Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-10 00:00:00

У листопаді 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» звернулося до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 20 650,00 грн та судовий збір у сумі 2 442,40 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 8 000,00 грн. В обґрунтування вимог позивач зазначив про те, що 17.02.2023 року між [PERSON] та ТОВ «Мілоан» був укладений договір про споживчий кредит № 103553565, згідно з умовами якого відповідач отримав 5 000,00 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів повернення кредиту та сплати комісії і процентів відповідачем не було внесено. Укладаючи кредитний договір відповідач та ТОВ «Мілоан» вчинили дії визначені ст.ст. 11,12 Законом України «Про електрону комерцію». Відповідач підписав кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. ТОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит на потрібну йому суму. Відповідач зі свого боку не виконав умов кредитного договору. 27.06.2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит Капітал» відповідно до чинного законодавства України укладений договір відступлення прав вимоги № 100-МЛ/Т від 27.06.2023 р. Відповідно до умов даного договору відбулося відступлення права вимоги і за кредитним договором № 103553565 від 27.06.2023 р., що укладений між ТОВ « Мілоан» та відповідачем. Сума та розрахунок заборгованості за кредитним договором № 103553565 від 17.02.2023 року було передано позивачу від первинного кредитора ТОВ «Мілоан» згідно договору відступлення прав вимоги № 100-МЛ/Т від 27.06.2023 р. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 100-МЛ/Т від 27.06.2023 заборгованість відповідача становить 20650,00 грн, з яких: 5 000,00 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту; 14 700,00 грн прострочена заборгованість за сумою відсотків; 950,00 грн прострочена заборгованість за комісією. 16 жовтня 2025 року відповідачу позивачем була надіслана письмова претензія, яка відповідачем залишена без уваги. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 24 грудня 2025 року відкрито провадження у справі, прийнято рішення про розгляд справи за правилами позовного провадження в спрощеному порядку, без повідомлення сторін. Також, вказаною ухвалою відповідачу було встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву, а також клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Відповідач про дату, час і місце слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області, отриманих судом відповідно до вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України. Будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило, процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався. За правилами п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Судові повістки, які направлялися судом за зареєстрованим місцем проживання відповідача [PERSON] повернулись на адресу суду з відміткою «Укрпошти» «адресат відсутній за вказаною адресою». У відповідності до ст. ст. 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм правом та не направив суду відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти неї. За вказаних обставин, а також враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомлення сторін не заявив, суд вирішує справу за наявними матеріалами, як це передбачено ч.8 ст. 178 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним у справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, дійшов наступного висновку. 17 лютого 2023 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 103553565 (а.с.5-10), згідно умов якого, кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений п. 1.3 договору надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п. 1.2 договору (далі кредит), а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом ( далі плата) у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника не повязаних з підприємницькою діяльністю, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. Типом кредиту є кредит (п.1.1 договору). Сума (загальний розмір) кредиту становить 5 000,00 грн у валюті: українські гривні (п.1.2 договору). Кредит надається строком на 102 дні з 17.02.2023 (дата надання кредиту) і складається з пільгового та поточного періодів. Пільговий період складає 12 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 01.03.2023р. (рекомендована дата платежу). Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 30.05.2023 р. (дата остаточного погашення заборгованості). Позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 01.03.2023 р. (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 30.05.2023 р. (останнього дня строку кредитування)( п.п.1.3,1.3.1,1.3.2,1.4 договору). Комісія за надання кредиту 950,00 грн, яка нараховується за ставкою 19,00% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту ( п.1.5.1 договору). Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду 1200,00 грн, які нараховуються за ставкою 2,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду. Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду 13 500,00 грн, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. Тип процентної ставки за цим договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2,2.3 цього договору ( п. 1.5.1,1.5.2,1.5.3,1.6 договору). Кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням картки [NUMBER] *26 (п. 2.1 договору). Договір про споживчий кредит № 103553565 від 17.02.2023 року був підписаний [PERSON] одноразовим ідентифікатором J78857, що підтверджується копію самого договору. ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за кредитними договорами виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами договору, що підтверджується платіжним дорученням № 59546648 від 17.02.2023 ( а.с.13 зворот). У порушення положень договору про споживчий кредит та вимог ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач користуючись коштами наданими їй банком не виконала своєчасно та у повному обсязі свої зобов`язання - не вносила платежі, передбачені умовами договорів, на повернення отриманих коштів, також сплату процентів за користування кредитом. У зв`язку з відсутністю здійснення платежів на виконання умов договору у відповідача утворилася заборгованість за вищезазначеними договорами. 27 червня 2023 року ТОВ «Мілоан» та TOB «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» уклали договір відступлення прав вимоги № 100-МЛ/Т ( а.с.14 зворот -24). Згідно вищевказаного договору ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Мілоан», включно і до [PERSON] за кредитним договором від 17.02.2023 року № 103553565 ( а.с.25). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Враховуючи вищезазначені норми, основними умовами надання кредиту є безумовне його повернення, строковість, платність, цільова спрямованість і забезпеченість. Водночас, кредитний договір не може змінюватись в односторонньому порядку, і позичальник несе відповідальність за несвоєчасне повернення кредиту та сплату відсотків за його користування. Станом на 27 червня 2023 року заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором: № 103553565 від 17.02.2023 року складає 20 650,00 грн, з яких: 5 000,00 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту; 14 700,00 грн прострочена заборгованість за сумою відсотків; 950,00 грн прострочена заборгованість за комісією (а.с.14 -15). Відповідно до частин 1 та 2 ст. 11 ЗУ «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Частиною 5 статті 12 ЗУ «Про споживче кредитування» встановлено, що умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Згідно з висновку Великої Палати Верховного Суду в постанові від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19 комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше ніж один раз на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин 1, 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 цього Закону. Зокрема, оскільки позивачу встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що положення пунктів кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними. Отже, суд дійшов висновку про те, що позовна вимога в частині стягнення комісії в сумі 950,00 грн. задоволенню не підлягає. Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позовна заява ТОВ ФК «КРЕДИТ КАПІТАЛ» про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає частковому задоволенню в частині стягнення: заборгованості за основним боргом 5 000,00 грн. та заборгованості за процентами 14 700,00 грн., що на загальну суму 19 700,00 грн., а в задоволенні іншої частини позовних вимог необхідно відмовити з підстав недоведеності вказаних вимог представником позивача. Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу. Так, позивач просить стягнути витрати понесені на правничу допомогу у розмірі 8 000,00 грн. Для цілей розподілу судових витрат визначається: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Такої правової позиції щодо застосування норм права дотримується Верховний Суд у постанові від 23 січня 2019 року, прийнятій у справі №552/2145/16-ц. В даному випадку суд вважає, що понесені позивачем ТОВ «Кредит - Капітал» витрати на правничу допомогу підтверджуються належними та допустимими доказами - Договором про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01 липня 2025 року, Актом № Д/4991 наданих послуг (правової (правничої) допомоги) від 22 жовтня 2025 року згідно якого сума наданих послуг складає 8 000,00 грн (а.с.69 зворот) та детальним описом наданих послуг до Акту № Д/4991 від 22 жовтня 2025 року ( а.с.70). Разом з тим, вказані докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у визначеному розмірі, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат. Пунктом 2.3 договору про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01 липня 2025 року встановлено, що вартість послуг правничої допомоги за одну кредитну справу складає 8 000,00 грн без ПДВ. Однак суд вважає, що рівень складності справи не вимагав такого обсягу правничої допомоги. Зокрема, вказана справа є незначної складності, має місце усталена судова практика розгляду справ цієї категорії. У зв`язку з цим вивчення та аналіз норм законодавства, судової практики, проведення консультації, вивчення наданих клієнтом документів, складання позовної заяви та подача його до суду з витрачанням вказаного в Акті часу та визначеної вартості, беручи до уваги кваліфікацію та досвід адвоката, не можна вважати достатньо обґрунтованими та пропорційними предмету спору. Таким чином, враховуючи критерій реальності адвокатських витрат, розумності їхнього розміру, характер та складність виконаної адвокатом роботи, з урахуванням конкретних обставин справи,

Outcome: partial