Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-05 00:00:00

І. Стислий виклад позицій позивача та відповідача. Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою, у якій просить стягнути з відповідача заборгованість за договором №8440142 від 15.01.2023 у розмірі 20850,00 грн; судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 8000,00 грн. Позов обґрунтовано обставинами: 15.01.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та відповідачем було укладено Договір про споживчий кредит №8440142, за яким останньому було надано в кредит 5000,00 грн, строком на 105 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитом, які нараховуються за кожен день користування кредитом, та обраховуються за ставкою 2 %. ТОВ «МІЛОАН» свої зобов`язання за Договором виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 5000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку Позичальника. Відповідно до Договору відступлення прав вимоги від 29.05.2023 №97-МЛ, позивач ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло право вимоги до відповідача. Всупереч умовам Договору, відповідач свої зобов`язання не виконав, в результаті чого утворилась заборгованість у зазначеному вище розмірі. Позиція відповідача У встановлений в ухвалі про відкриття провадження строк від відповідача не надходило ні заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, ні відзиву на позовну заяву. ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. 01.12.2025 позовна заява отримана судом. 08.12.2025 ухвалою судді провадження у справі було відкрито, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач відзив на позов не подав. Інших заяв, клопотань від сторін до суду не надходило. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Зміст позовних вимог полягає у стягненні з відповідача заборгованості, що виникла внаслідок порушення останнім грошового зобов`язання перед позивачем. 15.01.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та [PERSON] в електронному вигляді, було укладено Договір про споживчий кредит №8440142, який підписаний відповідачем електронним цифровим підписом одноразовим ідентифікатором U73943. За умовами Кредитного договору: сума кредиту становить 5000 грн, надається на строк 105 днів (15 днів пільговий період, 90 днів поточний період), шляхом переказу на картковий рахунок, дата повернення кредиту та сплати процентів в рекомендовану дату 30.01.2023, але не пізніше 30.04.2023, загальні витрати за пільговий період 2450,00 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту за пільговий період 7450,00 грн, загальні витрати за весь строк кредитування 15950,000 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту за весь строк кредитування 20950,00 грн; комісія за надання кредиту 950,00 грн, яка нараховується за ставкою 19,00% від суми кредиту одноразово; проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду 1500,00 грн, які нараховуються за ставкою 2,0% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду та 13500,00 грн, які нараховуються за ставкою 3,0% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом поточного періоду. Договір укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства. У вищевказаній анкеті-заяві від 15.01.2023 (яка містить детальну інформацію щодо процесу оформлення та розгляду заяви щохвилинно) та у п. 10 вищевказаного договору про споживчий кредит від 15.01.2023 року вказано, зокрема: Позичальник ПІБ; ідентифікаційний код, адреса реєстрації, номер телефону; в анкеті заяві, крім того, вказано дату народження останнього, паспортні дані, місце роботи, щомісячні доходи. Довідкою ТОВ «МІЛОАН» підтверджується ідентифікація клієнта [PERSON] .. Платіжним дорученням № 91472472 від 16.01.2023 року підтверджується перерахування ТОВ «МІОЛАН» на картковий рахунок отримувача Грибка В.В. 5000,00 грн, призначення платежу: кошти згідно договору № 8440142, також вказано ідентифікаційний код отримувача. Із відомостей про щоденні нарахування та погашення ТОВ «МІЛОАН» видно, що [PERSON] 16.01.2023 надано кредит в розмірі 5000 грн та нараховано комісію за оформлення кредиту 950,00 грн. Протягом пільгового періоду оплати боржником кредиту не здійснювалось. В період з 16.01.2023 по 30.01.2023 здійснювалось нарахування процентів згідно п.п. 1.5.2 договору в розмірі 100,00 грн, з 30.01.2023 по 30.04.2023 проценти нараховані в розмірі по 150,00 грн в день. 29.05.2023 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено Договір відступлення прав вимоги №97-МЛ, відповідно умов якого ТОВ «МІЛОАН» відступило позивачу право грошової вимоги до позичальників, в тому числі до [PERSON] за договором про споживчий кредит № 8440142 від 15.01.2023 на загальну суму заборгованості за кредитом 20850,00 грн. Долучені до матеріалів справи розрахунки свідчать про те, що внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором про споживчий кредит № 8440142 від 15.01.2023, значиться заборгованість за сумою кредиту у розмірі 5000,00 грн, за відсотками 14900,00 грн, за комісією 950,00 грн. Відповідачу за вихідним номером № 22737526/1335 від 04.11.2025 було надіслано письмову претензію про погашення кредитної заборгованості, проте заборгованість не сплачена. Відповідно до ч. 8 ст. 178, ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у ній матеріалами. IV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Щодо форми правочину та його змісту. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ч. 1 ст. 207 ЦК України). Договір, що за своєю правовою природою є двостороннім правочином, є домовленістю двох або більше сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.ст. 626,628 ЦК України). Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається за загальним правилом - шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до положень 12 Закону України «Про електрону комерцію» одним із моментів підписання електронного правочину є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно з абзацом 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтями 1046, 1048 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Щодо виконання зобов`язання. За загальним правилом, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону (ст.ст. 526,527,530 ЦК України). У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даними договором. Приписами ч. 2 ст. 615 ЦК України визначено: одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Щодо відступлення права вимоги. Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Така заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.516 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. V. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Відповідно до ч. 1, 2ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Частинами 1,3 статі 89 ЦПК України визначено, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідач погодилась з умовами Договору про споживчий кредит № 8440142 від 15.01.2023, про що свідчить наявність електронного підпису - одноразовий ідентифікатор для підписання кредитного договору. Встановлено, що кредитодавцем виконані умови договору, кредитні кошти були перераховані відповідачу. Останній не виконав зобов`язання за договором, вчасно отримані в кредит кошти не повернув, відсотки за користування такими коштами та комісію - не сплатив, заборгованість погашена не була. Також, судом встановлено набуття позивачем права вимоги до відповідача за Договором про споживчий кредит № 8440142 від 15.01.2023 на підставі договору факторингу від 29.05.2023. Таким чином, позивачем підтверджений факт укладення договору про споживчий кредит з відповідачем та порушення ним взятих на себе зобов`язань. Відповідач відзив на позов та будь-яких доказів на спростування того, що вона в електронному режимі підписувала договір для задоволення особистих потреб, отримувала кредитні кошти та користувалась ними, а також щодо суми заборгованості перед позивачем у вказаному розмірі - не надала. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, а обставини, викладені у позовні заяві - доведеними. Виходячи із встановлених фактичних обставин справи, вимог чинного законодавства, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Щодо розподілу судових витрат. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд,

Outcome: partial