Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-10 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 2029100128 від 15 лютого 2020 року у розмірі 6 949 гривень 53 копійки, судового збору у розмірі 2 422 гривні 40 копійок та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 гривень. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15 лютого 2020 року між АТ «ОТП банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 2029100128, відповідно до умов якого банк надав споживачу кредит, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі визначені цим договором. 20 серпня 2021 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» було укладено договір факторингу № 20/08/21, відповідно до якого первісний кредитор АТ «ОТП Банк» відступив на користь нового кредитора ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» права вимоги за Кредитним договором № 2029100128 від 15 лютого 2020 року. Відповідач не виконала належним чином взяті на себе кредитні зобов`язання, внаслідок чого сума боргу перед новим кредитором становить 6 949 гривень 53 копійки, із яких: заборгованість по тілу кредиту 5 001 гривня 04 копійки, заборгованість по відсотках 73 копійки, комісія 1 947 гривень 76 копійок, пеня 0,00 гривень. ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» вживались заходи досудового врегулювання спору шляхом направлення на адресу відповідача вимоги про погашення кредитної заборгованості. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 19 грудня 2025 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач не скористалася своїм процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляла, що в силу вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 15 лютого 2020 року між АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 2029100128, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 4 961 гривні на придбання товару у продавця ТОВ «Комфі Трейд», а також 390 гривень на сплату додаткових послуг банку, а саме послуга «СМС+Довідка». Строк повернення кредиту 15 лютого 2022 року. Договором передбачена комісія за управління кредитом у розмірі 3% від суми кредиту щомісячно та встановлено пільговий період, згідно з графіком платежів (а.с. 8). Відповідно до п. 1.2 Договору протягом дії Кредитного договору для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись фіксована процентна ставка у розмірі 0,01% річних. Пунктом 1.3 Договору передбачено, що повернення кредиту та сплата процентів відбувається шляхом сплати позичальником ануїтетних платежів на рахунок погашення боргових зобов`язань, реквізити якого зазначені у Додатку № 1 до Кредитного договору. Також, 15 лютого 2020 року [PERSON] підписала паспорт споживчого кредиту (інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит) та заповнила анкету-заяву на отримання кредиту / опитувальний лист (а.с. 9-10, 11). 15 лютого 2020 року [PERSON] придбала у ТОВ «Комфі Трейд» товар на загальну суму 4 961 гривня, що підтверджується товарним чеком, видатковою накладною № ЧСНG1-0079 та рахунком-фактурою № СФСНG-0000098234, специфікацією до кредитного договору (а.с. 13, 14). 20 серпня 2021 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» було укладено Договір факторингу № 20/08/21, за умовами якого АТ «ОТП Банк» відступає фактору ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами (а.с. 16-20). Із витягу з Реєстрів боржників до договору факторингу № 20/08/21 від 20 серпня 2021 року вбачається, ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» набуло право вимоги до [PERSON] за Кредитним договором № 2029100128 від 15 лютого 2020 року на загальну суму заборгованості 6 949 гривень 53 копійки, із яких: заборгованість по тілу кредиту 5 001 гривня 04 копійки, заборгованість по відсотках 73 копійки, заборгованість по комісії 1 947 гривень 76 копійок (а.с. 21). Відповідно до вимоги про погашення кредитної заборгованості від 23 червня 2025 року, направленої ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» на адресу [PERSON] , боржник повідомлявся про відступлення права вимоги за укладеним з АТ «ОТП Банк» Кредитним договором № 2029100128 та необхідність погашення заборгованості із зазначенням реквізитів для сплати (а.с. 25). ІV. Норми права, які застосував суд, та оцінка аргументів сторін. Статтею 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Згідно з положеннями частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Згідно з частинами 1, 3 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України). Отже, ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС», як новий кредитор, набуло право вимоги до [PERSON] за Кредитним договором № 2029100128 від 15 лютого 2020 року. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли всіх істотних умов договору. За правилами ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Частиною першою ст. 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з положеннями статей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до вимог статей 1048-1052, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику та сплатити відсотки за користування коштами у строк та у порядку, що встановлені договором. Із змісту статей 1054, 1055 ЦК України слідує, що за кредитним договором, укладеним у письмовій формі, банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку, відповідно до статей 549-552 ЦК України, що нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором (ст. 611 ЦК України). Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Жодних даних, які свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за вказаним вище кредитним договором у добровільному порядку, відповідачем за час розгляду справи в суді не надано. Суд дійшов до висновку, що оскільки [PERSON] порушила зобов`язання щодо повернення кредиту, на підставі статей 525-527, 530, 611, 629, 1050, 1054 ЦК України позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі. V. Розподіл судових витрат Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати, які відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача (а.с. 7). Згідно пункту 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу. Згідно із частинами 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Представником позивача надано суду на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу договір № 43453613/1 про надання правової допомоги від 25 серпня 2025 року, укладеного між ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» та адвокатом Гулієвою С.А., детальний опис робіт та акт 2029100128 про підтвердження факту надання правничої допомоги адвокатом, згідно яких загальна вартість наданих послуг складає 3 000 гривень, із яких: правовий аналіз обставин спірних правовідносин 500 гривень, складання позовної заяви 2 000 гривень, формування додатків до позовної заяви 500 гривень (а.с. 38-40, 41, 42). Суд з урахуванням складності справи, спрощеного порядку її розгляду, задоволення позовних вимог, обсягом виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, з урахуванням принципу розумності та справедливості, вважає вказані витрати є співмірними зі складністю справи та обсягом вищезазначених наданих адвокатом послуг, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати на правову допомогу у розмірі 3 000 гривень. На підставі наведеного,

Outcome: approved