Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

АТ «Універсал Банк», в особі представника Мєшніка К.І., звернулось до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором №б/н від 23.12.2020 у розмірі 11539,37 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив наступне. Відповідач шляхом підписання анкети-заяви № б/н від 23.12.2020 приєднався до Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал-Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank (далі Умови та правила), що підтверджує його ознайомлення з текстом Умов і правил, паспортом споживчого кредиту, таблицею обчислення загальної вартості кредиту, тарифами, довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб та інших додатків. Положеннями анкети-заяви визначено, що вказана заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. На підставі укладеного договору відповідачу надано кредит у розмірі 10000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] . Як зазначає позивач, він виконав свої зобов`язання за договором у повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Натомість відповідач своєчасно не сплатив кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у зв`язку з чим виникла вказана заборгованість. Ухвалою суду 13.10.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено судове засідання, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті. Представник позивача у прохальній частині позовної заяви позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглянути справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував, Відповідач у судові засідання повторно не з`явився. Про дату, час і місце слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином, шляхом направлення судової повістки за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання. Причини неявки відповідача суду невідомі. Крім того, відповідач не скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, інших заяв та клопотань від відповідача до суду не надходило. Судові повістки, які направлялися судом за зареєстрованим місцем проживання відповідача, повернулися до суду без вручення із зазначенням у довідці про причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». За правилами п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Враховуючи належне повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання, заяву представника позивача, який не заперечував проти ухвалення заочного рішення, положення ч. 4 ст. 223 та ст. 280 ЦПК України, суд здійснив заочний розгляд справи на підставі наявних у ній даних та доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку із неявкою в судове засідання учасників справи. Із наданих до позовної заяви копій документів судом встановлено, що з метою отримання банківських послуг [PERSON] 22.12.2020 підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг АТ «Універсал Банк», в якій просив відкрити на його ім`я поточний рахунок та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у додатку, відповідно до умов договору. Відповідач погодився, що анкета-заява разом з умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами банку, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, укладення якого він підтверджує і зобов`язується виконувати. Також відповідач підтвердив, що ознайомився з умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту, отримала примірники у мобільному додатку вказаних документів, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Окрім того, відповідач беззастережно погодився із тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту, про що банк повідомляє шляхом надсилання повідомлень у мобільному додатку. Згідно довідки про наявність рахунку від 11.07.2025 встановлено, що відповідачу відкрито рахунок [NUMBER] та видано картку (тип рахунку- чорна карта, статус карти активна до 09/29). Згідно довідки про розмір встановленого кредитного ліміту від 11.07.2025 вбачається, що відповідачу 23.12.2020 встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок за платіжною карткою № № [NUMBER] в розмірі 2500 грн. В подальшому розмір кредитного ліміту неодноразово змінювався. Як вбачається зі змісту довідки про рух коштів від 11.07.2025 за рахунком [NUMBER] , відкритого на ім`я відповідача, останній використовував надані йому кредитні кошти на власний розсуд, здійснюючи оплату за товари та послуги. Відповідно до наданого позивачем розрахунку, заборгованість відповідача за договором б/н від 23.12.2020, станом на 09.07.2025 складає 11539,37 грн., з яких: 11539,37 грн. заборгованість за тілом кредиту. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Як визначено ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України). Положення ст. 6 та ч. 1 ст.627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 ст.1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним, як це закріплено вимогами ст. 1055 ЦК України. Положеннями ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 525 ЦК України). Крім того, в силу приписів ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Як визначено ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2 ст. 1054 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). За змістом ст. 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з яким, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд зазначає, що упродовж розгляду справи відповідачем не надано доказів, які б спростовували існування кредитних зобов`язань перед позивачем. Так само відповідачем не надано доказів на підтвердження погашення заборгованості за кредитним договором або наявності підстав для звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язань, відповідно до ст. 617 ЦК України. Суд також наголошує, що відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. З урахуванням викладеного, суд погоджується, що позивачем доведено факт надання відповідачу кредитних коштів та неповернення їх відповідачем на умовах та у строки, визначені договором. Відтак, заборгованість відповідача в сумі 11539,37 грн, яка складається з: 11539,37 грн заборгованість за тілом кредиту, підлягає стягненню на користь позивача. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати зі сплати судового збору в розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved