Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог: ТзОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову посилається на те, що 19.05.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕЛФІ КРЕДИТ» та [PERSON] укладено Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту по продукту «NewShort» №786019. Відповідно до умов якого Товариство надало Відповідачу грошові кошти у розмірі 17000 грн. Строк кредиту 360 днів. Стандартна процентна ставка 2,2% в день. Термін повернення кредиту 13.05.2024р. Відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені Договором. Укладаючи кредитний договір відповідач та кредитодавець уклали договір у вигляді електронного документа у відповідності до ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» та ст. 6, 7, 12 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг». Відповідач підписала Кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором Е513 від 19.05.2023 Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк, визначеними умовами кредитного договору. Відповідач своїх обов`язків за угодою не виконав, у зв`язку з чим станом на дату подання позовної заяви заборгованість відповідача перед позивачем становить 101897,99грн, а саме: заборгованість за тілом кредиту 16999,99грн; заборгованість за відсотками 84898,00грн.; 01.02.2024 між ТОВ«Селфі кредит`та ТзОВ«ФК «Кредит-Капітал`укладено договір відступлення прав вимоги №01022024, у відповідності до умов якого відбулось відступлення права вимоги за кредитним договором № 786019 від 19.05.2023 року, укладеним між ТОВ «Селфі кредит» та [PERSON] ''Враховуючи вище викладене, оскільки відповідач в добровільному порядку не виконала своїх зобов`язань за договором про споживчий кредит № 786019 від 19.05.2023 року, позивач просив стягнути з [PERSON] на свою користь 101897,99грн. Стислий виклад позиції сторін: Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак від нього поступила заява, в якій просить справу слухати у відсутності представника , позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав, зазначених в позовній заяві. Просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТзОВ Фінансова Компанія «Кредит-Капітал заборгованість за Кредитним договором № 786019 від 19.05.2023 в загальному розмірі 101897,99грн, з яких 16999,99грн прострочена заборгованість за сумою кредиту; 84898,00грн прострочена заборгованість за сумою, а також судові витрати. Не заперечує щодо проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, про час і місце слухання справи повідомлялась завчасно належним чином, рекомендованою кореспонденцією .Про причини неявки відповідач не повідомила, подала заяву про слухання справи у її відстуності, відзив від віповідача не надходив. У відповідності до ст. 223 ЦПК України суд дійшов висночвку про розгляд справи у відсутності ввідповідача, яка належним чином повідомлена. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Процесуальні дії у справі: Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 27,102025 по справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Фактичні обставини справи, встановлені судом: 'Судом встановлено, що 19.05.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕЛФІ КРЕДИТ» та [PERSON] укладено Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту по продукту «NewShort» №786019. Відповідно до умов якого Товариство надало Відповідачу грошові кошти у розмірі 17000 грн., Строк кредиту 360 днів. Стандартна процентна ставка 2,2% в день. Термін повернення кредиту 13.05.2024р. Укладаючи кредитний договір відповідач та кредитодавець уклали договір у вигляді електронного документа у відповідності до ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» та ст. 6, 7, 12 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг». Відповідач підписала Кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором Е513 від 19.05.2023 Відповідно до довідки про ідентифікацію підтверджено, що клієнт [PERSON] з яким укладено договір № 786019 від 19.05.2023 ідентифікована Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит». Акцепт договору позичальника одноразовий ідентифікатор Е513,о 19:05: 2023 19: 46:36 , номер моб . тел. [NUMBER] . Кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти [NUMBER] (п. 2.1. Договору). 19.05.2023 року відповідачем також було підписано паспорт споживчого кредиту, в якому зазначено основні умови кредитування, інформацію щодо процентної ставки, порядок повернення кредиту . На підтвердження виконання ТОВ «Селфі Кредит» зобов`язань щодо перерахування коштів за кредитним договором позивачем надано суду лист-повідомлення від 22.04.2023 року про успішне перерахування коштів від ТОВ «Універсальні Платіжні рішення» відповідно до договору на переказ коштів ФК-П-21/05-25 від 27.05.2021.» на карту № [NUMBER] о 19:05:16 на смуму 17 000,00грн , номер транзакції в системі iPay.ua-2401707008 . ТзОВ «Селфі Кредит» умови кредитного договору виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредит на потрібну йому суму, проте відповідач зі свого боку не виконав умов договору. Згідно із договором факторингу № 01022024 від 01 лютого 2024 року, укладеного між ТОВ «Селфі Кредит», з однієї сторони, та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», з другої сторони, на умовах, встановлених цим договором та відповідно до глави 73 ЦК України фактор набув права вимоги від клієнта та сплатив клієнту фінансування в сумі, що дорівнює ціні договору в порядку та в строки, встановлені договором, а клієнт відступив (передав) факторові права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами . Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 01022024 від 01 лютого 2024 року [PERSON] РНОКПП: [NUMBER] , за кредитним договором № 786019 станом на 01 лютого 2024 року не виконав зобов`язання щодо повернення кредиту ТОВ «Селфі Кредит».. Як визначено у розрахунку заборгованості за договором № 786019 від 19.05.2023 року про надання коштів на умовах споживчого кредиту, станом на 01 лютого 2024 року прострочена заборгованість відповідача за тілом кредиту складає 16999,99грн, а за нарахованими відсотки -84898,00грн.(а.с. 59-65). 14.10.2025 року на адресу відповідача було направлено досудову вимогу, а саме ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» вимагало протягом 7 днів з моменту отримання цієї вимоги погасити заборгованість у загальному розмірі 101897,99грн грн.. Також, на підтвердження позовних вимог до матеріалів справи позивачем долучено копії: Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, ТОВ «Селфі Кредит»; додатку № 1 до договору про надання споживчого кредиту № 786019 від 19:05: 2023 (графік платежів); акту приймання-передачі реєстру боржників від 01 лютого 2024 року до договору факторингу № 01022024 від 01 лютого 2024 року; платіжної інструкції № 74875 від 01 лютого 2024 року щодо оплати за відступлення права вимоги згідно договору факторингу № 01022024 від 01 лютого 2024 року; виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадський формувань щодо ТОВ «ФК «Кредит-Капітал». Мотиви з яких виходить суд та застовані норми права: Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). За змістом статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України). В силу частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень статті 11 Закону України від 3 вересня 2015 року №675-VIII «Про електронну комерцію» слідує, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана, зокрема, шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону №675-VIII). В силу пункту 6 частини першої статті 3 Закону №675-VIII, електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання частини другої статті 1054 ЦК України), позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У частині першій статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша статті 612 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором. Зобов`язання має виконуватися належним чином, у тому числі відповідно до умов договору та вимог закону. Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам. Судом на підставі наданих доказів встановлено, що між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» від 19.05.2023 №786019 у електронній формі. Відповідно до пункту 1.1 правочину укладення цього договору здійснюється за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Селфі Кредит», доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт. Електронна ідентифікація споживача здійснюється при вході споживача в особистий кабінет в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. На підставі пункту 9.6 договору цей договір укладається шляхом направлення його тексту підписаного зі сторони товариства електронним підписом в особистий кабінет споживача для ознайомлення та підписання. Електронний підпис товариства створюється на договорі шляхом накладення аналогу власноручного підпису уповноваженої особи товариства та відтиску печатки товариства, що відтворені засобами електронного копіювання за зразком попередньо узгодженим сторонами в укладеному договорі про використання аналогу власноручного підпису для вчинення правочинів. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом споживача, що створений шляхом використання споживачем одноразового ідентифікатора, який формується автоматично на стороні товариства для кожного разу використання та направляється споживачу на номер мобільного телефону, повідомлений останнім товариству в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства, зазначений в цьому договорі. Введення споживачем коду одноразовим ідентифікатором цього договору створює підпис споживача на договорі та вважається направленням товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього договору. Зібрані у справі докази вказують нате,що ТОВ «Селфі Кредит», і [PERSON] уклали в електронній формі кредитний договір, який підписано сторонами електронним підписом,одноразовим ідентифікатором Е513. Отже, ТОВ «Селфі Кредит», і [PERSON] у письмовій формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору, зокрема, щодо розміру кредиту, порядку його надання та повернення, строку кредитування, порядку нарахування та сплати процентів, прав і обов`язків сторін, відповідальності за порушення умов договору тощо. При цьому, спірний договір в судовому порядку не оскаржувався, не визнавався недійсним, тобто, в силу положень статті 204 ЦК України, діє презумпція правомірності указаного правочину. Відповідно до статті 202, частини першої статті 626 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договором є домовленість двох або більше сторін на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У відповідності до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). За змістом положень статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Суд виходить із того, що у справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме: надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором. Зазначене узгоджується із висновками Верховного Суду, наведеними у постанові від 11 вересня 2024 року у справі № 752/17604/15-ц (провадження № 61-14780св23). Відповідно до частини першої статті 13 Закону України «Про електронну комерцію» (далі - Закон № 675-VIII) розрахунки у сфері електронної комерції здійснюються відповідно до законів України «Про платіжні послуги», «;Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», інших законів та нормативно-правових актів Національного банку України. Розрахунки у сфері електронної комерції можуть здійснюватися з використанням платіжних інструментів, електронних грошей, шляхом переказу коштів або оплати готівкою з дотриманням вимог законодавства щодо оформлення готівкових та безготівкових розрахунків, а також в інший спосіб, передбачений законодавством України, що регулює надання платіжних послуг. Суд вважає, що факт наявності і розміру заборгованості може бути доведено не лише випискою про рух коштів по рахунку, а й сукупністю інших доказів, зокрема: кредитним договором з додатками, заявами на переказ готівки, розрахунком заборгованості, довідками з фінансових установ тощо. Як вказав Верховний Суд у постанові від 25 січня 2023 року у справі № 209/3103/21 (провадження № 61-9710св22), відсутність у справі, яка переглядається, оригіналів первинних бухгалтерських документів, не є підставою для висновку про невиконання умов договору банком та, як наслідок, неотримання позичальником грошових коштів за кредитним договором. З урахуванням принципів цивільного права, зокрема, добросовісності, справедливості та розумності, сумніви щодо дійсності, чинності та виконуваності договору (правочину) повинні тлумачитися судом на користь його дійсності, чинності та виконуваності (див., зокрема постанову Верховного Суду від 10 березня 2021 року у справі № 607/11746/17 (провадження № 61-18730св20)). Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, якими суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою (див. постанову Верховного Суду від 22 квітня 2021 року у справі № 904/1017/20). У справі «J.K. AND OTHERS v. SWEDEN» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголосив, що «у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування «поза розумним сумнівом» («beyond reasonable doubt»). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри. Цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри (постанова Верховного Суду від 10 вересня 2024 року у справі № 523/4865/18). Загальними вимогами процесуального права, закріпленими у статтях 76-78, 81, 83, 84, 87, 89, 228, 235, 263-265 ЦПК України, визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову (дослідження обґрунтованості, наявності доказів, що їх підтверджують). Факт перерахування коштів підтверджується долученим до позову лист-повідомлення від 22.04.2023 року про успішне перерахування коштів від ТОВ «Універсальні Платіжні рішення» відповідно до договору на переказ коштів ФК-П-21/05-25 від 27.05.2021.» на карту № [NUMBER] о 19:05:16 на смуму 17 000,00грн , номер транзакції в системі iPay.ua-2401707008 . Саме такий номер платіжної картки для зарахування коштів було зазначено позичальником у кредитному договорі №786019 від 19.05.2023 , укладеному з ТОВ «Селфі Кредит». Враховуючий умови пункту 2.1 кредитного договору, за якими кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки№ [NUMBER] відповідачу було перераховано кредитні кошти на вказану банківську карту без відкриття рахунку. Судом врахуванов, що ТОВ «Селфі Кредит» не відкриває карткових рахунків для перерахування кредитних коштів, а лише надсилає суму позики на існуючий рахунок позичальника у банку-еквайрі, який вказується самим позичальником. Тобто позичальнику окремий рахунок у кредитодавця не відкривався, а отже виписки за даним кредитним договором відсутні як такі. Відповідачем не спростовано факт надання ним всіх особистих ідентифікуючих даних, його платіжної картки, без надання яких і відповідного підтвердження, ознайомлення з відповідними умовами та правилами отримання та повернення кредитних коштів, відповідний кредит не міг бути наданий. Згідно зі статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України), Враховуючи, що у справах про стягнення кредитної заборгованості до предмета доказування включаються серед іншого обставини щодо розміру заборгованості, відповідно розрахунок заборгованості є належним доказом наявності та розміру заборгованості. Належним чином дослідити поданий стороною доказ (у даному випадку - розрахунок заборгованості за кредитним договором), перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування і навести у рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду. У даній справі позивач надав докази перерахування коштів на банківську картку за номером, який відповідач зазначив у кредитному договорі, а також детальний розрахунок заборгованості, який був проведений ТОВ «Селфі Кредит» і містить як суму отриманого кредиту, так і період нарахування та розмір відсотків за договором. Наданий позивачем розрахунок є належним доказом наявної заборгованості відповідача за простроченим тілом кредиту та процентами, підтверджує несвоєчасне погашення кредиту і в повній мірі підтверджує доводи позивача про наявність заборгованості за кредитом у загальному розмірі 101897,99грн грн. При цьому відповідачем не було спростовано факт наявності та розміру заборгованості, хоча це є його процесуальним обов`язком. Відповідно до положень статей12,81 ЦПК Українивизначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Звертаючись до суду з вказаними позовними вимогами, позивач посилався на те, що до нього перейшло право вимоги до відповідача за договором № 01022024-1 від 01.02.2024року, а також на підставі реєстру прав вимоги. Відповідно дост. 1077 ЦК Україниза договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Так, з матеріалів справи вбачається, що 01 лютого 2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу № 29012024-1, відповідно до якого предметом договору є право грошової вимоги. На умовах даного договору фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові своє право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, зазначеними у реєстрі боржників. Внаслідок цього позивач ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло право вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. Відповідно до п. 1.1 договору факторингу, на умовах, встановлених цим договором та у відповідності доглави 73 ЦК України, фактор набуває права вимоги від клієнта та сплачує клієнту за відступлення прав вимог фінансування у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та у строки встановлені цим договором, а клієнт відступає (передає) факторові права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами. Згідно п.6.2.3 договору права вимоги переходять до фактора після підписання сторонами Акту приймання-передачі реєстру боржників за формою додатку 2 цього договору та виконання фактором вимог пункту 7.2 договору. Відповідно до акту приймання-передачі Реєстру боржників від 01.02.2024 року до договору факторингу від 01.02.2024 за № 29012024-1, згідно з вимогами пункту 8.3 договору факторингу від 01.02.2024 за № 29012024-1, ТОВ «Селфі Кредит» передав, а ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» прийняв реєстр боржників клієнта від 01.02.2024. Кількість боржників 11562. Загальна сума заборгованості 178658453грн62коп. Як вбачається з платіжної інструкції (безготівковий переказ в національній валюті) № 74875, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перерахувало кошти ТОВ «Селфі Кредит» у сумі 2762377,25 грн. Призначення платежу: плата за відступлення прав вимоги згідно договору факторингу № 29012024-1 від 01.02.2024. Згідно реєстру боржників до договору факторингу № 29012024-1від 01.02.2024, під номером 4282 перейшло право вимоги щодо [PERSON] із сумою заборгованості 101897,99 грн за кредитним договором № 786019від 19.05.2023. При визначенні дійсності вимоги підлягають застосуванню нормистатті 204 ЦК України, за змістом якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права та обов`язки, поки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Таким чином, у разі не спростування презумпції правомірності договору всі права набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Наведене відповідає сталій позиції Верховного Суду, зокрема, сформованій у справах №916/1171/18 від 16.04.2019, №910/8682/18 від 14.11.2018, №904/8978/17 від 30.08.2018. Позичальник не оскаржував договір факторингу та не надав суду належних, допустимих і достовірних доказів, які б свідчили про недійсність переданих вимог, в силу прямого приписустатті 204 ЦК України. Отже, договір факторингу є чинним, його дійсність не оспорена, а тому підлягала виконанню. Відтак, ТОВ «Фінансова компанія «Кредит капітал» підтвердило свій процесуальний статус позивача щодо права вимоги за кредитним договором № кредитним договором № 786019від 19.05.2023 ТОВ «Селфі Кредит» перерахувало на рахунок відповідача грошові кошти в розмірі 17000, 00 грн. Таким чином, первісний кредитор свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі, погодженому сторонами. За таких обставин суд дійшов висновку, що [PERSON] не виконала зобов`язання за кредитним договором, а тому з неї на користь ТОВ «Селфі Кредит» як нового кредитора слід стягнути заборгованість за тілом кредиту у розмірі 17 000 грн. Звертаючись до суду позивач просив стягнути з [PERSON] заборгованість за процентами за договором № 786019від 19.05.2023року у розмірі 84898, 00 грн Згідно п. 1.4 кредитного договору строк кредиту 360 дні. Згідно пункту 1.5.1 Стандартна процентна ставка становить 2,2 % в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, проценти за користування кредитними коштами за договором про споживчий кредит нараховувалися у період з 19.05.2023 по 01.02.2024 в межах строку кредитування Відповідач була ознайомлена з умовами кредитного договору, в тому числі щодо строку дії договору та нарахування відсотків за користування кредитом, що підтверджується її підписом під графіком платежів та таблицею розрахунків. Як вбачається з долученого до матеріалів справи розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Селфі Кредит» (первісний кредитор), нарахування відсотків за користування кредитом здійснювалось за період з 09.05.2023 (дата укладення кредитного договору) по 01.02.2024 (дата відступлення права вимоги), тобто в межах строку дії кредитного договору, та за відсотковою ставкою 2,2%, яка погоджена сторонами договору та не суперечить вимогам закону. Таким чином кредитором правомірно здійснено нарахування відсотків за користування кредитом у строки, встановлені договором. При цьому сума та розрахунок заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 786019 від 19.05.2023 було передано позивачу від первісного кредитора ТОВ «Селфі Кредит» згідно договору факторингу № 01022024 від 01.02.2024. Після отримання права вимоги до відповідача позивачем жодних нових сум щодо стягнення заборгованості не нараховувалося і відсотки були нараховані протягом строку кредитування. Таким чином розмір заборгованості відповідача [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту № 786019 від 19.05.2023, складеного ТОВ «Селфі Кредит», станом на дату звернення до суду складає 101897,99 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 16999,99 грн; заборгованість за відсотками 84898,00 грн, яка за вказаними обставинами справи підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Із матеріалів справи вбачається, що вказана позовна заява подана через систему «Електронний суд», та відповідно до ч. 3 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір позивачем сплачено із застосуванням понижуючого коефіцієнту відповідного розміру ставки судового збору - 0,8, що становить 2422,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №24301 від 14.10.2025. За результатами розгляду справи суд дійшов висновку про задоволення часткове позовних вимог ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Також на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано: договір про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025, укладений між ТОВ ФК «Кредит Капітал» та АО «Апологет», згідно п.п. 2.3., 2.4 якого вартість наданих послуг правничої допомоги за 1 кредитну справу склада є 8000,00 грн. Детальна інформація про справу, обсяг послуг, ціну послуг вказуються у акті наданих послуг; Відповідно до акту наданих послуг правової допомоги № 251 від 08.10.2025, згідно якого вартість послуг правничої допомоги складає 8000,00 грн. Витрати на надану професійну правничу допомогу підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 та ч. 8 ст. 141 ЦПК України). Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 02.12.2020 у справі № 317/1209/19, від 03.02.2021 у справі № 554/2586/16-ц, від 17.02.2021 у справі № 753/1203/18, від 12.05.2025 від 14.09.2022 у справі № 295/190/20, та інших. Тому враховуючи повністю задоволення позовних вимог ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», на підставі ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн Висновки суду: Враховуючи викладене, дослідивши та проаналізувавши подані письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ`до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором небхідно задоволити повністю та стягнути з [PERSON] на користь ТзОВ Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за Кредитним договором № 786019 від 19.05.2023року року в загальній сумі 101897,99 грн.з яких прострочена заборгованість за сумою кредиту - 16999,99грн., прострочена заборгованість за сумою відсотків - 84898,00 грн, а також судові витрати в сумі 10422,40 грн з яких -сплачений судовий збір в сумі 2422,40 грн. та 8000,00 грн витрат на правничу допомогу. Стягнути з [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) на користь ТзОВ Фінансова Компанія «Кредит-Капітал»(ЄДРПОУ 35234236,) - 10422.40 грн. сплачених судових витрат. На підставі ст.ст. 205, 205, 512, 514, 526, 625- 626, 628-629, 633-634, 638, 1048-1049, 1054-1055 ЦК України, ст.ст. 11, 12 ЗУ «Про споживче кредитування»,

Outcome: approved