Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-05 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до Яблунівської селищної ради Косівського району Івано-Франківської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер її брат, [PERSON] , [INFO] , який постійно проживав по день смерті в житловому будинку, який знаходиться в [ADDRESS] . Вона є єдиною спадкоємницею [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , інших спадкоємців за заповітом чи за законом не має. У встановлений законом шестимісячний строк вона не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті брата, [PERSON] , у зв`язку військовим станом та постійними повітряними тривогами. На даний момент вона звернулась до приватного нотаріуса Косівського районного нотаріального округу про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно. Однак, у прийнятті заяви їй було відмовлено в зв`язку з пропуском терміну для подачі заяви про прийняття спадщини та повідомлено, що цей термін можливо продовжити лише в судовому порядку. Просить позов задоволити. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву із клопотанням про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи. Суд вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Як встановлено в судовому засіданні позивачка в справі [PERSON] [INFO] народилась та проживає в с.Стопчатів Косівського району Івано-Франківської області підтвердженням чого є копія паспорта гр України а.с.4. Позивачка в цій справі, [PERSON] [INFO] у зв`язку із одруженням змінила своє дошлюбне прізвище [PERSON] на [PERSON] підтвердженням чого є копія свідоцтва про одруження а.с.6. Долученими до справи копіями свідоцтв про народження а.с.5 стверджено, що [PERSON] , позивачка в цій справі та [PERSON] [INFO] доводяться між собою рідними братом та сестрою. Як вбачається із долученого до матеріалів справи копії свідоцтва про смерть а.с.7, [PERSON] [INFO] помер [INFO] . Позивачка стверджує що після смерті брата доглядала за його будинком, в неї також зберігалися ключі від нього, а саме тому вважала, що фактично вступила у володіння спадковим майном та прийняла спадщину. На час смерті брата в його будинку більше ніхто не проживав, інші особи, крім померлого в ньому зареєстровані не були. Згідно довідки, виданої виконкомом Яблунівської селищної ради за № 167/13-09 від 04.07.2025 року а.с.8, вбачається, що гр. [PERSON] року [INFO] , помер [INFO] , з 1978 року і до дня смерті постійно зареєстрований і проживав в будинку [ADDRESS] . Згідно даних по господарської книги № 5 Яблунівської селищної ради с. Стопчатів , житловий будинок [ADDRESS] належить [PERSON] . На день гр. [PERSON] в житловому будинку був зареєстрований один. Суспільна група господарства - робітничий двір. Заповіт від імені [PERSON] в Яблунівській селищній раді с. Стопчатів не посвідчувався. За оформленням спадщини у шестимісячний термін після смерті брата позивачка не зверталася, вважаючи що фактично прийняла спадщину, внаслідок чого відповідно до вимог закону, матиме право на отримання свідоцтва про спадщину без обмеження будь-якими термінами. Їй не було відомо, що з набрання чинності нового Цивільного кодексу України спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину тільки у разі якщо він постійно проживав (був зареєстрований) разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Тобто позивачка в справі пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини по поважних причинах, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини. Таким чином у [PERSON] виникла необхідність звернутися до суду із даним позовом, оскільки нею було пропущено строк звернення для прийняття спадщини, із поважних причин. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша та друга статті 1220 ЦК України). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до положень частини першої, третьої та п`ятої статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Фактичний вступ в управління або володіння будь-якою частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадкової маси. Таким чином, в наслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Прийняття спадщини - це не обов`язок спадкоємців, а їх право. Частиною першою та другою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). Наслідки пропуску строку для прийняття спадщини визначені статтею 1272 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України). Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. Таким чином, перевіривши доводи позовної заяви, суд доходить висновку, про поважність причин пропуску [PERSON] строку для подання заяви про прийняття спадщини. А відтак позов підлягає до задоволення, з визначенням додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. На підставі викладеного ст.ст. 15, 1216-1218, 1220, 1268-1270, 1272 ЦК України, та

Outcome: approved