Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

Заявник просить суд визнати його брата [PERSON] недієздатним, оскільки він є інвалідом другої групи та страждає на хронічний стійкий психічний розлад, внаслідок чого він має обмеження життєдіяльності, до спілкування, до контролю за своєю поведінкою, до трудової діяльності, до професійного навчання та до здобуття освіти та встановити над ним опіку і призначити заявника його опікуном. Ухвалою судді Радомишльського районного суду Житомирської області від 19 липня 2024 року, відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, відкрито провадження у даній справі та призначено судовий розгляд. Ухвалою Радомишльського районного суду Житомирської області від 11 жовтня 2024 року по справі призначено судово-психіатричну експертизу, у зв`язку з чим провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. 20 січня 2026 до суду надійшов висновок судово-психіатричного експерта №589-2025 від 30.12.2025. Ухвалою судді Радомишльського районного суду Житомирської області від 21 січня 2026 року провадження у справі поновлено. Заявник в судове засідання не прибув, про час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Представник заінтересованої особи Орган опіки та піклування Радомишльської міської ради в судове засідання не з`явився. До суду надав заяву, в якій просив проводити розгляд справи у його відсутність, заперечень проти заявлених вимог не надав. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не прибула, про час та місце слухання справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Адвокат Осадчий А.А. заявлені вимоги підтримав та просить їх задоволити. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до статті 30 Цивільного кодексу України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Згідно з частиною 1 статті 39 Цивільного кодексу України підставою для визнання фізичної особи недієздатною є хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок якого вона нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується виданим Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 25 вересня 1990 року. Також встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується виданим Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 23 березня 1984 року. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 10 вересня 1988 року вбачається, що 10 вересня 1988 року між « [PERSON] » та « [PERSON] » було зареєстровано шлюб. Після реєстрації шлюбу дружині надано прізвище [PERSON] . Мати заявника [PERSON] , померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане Радомишльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) 20.12.2021 року. Відповідно до Виписки з протоколу засідання ЛКК №234 від 13.06.2024, виданої КНП «Радомишльська лікарня» слідує, що [PERSON] , 1984 року народження потребує постійного стороннього догляду у зв`язку з діагнозом: розумова відсталість в стадії імбецильності. Згідно довідки № 1082/06 від 29.11.2023 року виданої Управляння соціального захисту населення вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою [ADDRESS] перебуває на обліку, як отримувач державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства ІІ групи з 01.03.2006 року по довічно та отримує допомогу в розмірі 2100,00 грн. З характеристики виданої «ПБК «Радомишль» від 05.03.2024 року слідує, що [PERSON] працює водієм навантажувача складу ТМЦ УС та ТЛ ПрАТ «ПБК «Радомишль» та за час роботи водієм проявив себе як відповідальний, пунктуальний, сумлінний працівник. Згідно повідомлення №7/525 від 14.03.2022 року наданого [INFO] слідує, що [PERSON] , [INFO] , 24 лютого 2022 року призвано на військову службу до лав ЗСУ для оперативного доукомплектування військ в період дії воєнного стану та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової та мобілізаційної готовності ЗСУ та інших військових формувань, до виконання дій на різкі зміни в оперативній обстановці. Згідно довідки №2987 від 20 вересня 2023 року наданої ВЧ [NUMBER] про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України слідує, що [PERSON] , дійсно в період з 02.07.2022 року по 09.11.2022 року, з 16.11.2022 року по 31.12.2022 року, з 02.05.2023 року по [INFO] брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України перебуваючи: у складі ВЧ [NUMBER] в Чернігівській області Новоград-Сіверського району (з 02.07.2022 року по 09.11.2022 року, з 16.11.2022 року по 31.12.2022 року), у складі ВЧ [NUMBER] в Південно-Донбаська шахта №1 м. Вугледар Донецької області (02.05.2023 року 11.06.2023 року). В підтвердження участі у бойових діях [PERSON] заявником надано копію посвідчення учасника бойових дій, виданого Управлінням персоналу штабу ВЧ [NUMBER] , серії [NUMBER] , з якого вбачається, що [PERSON] , набув статусу учасника бойових дій відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Згідно із висновком судово-психіатричного експерта Житомирської філії судових експертиз Державної Установи «Інститут судової психіатрії МОЗ України»за №589-2025 від 30.12.2025 року [PERSON] , [INFO] , слідує, що спадковість психопатологічно обтяжена. Від народження відставав в психічному розвитку, ріс неспокійним, непосидючим, розгальмованим, страждав на нічний енурез. Закінчив 9 класів допоміжної школи. Ніде не працював. Перебуває під наглядом психіатра з 1991 року з діагнозом Розумова відсталість в ступеню імбецильності з емоційно-вегетативною нестійкістю, розладом розвитку мовлення ІІІ рівня, соціально-трудовою дезадаптацією, був визнаний інвалідом ІІІ групи, в подальшому - ІІ групи з дитинства. Остання госпіталізація в 2011 році, тоді ж була встановлена ІІ група інвалідності безтерміново. Після виписки періодично відвідував лікаря-психіатра, переважно з питання направлення на МСЕК (оновлення ІПР). Під час огляду МСЕК у 2019 та 2024 році встановлювався діагноз: легкої розумової відсталості (F70.1). в 2007 в рамках кримінального провадження оглядався СПЕК, комісія дійшла висновку, що виявляє ознаки олігофренії в ступені легкої дебільності з емоційно-вегетативною нестійкістю. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. У 2014-2019 роках лікуючим лікарем відмічалось, що проживає з співмешканкою в с. Мала Рача, дітей не має, веде господарство, поведінка правильна, лікування не приймає. До квітня 2024 року за допомогою не звертався. В подальшому тричі звертався на прийом для отримання довідки «про опіку на брата, який служить в ЗСУ» направлення на ЛКК та МСЕК. Під час оглядів відмічалося, що свідомість збережена, орієнтований достатньо, надає інформацію про себе. Мислення сповільнене, відповіді з обмеженим запасом знань. Інтелект, пам`ять знижені. Гостра психотична симптоматика відсутня. Емоційно спокійний. При даному психіатричному огляді, [PERSON] виявляє ознаки легкої розумової відсталості (F70.0 МКХ -10) у вигляді достатнього орієнтування, досяжності до мовного спілкування, бідної мови, зниженої пам`яті та інтелекту, проте, розуміє та виконує інструкції, поведінка впорядкована та адекватна до умов перебування, не виявляє розладів сприйняття та маячіння. В той же час, наявні ознаки установчої поведінки, часто дає відмовні відповіді. За результатами аналізу медичної документації встановлено, в різні періоди життя [PERSON] встановлювались різні ступені розумової відсталості - від легкої до вираженої дебільності та нерізко вираженої імбецильності. З 2011р. на стаціонарне лікування не надходив. З 2014 р. соціально адаптований, проживає в цивільному шлюбі, веде господарство, порушень поведінки не спостерігається. Враховуючи, що на час огляду психічний стан не відповідає раніше встановленому діагнозу, саме - помірній розумовій відсталості, з недорозвитком мови. З метою уточнення ступеню інтелектуально-мнестичного зниження та емоційно-вольових порушень, визначення їх впливу на здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, виключення елементів установчої поведінки, [PERSON] потребує проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи, з подальшим вирішенням експертних питань які цікавлять суд. Відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії 10ААА № 726192, [PERSON] має групу інвалідності другу з 25 січня 2011 року, може виконувати просту некваліфіковану працю в спеціально створених умовах. Як вбачається з подання органу опіки та піклування, затвердженого рішенням виконавчого комітету Радомишльської міської ради Житомирської області №1201 від 10.09.2024 року слідує, що орган опіки та піклування виконавчого комітету Радомишльської міської ради Житомирської області визнає доцільним призначення [PERSON] опікуном над його братом [PERSON] , [INFO] , який є інвалідом другої групи з дитинства. Частиною 1 ст. 30 ЦК України передбачено, що цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Відповідно до частин 1, 2 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Частиною 1 ст. 300 ЦПК України передбачено, що суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Статтею 58 ЦК України передбачено, що опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Відповідно до ч. 4 ст. 63 ЦК України, опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до частини першої статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. У постанові Верховного Суду від 27 лютого 2025 року по справі № 344/2344/24 зроблено наступні висновки: що законодавством не передбачено обов`язку того, що визнання особи недієздатною та призначення опікуна в обов`язковому порядку має відбуватися в єдиному судовому процесі; якщо буде встановлено, що стосовно особи, над якою планується встановлення опіки, особа (як потенційний опікун) через проходження військової служби не може фактично виконувати свої обов`язки опікуна, то в задоволенні заяви про призначення опікуна такій особі буде відмовлено. Але це не означатиме, що у зв`язку з такою відмовою обов`язки опікуна ні на кого не покладатимуться, оскільки відмова в задоволенні таких вимог не позбавляє орган опіки та піклування можливості вирішити питання опіки над недієздатним відповідно до законодавства. Отже, призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно вимог ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка. З вище вказаного подання вбачається, що у [PERSON] є рідна сестра. При цьому, суд зазначає, що відповідно до статті 65 ЦК України, до встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування. Враховуючи викладене, в ході розгляду справи не встановлено доказів, які б свідчили про неможливість [PERSON] усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними, що не дає підстав для визнання його недієздатним. Також не доведено наявності можливості у заявника буди опікуном [PERSON] , а тому заява [PERSON] не підлягає до задоволення.

Outcome: dismissed