overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов`язаного з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал", через свого представника - адвоката Усенка Михайла Ігоровича (ордер на надання правничої допомоги серії ВС №1381377 від 02 липня 2025 року), звернулося в суд з позовом до відповідача [PERSON] та просить стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором №487356 від 14.11.2022 року в розмірі 26760,00 грн., судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 14.11.2022 між [PERSON] та ТОВ "СЕЛФІ КРЕДИТ" укладено Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту по продукту «NewShort» №487356 (надалі кредитний договір), відповідно до умов якого Товариство надало Відповідачу грошові кошти у розмірі 3000 грн., а Відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені Договором Згідно п. 9.2. кредитного договору, Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами Сторін та діє до повного виконання Споживачем зобов`язань за ним. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало Відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначений умовами кредитного договору. Однак, Відповідач не виконав належним чином умов кредитного договору. Відповідно до умов кредитного договору, відповідач підписав Кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. У подальшому, 01.02.2024 року ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «Фінансова Компанія «КредитКапітал»,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

Відповідно до ч. 6 статті 259 ЦПК України, зважаючи на складність справи та необхідність витрат значного часу для складання повного рішення суду, суд вважає за необхідне оголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. Він пояснив, що причиною розлучення стало те, що сімейне життя між ними не склалось, вони втратили поозуміння один між одним, постійні сварки та конфлікти. Сторони не проживають разом вже 2 роки. Подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим. Відповідачка подала до суду заяву, в якій визнала позов повністю. Обидві сторони подали заяви про розгляд справи за їх відсутності та повідомили, що примирення неможливе. Суд розглядає спір на підставі наявних матеріалах в справі. Відповідно до статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Суд встановив, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20 вересня 2010 року Бердичівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бердичівському районі Житомирської області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, актовий запис № 7 (свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] ). Мають спільну дитину - [PERSON] ( [INFO] ). Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частини першої статті 24 СК України). Частиною третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідачка має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу (пункт 1 частини другої статті 49 ЦПК України). У разі визнання відповідачкою позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачкою позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (частина четверта статті 206 ЦПК України). Суд бере до уваги на фундаментальний принцип, згідно з яким примусове збереження шлюбу є неприпустимим. Визнання Відповідачкою не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, враховуючи, що Суд не може примушувати до збереження шлюбу, якщо хтось один із подружжя не бажає його продовжувати, і, зважаючи на те, що у цій справі воля обох сторін на розірвання шлюбу виражена чітко і недвозначно, подальше збереження шлюбу було б невиправданим і не відповідало б інтересам жодної зі сторін. Таким чином, позов про розірвання шлюбу має бути задоволений повністю. Відповідно до статті 141 ЦПК судові витрати по сплаті судового збору залишити за Позивачем за його заявою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Вона пояснила, що сторони проживають окремо через різні погляди на життя та цінності. Сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, спроби примиритися результату не дали. Подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим. Відповідач подав до суду заяву, в якій визнав позов повністю. Обидві сторони подали заяви про розгляд справи за їх відсутності та повідомили, що примирення неможливе. Суд розглядає спір на підставі наявних матеріалах в справі. Відповідно до статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Суд встановив, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 07 червня 2019 року Вишгородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 161 (свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] ). Сторони мають спільну малолітню дитину - [PERSON] ( [INFO] ). Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частини першої статті 24 СК України). Частиною третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу (пункт 1 частини другої статті 49 ЦПК України). У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (частина четверта статті 206 ЦПК України). Суд бере до уваги на фундаментальний принцип, згідно з яким примусове збереження шлюбу є неприпустимим. Визнання Відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, враховуючи, що Суд не може примушувати до збереження шлюбу, якщо хтось один із подружжя не бажає його продовжувати, і, зважаючи на те, що у цій справі воля обох сторні на розірвання шлюбу виражена чітко і недвозначно, подальше збереження шлюбу було б невиправданим і не відповідало б інтересам жодної зі сторін. Таким чином, позов про розірвання шлюбу має бути задоволений повністю. Судові витрати за заявою Позивачкою не відшкодовувати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Вона пояснила, що з часом сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до втрати взаєморозуміння .Будь-які спроби примиритися не давали бажаних результатів, оскільки сторони мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, адже буде суперечити інтересам кожного зі сторін. Позивачка подала заяву про те, що просить розглядати справу на підставі матеріалів справи, позов підтримує. Відповідач своїм правом подання відзиву не скористався, про розгляд справи був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого відправлення R067072508863. Неявка Відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд розглядає спір на підставі наявних матеріалах в справі. Відповідно до статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Суд встановив, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 14 грудня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ставищенського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 139 (свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] ). Сторони мають спільних двох малолітніх дітей - [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ). Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частини першої статті 24 СК України). Частиною третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 СК України Відповідно до статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ураховуючи, що Суд не може примушувати до збереження шлюбу, якщо хтось один із подружжя не бажає його продовжувати, і, зважаючи на те, що у цій справі воля Позивачки на розірвання шлюбу виражена чітко і недвозначно, подальше збереження шлюбу було б невиправданим і не відповідало б інтересам жодної зі сторін. Таким чином, позов про розірвання шлюбу має бути задоволений повністю. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Вона пояснила, що за час проживання в шлюбі з Відповідачем не знайшли спільної лінії поведінки один одного, спільне життя не склалося через несумісність характерів. Спільне господарство сторони тривалий час не ведуть. Подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, адже продовжувати шлюбні відносини Позивачка не бажає. Відповідач подав до суду заяву, в якій визнав позов повністю. Обидві сторони подали заяви про розгляд справи за їх відсутності та повідомили, що примирення неможливе. Суд розглядає спір на підставі наявних матеріалах в справі. Відповідно до статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Суд встановив, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 08 жовтня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 2002 (свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] ). Від шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON] ( [INFO] ). Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частини першої статті 24 СК України). Частиною третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу (пункт 1 частини другої статті 49 ЦПК України). У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (частина четверта статті 206 ЦПК України). Суд бере до уваги на фундаментальний принцип, згідно з яким примусове збереження шлюбу є неприпустимим. Визнання Відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, враховуючи, що Суд не може примушувати до збереження шлюбу, якщо хтось один із подружжя не бажає його продовжувати, і, зважаючи на те, що у цій справі воля обох сторні на розірвання шлюбу виражена чітко і недвозначно, подальше збереження шлюбу було б невиправданим і не відповідало б інтересам жодної зі сторін. Таким чином, позов про розірвання шлюбу має бути задоволений повністю. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

В листопаді 2025 року [PERSON] звернувся до Дніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Представник позивачки у прохальній частині позову просила про розгляд справи здійснювати без її участі, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Відповідач надав заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує, просив слухати справу за його відсутності. Судом встановлено, що сторони з 16 серпня 2008 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. У шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] . Спільне життя подружжя не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини, сімейні обов`язки з ведення спільного господарства припинені. На підставі наведеного, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки судом встановлено, що сім`я сторін носить формальний характер і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

02 січня 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 11402 грн. 80 коп., а також витрати по справі. У обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 29.03.2023 року між ТОВ «ФК «ВІВА КАПІТАЛ» та [PERSON] було укладено кредитний договір №1308830220743. Кредитний Договір № 1670214 від 21.02.2020 року було укладено строком на 10 днів. Проте, відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання. 04.10.2023 р. згідно умов Договору відступлення прав вимоги №04102023/2, ТОВ «ФК «ВІВА КАПІТАЛ» відступило право вимоги за Кредитним Договором № 1308830220743 від 29.03.2023 року на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС», а відповідно ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло права вимоги до відповідача. Згідно Договору відступлення права вимоги сума боргу перед новим кредитором: ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» є обґрунтованою та документально підтвердженою та становить 11402,80 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 4000,00 грн.; заборгованість за відсотками становить 7402,80 грн.. З урахуванням викладеного позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту №1308830220743 від 29.03.2023 року у сумі 11402,80 грн.. Ухвалою суду від 12.01.2026 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача до суду не з`явився, до початку розгляду справи надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав, просив проводити розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення у разі неявки до суду відповідача не заперечував. Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, однак до суду не з`явився, у запропонований судом строк відзиву на позовну заяву не надав. Заяв про відкладення розгляду справи та/або про розгляд справи за його відсутності на адресу суду не надходило, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 29.03.2023 року між ТОВ «ФК «ВІВА КАПІТАЛ» та [PERSON] було укладено кредитний договір №1308830220743. Кредитний Договір № 1670214 від 21.02.2020 року було укладено строком на 10 днів. Проте, відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання, що є грубим порушенням чинного законодавства України в частині виконання договірних відносин - ст.526 та ст.527 Цивільного кодексу України. Внаслідок чого,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивовано тим, сторони уклали шлюб 21.01.2023 року, який зареєстровано Коломийським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції, за актовим записом №27. Від цього шлюбу у сторін народилася одна дитина донька: [PERSON] , [INFO] . Спільне подружнє життя з відповідачем не склалося через різні характери та погляди на сімейне життя, непорозуміння та поведінку відповідача, сімейні відносини не підтримують. Позивач остаточно визначилась та бажає розірвати шлюб. Спору про місце проживання дитини та поділ спільно нажитого майна у них не має. Разом із позовною вимогою про розірвання шлюбу позивач просить суд вирішити питання про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитни. Відповідач є здоровий та працездатний, інших утримувачів немає, У зв`язку з чим, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з`явилася, іі представник адвокат Стасюк Ю.П. до суду подав заяву в якій просить розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримує. Правом подати відзив на позов у встановлений строк відповідач не скористався. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, відповідно до ч.2 ст.131 ЦПК України, згідно якої у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться, а також через оголошення на сайті Виноградівського районного суду веб-портал судова влади України. Заперечень проти позову відповідач не подав, жодних клопотань від його імені на адресу суду не надходило. Суд вважає, що в матеріалах справи, є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін по справі для її розгляду по суті та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпра надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Індустріального районного суду м. Дніпра головуючим суддею у розгляді цієї справи визначено суддю Недобитюк Н.В., ухвалою якої відкрите провадження у справі. Позивач та відповідач у судове засідання не з`явилися, однак 18.11.2025 через канцелярію Індустріального районного суду м. Дніпра подали заяви, у яких просили шлюб розірвати, розглядати справу без їх участі та не надавати строк на примирення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підлягають задоволенню, виходячи з наступного. У матеріалах справи наявна копія свідоцтва про шлюб виданого повторно, відповідно до якої [PERSON] та [PERSON] , зареєстровали шлюб 20.11.2004 у Індустріальному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 739. Від шлюбу позивач та відповідач мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 24.05.2011, видане Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 483). Позивач виявив бажання розірвати шлюб. Відповідач покладала надії на примирення і відновлення шлюбних відносин. Однак примирення тривалий час не відбувалося. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше сумісне життя та збереження сім`ї не відповідає волевиявленню позивача. Шлюб між позивачем та відповідачем підлягає розірванню. Між тим сторони не позбавені права у майбутньому укласти шлюб, у разі якщо на те буде їх спільна згода. Відповідно до частини 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно частини 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до частини 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач не висловлювала бажання повернути їй дошлюбне прізвище. Судовий збір по справі складає 1211 грн 20 коп, які повністю сплачені позивачем при зверненні до суду. Позивач у заяві від 20.12.2025 просив не стягувати з відповідача судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

Зважаючи на складність справи, суд вважає за можливе проголосити його вступну та резолютивну частини, відклавши складення повного судового рішення на строк не більш як 5 днів у відповідності до вимог ч. 6 ст. 259 ЦПК України.

Outcome: approved