Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

У квітні 2025 року представник позивача [PERSON] адвокат Німець О.М. звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 02 серпня 2008 року між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Олександрія Олександрійського міськрайонного управління юстиції, про що зроблений актовий запис № 266. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Спільне життя з відповідачем не склалось, а тому відповідно до рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 квітня 2019 року шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 02 серпня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Олександрія Олександрійського міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 266, розірвано. Неповнолітня дитина залишилась проживати разом з матір`ю, що підтверджується витягом з реєстру територіальних громад [PERSON] №2024/007390924 від 24.06.2024 року, витягом з реєстру територіальних громади [PERSON] №2024/015254796 від 24.12.2024 року та деякий час знаходилася на утриманні двох батьків. Разом з тим, 04 березня 2022 року позивач уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про цивільний шлюб № [NUMBER] . Після укладення шлюбу позивачем, відповідач почав іноді нехтувати своїм обов`язком щодо утримання спільного сина. А вже червня 2024 року не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Представник позивача зазначає, що відповідач є батьком дитини, проте він ухиляється від його належного утримання, матеріальної допомоги на утримання дитини досі добровільно не надає. Для повноцінного та всебічного розвитку дитини є необхідним стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку платника аліментів. Просила суд стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з 28.08.2024 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 травня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності та у відсутності позивача, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять задовольнити. У судове засідання відповідач [PERSON] та представник відповідача - адвокат Щербань Д.М. не з`явилися. Разом з тим, представник відповідача подав додаткові пояснення у яких зазначив, що після розірвання шлюбу з позивачкою [PERSON] відповідач [PERSON] уклав новий шлюб, у якому виховує двох неповнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] , які перебувають на його утриманні. Відповідно, у відповідача [PERSON] на сьогодні є троє дітей, що перебувають на його утриманні, а тому просив у разі ухвалення рішення про стягнення аліментів визначити їх у розмірі 1/6 від заробітку відповідача. Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. При розгляді справи, судом встановлено, що 02 серпня 2008 року між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Олександрія Олександрійського міськрайонного управління юстиції, про що зроблений актовий запис № 266. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Спільне життя з відповідачем не склалось, а тому відповідно до рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 квітня 2019 року шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 02 серпня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Олександрія Олександрійського міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 266, розірвано. Неповнолітня дитина залишилась проживати разом з матір`ю, що підтверджується витягом з реєстру територіальних громад [PERSON] №2024/007390924 від 24.06.2024 року, витягом з реєстру територіальних громади [PERSON] №2024/015254796 від 24.12.2024 року та деякий час знаходилася на утриманні двох батьків. Проте, червня 2024 року не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження є [PERSON] та [PERSON] . Обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено у ст.180 СК України. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. (ст.181 СК України). Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. За ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] проживає разом з неповнолітнім сином [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Разом з тим, позивачка просила стягувати аліменти з 28.08.2024 року. Тому, з урахування положення ч.1 ст. 191 СК України, позовні вимоги підлягають задоволенню з 25 березня 2025 року. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. З огляду на те, що дитина проживає є з матір`ю, вартість продуктів харчування, інших речей першої необхідності, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, відсутність заперечень відповідача щодо заявленого розміру аліментів, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на утримання дитини аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів до досягнення дитиною повноліття, як це передбачено ч. 2 ст. 183 СК України. При цьому, суд не бере до уваги доповнення відповідача щодо перебування на його утриманні ще двох неповнолітніх дітей від іншого шлюбу, оскільки у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження того, що діти дійсно перебувають на утримані [PERSON] . Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved