Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до Кодимського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , що зареєстрований 26.12.2008 року Першим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №1050. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 26.12.2008 року між сторонами було укладено шлюб, від якого вони мають двох спільних синів неповнолітнього [PERSON] , [INFO] та малолітнього [PERSON] , [INFO] . З лютого 2025 року сімейні відносини між нею та відповідачем припинилися, вони проживають окремо один від одного, не ведуть спільного сімейного життя та побуту через відсутність почуттів та взаємної відповідальності. Крім того, на даний час, вона має стосунки з іншим чоловіком та бажає створити з ним сім`ю, про що відомо відповідачу. За таких обставин, на думку позивача, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі та суперечать інтересам кожного з подружжя. Строк на примирення надавати недоцільно, оскільки спроби щодо примирення не надали жодних результатів та це не виправить стан шлюбних відносин, а лише погіршить її психологічний стан. З огляду на вищевикладене, просить позовні вимоги про розірвання шлюбу задовольнити. Крім того, просить після розірвання шлюбу відновити її дошлюбне прізвище « [PERSON] ». В судовому засіданні представник позивача адвокат Козирєва Н.В. заявлені [PERSON] позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] через підсистему «Електронний суд» у встановлений судом строк подав відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти розірвання шлюбу, посилаючись на те, що у них з дружиною є двоє дітей; вони з позивачем знаходяться у шлюбних відносинах 17 років та він вважає, що негаразди у шлюбі мають тимчасовий характер і є реальна можливість зберегти шлюб. В судовому засіданні представник відповідача адвокат Кравець І.Г. підтримала обставини, викладені у відзиві на позовну заяву, та позов не визнала, заперечуючи проти розірвання шлюбу. Крім того, ухвалою Кодимського районного суду від 06.02.2026 року відповідачеві було відмовлено у наданні строку на примирення, враховуючи категоричну позицію позивача щодо необхідності розірвання шлюбу. Заслухавши учасників цивільного процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З оригіналу свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 01 травня 2025 року Хаджибейським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), вбачається, що 26.12.2008 року Першим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис за № 1050. Після державної реєстрації шлюбу дружина змінила своє дівоче прізвище на прізвище чоловіка - " [PERSON] ". Від цього шлюбу сторони мають двох спільних синів неповнолітнього [PERSON] , [INFO] та малолітнього [PERSON] , [INFO] . Ці обставини підтверджуються копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 11.01.2011 року та серії [NUMBER] від 26.10.2016 року. Як роз `яснив Верховний Суд України, згідно зіст.24 цього Кодексушлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН. Згідно ч.3 ст.105 СК Українишлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно достатті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на вищевикладене, враховуючи те, що подружжя проживає окремо один від одного та спільного побуту не ведуть, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, суд дійшов до висновку, що фактичні подружні стосунки сторони припинили. Крім того, суд не знайшов підстав щодо надання сторонам строку на примирення за заявою відповідача, виклавши свої обґрунтування в ухвалі суду від 06.02.2026 року. Ретельний аналіз цих обставин свідчить проте, що позивач не бажає жити однією сім`єю з відповідачем. Збереження шлюбу буде суперечити як інтересам позивача, так і інтересам іншого з подружжя, враховуючи, що однією із причин припинення шлюбних відносин є бажання позивача створити іншу сім`ю. Примушування [PERSON] до шлюбу із [PERSON] не допускається. За таких обставин, суд дійшов до висновку, що шлюб між сторонами належить розірвати. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В силу ст. 141 ЦПК Українисудові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved