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За ч. 1, 2 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. 08.07.2017 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів від 17.05.2017 року № 2037 - VII, відповідно до якого внесено зміни до ст. 182 СК України, а саме: при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. № 606-XIV «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ст. 191 СК України). Днем звернення позивача до суду є 12.09.2025 року, оскільки саме цим днем датована позовна заява та подана до суду. Згідно ч. 2ст. 182 СК Українирозмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Так, згідно положень ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років - 3512 гривень. Відповідно до ч. 1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Зміст позовних вимог та доводи позивача у своєму позові , пояснення в судовому засіданні свідчать про те, що їх з відповідачем донька [PERSON] , [INFO] перебуває на її утриманні, тоді як на теперішній час відповідач матеріального утримання на неповнолітню доньку не надає. Згідно до ст.184 СК України суд погоджується зі способом визначення аліментів у твердій грошовій сумі, обраний позивачем. Між тим, при визначенні величини аліментного платежу суд має враховувати матеріальне становище платника аліментів, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, а також положення ст.180 СК України згідно якої обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька. Оскільки відповідач заперечень щодо стягнення аліментів у твердій грошовій сумі не подав, в судовому засіданні встановлено, що він є працездатною особою, інших утримань не має, офіційно не працевлаштований, а тому суд вважає,що наявні підстави для стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки на утримання дитини у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд виходить із того, що сторони не надали доказів щод отриманих відповідачем доходів, у зв"язку з чим, суд визначаючи розмір стягуваних аліментів виходить із встановленого прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років, який складає 3 512 грн, та визначає їх розмір - 5000 грн. При цьому, суд вважає, що визначений розмір аліментів у твердій грошовій у вказаному розмірі щомісячно на дитину є достатнім та не буде порушувати майнові права дитини. Частиною 2 ст.184 СК України, визначено, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Оскільки, спеціального закону про індексацію аліментів не прийнято, а в Україні діє Закон України «Про індексацію грошових доходів населення», то розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі на підставі ч.2ст.184 СК України, підлягає індексації за аналогією закону згідно ч.9 ст.10 ЦПК України в порядку, передбаченому Законом України «Про індексацію грошових доходів населення». Таким чином, обов`язок проведення індексації розміру аліментів, який визначений судом у твердій грошовій сумі, прямо передбачений законом, а саме положеннями ст.184 СК України, що зобов`язує державного виконавця проводити таку індексацію автоматично, тобто без додаткового судового рішення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягувати аліменти на утримання доньки [PERSON] , у твердій грошовій сумі, в розмірі 5000,00 гривень до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до ст. 430 ч.1 п.1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Крім того, оскільки відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору, також вона є інвалідом 2 групи, що підтверджується копією посвідчення, то такий збір, у розмірі 1211 грн. 20 коп., підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial