Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів та зміну способу їх стягнення, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що рішенням Лановецького районного суду Тернопільської області від 28 січня 2016 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі по 250 грн. на кожну дитину щомісячно. На даний час сума стягуваних аліментів є недостатньою для матеріального утримання дітей. У зв`язку з цим, вона просить суд збільшити розмір аліментів та стягнути з відповідача аліменти в її користь на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дітьми повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча про день, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, однак на адресу суду надійшла заява, в якій вона просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про день, час і місце розгляду справи згідно ст.128 ЦПК України був двічі повідомлений належним чином, не повідомив відповідач і про причини своєї неявки в судове засідання. Відповідно до ст.280 ЦПК України суд вважає за доцільне проводити заочний розгляд даної справи. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази по справі встановив наступні факти. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 17 вересня 2009 року Вишгородоцькою сільською радою Лановецького району Тернопільської області, [PERSON] народилася [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 09 січня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременецького районного управління юстиції Тернопільської області, [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Рішенням Лановецького районного суду Тернопільської області від 15 квітня 2014 року шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 29 квітня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кременецького районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 44, розірвано (а.с.7-8). Рішенням Лановецького районного суду Тернопільської області від 28 січня 2016 року стягнено з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі по 250 грн. на кожну дитину щомісяця, починаючи з 22 грудня 2015 року та до досягнення дітьми повноліття (а.с.9-10). Згідно відомостей Лановецької міської ради Кременецького району Тернопільської області про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.11). Відповідно до акту старости Лановецької міської ради Кременецького району Тернопільської області від 20 листопада 2025 року, [PERSON] , [INFO] , дійсно проживає разом із своїми дітьми [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] виховує дітей одна і діти перебувають на її утриманні (а.с.12). Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає справи за зверненням особи та в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. В силу вимог положень ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (зі змінами, внесеними Протоколом № 11) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебуванні в шлюбі та у випадку його розірвання. Виходячи з вищенаведеного, сторони мають рівні права та обов`язки по утриманні та матеріальному забезпеченні дитини, а отже не тільки позивач, але й відповідач зобов`язаний утримувати своїх дітей. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ст.ст.181, 183 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Мінімальний розмір на одну дитину у відповідності до ст.182 СК України не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 року №789-XII, частин 7, 8 ст.7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Таким чином, беручи до уваги норму законодавства про рівні обов`язки батьків щодо утримання дітей, виходячи з забезпечення інтересів дітей, а також враховуючи розмір стягуваних з відповідача аліментів, який не може забезпечити інтересів дітей, суд вважає, що права позивача [PERSON] порушені, тому її позов підлягає до задоволення шляхом зміни розміру аліментів, що стягуються з [PERSON] в її користь на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі по 250 грн. на кожну дитину щомісячно до 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дітьми повноліття Згідно ст. 141 ЦПК України, суд, також вважає за необхідне стягнути з [PERSON] в користь держави 1211 гривень 20 копійок судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved