Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-10 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» звернулося до суду з указаним позовом в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №1624093 від 11.07.2024 у розмірі 23 998,49 грн. та судові витрати, пов`язані з розглядом справи.В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 11.07.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» та [PERSON] був укладений договір №1624093 про надання споживчого кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний в порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».Відповідно до умов кредитного договору ТОВ «Селфі Кредит» надає позичальнику кредит в гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Кредит надається строком на 351 дні (-в), стандартна процентна ставка становить 1,5% в день та застосовується у межах строку кредиту. ТОВ «Селфі Кредит», свої зобов`язання за кредитним договором виконало, та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 4500,00 грн. шляхом їх перерахування на картку позичальника № [NUMBER] , яку позичальник вказав при оформленні кредиту.29.01.2025 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Свеа Фінанс» було укладено договір факторингу № 01.02-03/25, відповідно до умов якого ТОВ «Свеа Фінанс» набуло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №1624093.Згідно розрахунку заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Свеа Фінанс» станом на дату подачі позову складає: заборгованість по тілу кредиту 4 499,99 грн.; заборгованість за відсотками 11 745 грн., пеня 7 753,50 грн., а всього заборгованість 23 998,49 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також судовий збір. Ухвалою судді Корольовського районного суду м. Житомира Пилипюк Л.М. від 15.09.2025 цивільну справу №296/10003/25 передано за підсудністю на розгляд до Богунського районного суду м. Житомира. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 16.10.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача не з`явилася, просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву до суду не направляла. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе, за згодою представника позивача, провести заочний розгляд справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши й дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності та кожен окремо, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 11.07.2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] був укладений договір № 1624093 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort», шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний в порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» (а.с. 13-21). Відповідно до Розділу 1 кредитного договору ТОВ «Селфі Кредит» надає позичальнику кредит в гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Кредит надається строком на 351 дні (-в), стандартна процентна ставка становить 1,5% в день та застосовується у межах строку кредиту. Кредитний договір підписаний електронним підписом відповідача, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора В997. Разом з договором про надання споживного кредиту за продуктом «NewShort» відповідач ознайомилася та підписала електронним цифровим підписом графік платежів та Паспорт споживчого кредиту, де зазначені основні умови кредитування (а.с. 22, 24-27). ТОВ «Селфі Кредит» свої зобов`язання за договором № 1624093 виконало в повному обсязі, перерахувало відповідачу 11.07.2024 на картку № [NUMBER] , яку позичальник вказав при оформленні кредиту, кошти у розмірі 4500,00 грн., що підтверджуються листом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕЙТЕК» від 30.01.2025 (а.с. 54). 29 січня 2025 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Свеа Фінанс» укладено договір факторингу № 01.02-03/25, відповідно до умов якого ТОВ «Селфі Кредит» за плату передає (відступає) новому кредитору ТОВ «Свеа Фінанс» право вимоги до боржників визначених у Реєстрах боржників (а.с. 55-68). Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 01.02-03/25 від 29 січня 2025 року заборгованість за кредитним договором, від ТОВ «Селфі Кредит» перейшла до ТОВ «Свеа Фінанс» на загальну суму 23 998, 49 гривень, з яких: заборгованість за основною сумою боргу - 4499,99 грн., заборгованість за процентами - 11745 грн., сума штрафних санкцій - 7 753,50 грн. (а.с. 79). Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в ст. 11 ЦК України, зокрема з договорів та інших правочинів. Відповідно до положень ч. 1 та ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до змісту ст.ст.610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав чинності 24 грудня 2023 року, було внесено зміни до Закону України «Про споживче кредитування». Зокрема, Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» були викладені в новій редакції. Пункт 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» (в редакції, що діяла до 24.12.2023) передбачав звільнення споживача від відповідальності за прострочення виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період дії воєнного стану. Проте, з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», цей пункт було змінено. Нова редакція пункту 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» (діюча з 24.12.2023) встановлює, що споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за прострочення виконання зобов`язань лише за договорами про споживчий кредит, укладеними до тридцятого дня включно з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг». Датою набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» є 24 грудня 2023 року. Відповідно, 30-й день включно з дня набрання чинності цим Законом припадає на 23 січня 2024 року (24.12.2023 + 30 днів). У даній справі встановлено, що договір №1624093 про надання споживчого кредиту між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] укладено 11 липня 2024 року. Отже, оскільки кредитний договір укладено після 23 січня 2024 року, тобто, пізніше 30-го дня з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» до [PERSON] не застосовуються положення пункту 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» щодо звільнення споживача від відповідальності за прострочення виконання зобов`язань за договорами про споживчий кредит. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 1624093 станом на 29.01.2025 ТОВ «Селфі Кредит» нарахувало заборгованість у розмірі 23998,49 грн., яка включає - 4499,99 грн., заборгованість за тілом кредиту; 11745,00 грн. - заборгованість за відсотками, пеня 7753,50 грн. (а.с. 49-53). Встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи на підставі поданих доказів, які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, свідчать про те, що [PERSON] не виконала в повному обсязі передбачених кредитним договором обов`язків по поверненню одержаних в якості кредиту грошових коштів, сплати процентів за користування кредитом, пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, а тому з нього на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором № 1624093 про надання споживчого кредиту від 11.07.2024 року в сумі 23998,49 грн., оскільки заявлені вимог є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2 422,40 грн. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду, що підтверджено документально. З огляду на викладене та

Outcome: approved