Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

У липні 2025 року позивач звернувся до суду з позовом, свої вимоги мотивує тим, що між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем було укладено кредитний договір у формі електронного документа, за яким на банківську карту відповідача було перераховано 12100,00 грн. У подальшому на підставі договорів факторингу позивачу перейшло право вимоги за цим договором на суму 14 145,25 грн, у тому числі 9080,67 грн. тіло, 5034,58 грн. - відсотки. Відповідач не виконав свого зобов?язання та не повернув боргу. Просить стягнути з відповідача на свою користь вказану суму боргу. Ухвалою суду від 11.07.2025 відкрито спрощене провадження у справі, призначено судове засідання, витребувано докази. Ухвалою від 23.12.2025 скасоване прийняте у даній справі заочне рішення та призначено справу до судового розгляду. Правом на подання відзиву відповідачка не скористалась. У заяві про перегляд заочного рішення її представник, заперечуючи проти позову, зазначила, що позивач безпідставно змінив розмір відсоткової ставки та нараховував відсотки й більшому розмірі, ніж це передбачено договором. Умови кредитного договору не повинні бути суперечливими. Зазначає, що відповідач має сплатити відсотки, які визначені графіком платежів та умовами договору щодо загальної вартості кредиту. Належний до стягнення з відповідача розмір договору становить 10 657,07 грн. (15821,34-5164,27 грн. сплачена сума).До ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги за договором факторинку від 28.11.2018, строк дії цього договору закінчився 28.11.2019, тобто задовго до укладення кредитного договору з відповідачем. Акти прийому передачі реєстру боржників надані лише за одним договором факторингу, а не за трьома. Відсутні докази оплати за договорами факторингу. Витрати на правничу допомогу не підтверджені доказами, зокрема, не надано квитанції про оплату наданих послуг. Заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи. У судове засідання представники сторін не з?явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача у позовній заяві просив здійснювати розгляд справи без його участі. Представник відповідача відповідача та відповідач про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. На підставі п. 1 ч.3 ст. 223 ЦПК України суд вважає можливим провести розгляд справи за відсутності відповідача та його представника. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 19.07.2021 між ТОВ «Манівео Швидка фінансова допомога» та відповідачем укладено договір №700445573, відповідно до умов якого товариство зобов?язується надати позичальникові кредит на суму 12100,00 грн., а позичальник зобов?язується повернути кредит та сплатити проценти за користування ним. Кредит надається строком на 70 днів (п. 1.2). Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється в розмірі 0,65% на день від суми кредиту за час користування ним («Дисконтна процентна ставка») (п. 1.4) На умовах, викладених в п. 1.6 договору до відносин між сторонами застосовуються умови нарахування процентів за ставкою 1,3% в день від суми кредиту за час користування ним (Базова процентна ставка) (п. 1.5) Умови нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою застосовуються за умови, що кожен з чергових платежів здійснений не пізніше строку, вказаного в графіку платежів за цим договором. Сторони погодили, що у разі прострочення повернення будь-якого з платежів за цим договором умови нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою скасовуються і до відносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за базовою процентною ставкою починаючи з наступного дня що слідує за датою платежу. У разі якщо позичальник погасить прострочену заборгованість за договором, умови у вигляді нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою застосовуються знову, починаючи з наступного дня за днем повного погашення простроченої заборгованості (п. 1.6). Додатком до договору є графік розрахунків. Договір та додаток підписано відповідачем за допомогою одноразового цифрового ідентифікатора, що підтверджується копією договору та довідкою щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (а.с. 22-25). На підтвердження перерахування коштів позивачем надано копію платіжного доручення від 19.07.2021 про перерахування [PERSON] на платіжну карту « [NUMBER] хх-хххх-4770» коштів згідно договору №700445573 в сумі 12100 грн (документ не містить інформації щодо прийняття платіжного доручення банком)(а.с. 40). На запит суду листом від 01.08.2025 АТ КБ «ПриватБанк» підтвердив, що картка № [NUMBER] емітована на ім`я відповідача. Відповідно до виписки з вказаного карткового рахунку 19.07.2021 на рахунок зараховано переказ в сумі 12100 грн. (а.с. 107-108) 28 листопада 2018 року між ТОВ «Таліон Плюс» (фактор) та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах права вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог по формі встановленій у відповідному додатку. Підписанням реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі за відповідним реєстром права вимоги (п. 4.1). Додатковими угодами до вказаного договору факторингу вносились зміни, зокрема щодо строку його дії (а.с. 48-66). На підтвердження переходу права вимоги до відповідача за кредитним договором №700445573 від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс» надано витяг з реєстру прав вимоги № 157 від 26.10.2021, відповідно до якого загальна заборгованість (сума відступленої грошової вимоги) становить 14145,25 грн., з яких: заборгованість по основному боргу (тіло кредиту) 9080,67 грн, заборгованість по процентам 5064,58 грн (а.с. 59-60). 05 серпня 2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» (фактор) та ТОВ «Таліон Плюс» (клієнт) укладено договір факторингу № 05/0820-01, за умовами якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку (п. 4.1 договору). Реєстром прав вимоги підтверджується перехід до ТОВ «ФК «Онлан фінанс`права вимоги за договором №700445573 в сумі 14145,25 грн., з яких: заборгованість по основному боргу (тіло кредиту) 9080,67 грн, заборгованість по процентам 5064,58 грн (а.с. 68-69) 04 червня 2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» (клієнт) та ТОВ «Юніт Капітал» (фактор) укладено договір факторингу № 04/06/25Ю, відповідно до умов якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити фактору право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Відповідно до п. 1.2. перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акта прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги, заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Реєстром прав вимоги підтверджується перехід до позивача права вимоги за договором №700445573 в сумі 14145,25 грн., з яких: заборгованість по основному боргу (тіло кредиту) 9080,67 грн, заборгованість по процентам 5064,58 грн (а.с. 76-77) Як вбачається з наданого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» розрахунку за період з 19.07.2021 до 27.09.2021 нараховувались відсотки в порядку, визначеному пунктами 1.4-1.6 укладеного договору, відсотки нараховувались в межах обумовленого сторонами в договорі строку, на кінець цього періоду сума заборгованості склала 9080,67 грн. за тілом та 5064,52 грн. за відсотками. У вказаному періоді відповідач здійснював часткове погашення боргу, сплачені суми зараховувались як в рахунок погашення тіла, так і в рахунок погашення відсотків (а.с. 82). Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1 статті 628 ЦК України). В абзаці 2 частини 2 статті 639 ЦК України визначено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до частин 1, 2 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 1049 Цивільного кодексу України). Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, в тому числі, з договорів. Згідно статті 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За вимогами ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із частиною 2 статті 1054 та частиною 2 статті 1050 ЦК України, наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Положеннями частини 1 статті 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора. Відповідно п. 1 ч. 1ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Судом встановлено, що між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем було укладено кредитний договір, за яким відповідач отримав кредитні кошти в сумі 12100,00 грн. Матеріалами справи підтверджується укладення сторонами кредитного договору, який містить умови кредиту, розмір процентної ставки, строк користування кредитом та інші істотні умови. Матеріали справи також містять докази на підтвердження того, що картковий рахунок, на який було перераховано кредитні кошти, належить відповідачу. З розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що відсотки нараховувались за відсотковими ставками, які передбачені умовами договору та в межах передбаченого договором строку кредитування. Положеннями ч. 1 ст. 512 та ст. 514 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Наданими доказами підтверджується відступлення права вимоги до відповідача за укладеним з відповідачем кредитним договором. Таким чином, позивач, як новий кредитор, має право вимагати стягнення на свою користь коштів за вказаним кредитним договором. Таким чином, сума заборгованості та відступлення до позивача права вимоги за кредитним договором підтверджені належними доказами, а тому борг у загальному розмірі 14145,25 грн. підлягає стягненню з відповідача. На підставі ст. 141 ЦПК України у зв?язку з задоволенням позовних вимог, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 2422,40 грн., сплачений при зверненні до суду. Позивачем заявлено клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7 000 грн. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача подано договір про надання правничої допомоги, відповідно до п. 3.3. якого гонорар складається з суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені сторонами в протоколі погодження, додатком до якого є протокол погодження вартості послуг. Також надано копію додаткової угоди, відповідно до якої адвокату доручено надання правової допомоги у даній справі, акт прийому-передачі наданих послуг на суму 7 000 грн. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідачем заявлено клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу. Враховуючи наявність клопотання відповідача про зменшення витрат на правничу допомогу, той факт, що справа є нескладною та малозначною, а також фактичний обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, до 1 000 грн .

Outcome: approved