Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-10 00:00:00

23.07.2025 ТОВ «ФК «ЄАПБ», в особі представника позивача Кудіної А. В., звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 33 000, 00 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 18.06.2024 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВАНС КРЕДИТ» (надалі - ТОВ «АВАНС КРЕДИТ») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 17358-08/2024. Кредитний договір було підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п. 8 кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін. Відповідно до підпункту 1.6. п. 1 кредитного договору, кошти кредиту надаються ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту. Кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно з підпунктом 1. 6. п. 1 кредитного договору. Підписанням кредитного договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» (підпункт 7.6. кредитного договору), які розміщені на веб-сайті товариства. Приймаючи умови кредитного договору відповідач підтверджує, що він повністю розуміє, погоджується та зобов`язується неухильно дотримуватися цих правил. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні статей 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. 24.12.2024 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №24122024, у відповідності до умов якого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 24.12.2024 до Договору факторингу №24122024 від 24.12.2024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 33 000, 00 грн, з яких: 10 000, 00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 18 000, 00 грн сума заборгованості за процентами, 5 000, 00 грн сума заборгованості за штрафними санкціями. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав своє зобов`язання, оскільки після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунок ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунок попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 24.12.2024 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Отже, відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором №17358-08/2024 в сумі 33 000, 00 грн, з яких: 10 000, 00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 18 000, 00 грн сума заборгованості за процентами, 5 000, 00 грн сума заборгованості за штрафними санкціями. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь зазначену заборгованості за кредитним договором №17358-08/2024 та понесені судові витрати. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.07.2025 головуючим суддею була визначена суддя Березовська О. А. Справа передана судді 24.07.2025. Відповідь №1599212 з Єдиного державного демографічного реєстру про реєстрацію місця проживання особи [PERSON] згенерована судом 24.07.2025 (а. с. 35). Ухвалою суду від 24.07.2025 вказана позовна заява прийнята до розгляду, відкрите провадження та постановлено розгляд справи проводити в спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін (а. с. 36). Копія ухвали суду з позовною заявою та додатками до неї, судова повістка тричі направлялась відповідачу за зареєстрованим місцем проживання рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, але кореспонденція була повернута суду у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою 15.08.2025, 22.10.2025 та 31.12.2025 (а .с. 42-43, 47-48, 50-51). Суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 23.01.2023 у справі №496/4633/18 (провадження № 61-11723св22), що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду. Отже, суд розцінює відповідача як такого, що повідомлений про дату, час та місце розгляду справи судом. Відповідач правом подання відзиву на позовну заяву не скористався, інші заяви та клопотання до суду також не надходили, повторно не з`явився в судове засідання. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи проводити у відсутність представника позивача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши позовну заяву та письмові докази у справі у їх сукупності, суд встановив, що між сторонами виникли цивільні правовідносини, а саме правовідносини, що виникають на підставі укладеного кредитного договору та договору факторингу, які регулюються відповідними нормами ЦК України, Законами України «Про електронну комерцію» та «Про споживче кредитування». Суд встановив, що 18.08.2024 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту №17358-08/2024. [PERSON] підписав цей договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором W1042 (а. с. 5-8). Відповідно до умов договору [PERSON] було надано кредит на суму 10 000, 00 грн строком на 120 днів. Тип кредиту: кредит. Мета отримання кредиту: на власні потреби клієнта, не пов`язані з підприємницькою діяльністю, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Дата надання кредиту 18.08.2024. Наданий кредит клієнт зобов`язується погасити в останній день вказаного строку кредитування. Дата погашення кредиту 15.12.2024 (п. 1.2. договору). За користування кредитом нараховуються проценти, що є платою за користування кредитом. Тип процентної ставки: фіксована. Процентна ставка становить 1, 50% в день та застосовується в межах строку кредитування, вказаного в п. 1. 2. цього договору (п. 1.4. договору). П. 1.5. кредитного договору передбачено, що кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнт, включаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Відповідно до п. 5.3. договору, у випадку прострочення клієнтом терміну сплати чергового платежу, визначеного в графіку платежів, товариство у перший день прострочення нараховує штраф у розмірі 100% від суми, несплаченого у встановлені Графіком платежів строки платежу, при цьому загальний розмір нарахованого штрафу не може перевищувати граничні обмеження, встановлені нормами чинного законодавства України про споживче кредитування. Штраф нараховується за порушення по кожному платіжному (розрахунковому періоду) окремо. Сторонами також був підписаний Додаток №1 до Договору про надання фінансового кредиту №17358-08/2024 від 18.08.2024 (а. с. 8 зворот, 9), з якого вбачаються такі умови кредитного договору: дата видачі кредиту 18.08.2024, дата платежу вказана кожен розрахунковий період 25 днів, останній розрахунковий період 20 днів, загальна кількість днів у розрахунковому періоді - 120, сума кредиту за договором 10 000, 00 грн, проценти за користування кредитом 18 000, 00 грн, реальна річна процентна ставка 11 188, 14 %, загальна вартість кредиту 28 000, 00 грн ( а. с. 9). ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та відповідачем був підписаний паспорт споживчого кредиту ( а. с.10-11). З листа вих. №3466_250423100805 від 23.04.2025 ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» вбачається, що 18.08.2024 було здійснено трансакцію на суму 10 000, 00 грн, маска картки [NUMBER] , призначення платежу: зарахування 10 000, 00 грн на карту [NUMBER] . 24.12.2024 між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» був укладений договір факторингу №24122024, за яким до позивача перейшло право вимоги до відповідача (а. с. 13-15). Перехід права вимоги також підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру боржників за договором факторингу №24122024 від 24.12.2024, платіжною інструкцією №588 від 27.12.2024 про перерахування коштів ТОВ «ФК «ЄАПБ» на рахунок ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» як оплату за відступлення прав вимоги за договором факторингу №2412024 від 24.12.2024, Витягом з Реєстру боржників до договору факторингу №24122024 від 24.12.2024. Передано право вимоги за основною сумою боргу - 10 000, 00 грн, сума заборгованості за відсотками 18 000, 00 грн, сума заборгованості за штрафними санкціями 5 000, 00 грн, сума заборгованості разом 33 000, 00 грн (а. с. 16-18). З розрахунку заборгованості за кредитним договором №17358-08/2024 від 18.08.2024, виконаного первісним кредитором, за період з 18.08.2024 по 24.12.2024, вбачається, що загальна сума заборгованості становить 33 000, 00 грн, яка складається з: 10 000, 00 грн сума заборгованості за кредитом, 23 000, 00 грн сума заборгованості за відсотками. Детальний аналіз розрахунку свідчить, що сума 23 000, 00 грн, яка у його висновку визначена як заборгованість за відсотками, фактично складається з заборгованості за відсотками 18 000 грн та заборгованості по штрафу 5 000, 00 грн. Фактичне нарахування відсотків та штрафу здійснено до 07.10.2024 включно, тобто в межах строку кредитного договору. Оплата за кредитним договором не здійснювалась (а. с. 19-19 зворот). Позивачем надані суду документи, які підтверджують статус ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» як фінансової установи, а також правовий статус позивача як фінансової установи, яка може надавати послуги з факторингу (а. с. 21-28). Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до статей 1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Отже, з встановлених судом фактичних обставин вбачається, що відповідач уклав кредитний договір в електронній формі з ТОВ «АВАНС КРЕДИТ». Відповідач підписав вище зазначений кредитний договір з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Форма договору, порядок його укладання відповідає вимогам Законів України «Про споживче кредитування» та «Про електронну комерцію». Сторонами визначені всі істотні умови кредитного договору. Згідно зі статтями 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦПК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Судом встановлено, що між позивачем та ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» був укладений вище зазначений договір факторингу, за яким до позивача перейшло право вимоги ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» за вище зазначеним кредитним договором, укладеним з відповідачем. У суда відсутні письмові докази про виконання відповідачем зобов`язання за вказаним кредитним договором первісному кредитору. У відповідності до ч. 1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу має бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). У постанові Верховного Суду від 04.12.2018 у справі № 31/160 (29/170(6/77-5/100) викладено правову позицію, згідно з якою, оцінюючи обсяг переданих прав, суд враховує загальновизнаний принцип приватного права «nemo plus iuris ad alium transferre potest, quam ipse haberet», який означає, що ніхто не може передати більше прав, ніж має сам. Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22.11.2023 доповнено ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» ч. 5, згідно з якою максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Також Розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» доповнено пунктом 17, який передбачає, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2, 5 %; протягом наступних 120 днів - 1, 5 %. Цей закон набрав чинності 24.12.2023. Отже, встановлена у кредитному договорі, який був укладений 18.08.2024, процентна ставка відповідає вимогам закону, тільки до 20.08.2024. Після цієї дати розмір процентної ставки не міг перевищувати 1%. Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Отже, на підставі вище зазначеного, враховуючи зазначені норми права, суд дійшов висновку про наявність спірних правовідносин між сторонами та порушення відповідачем зобов`язань за кредитним договором та прав позивача, але умова про встановлення процентної ставки в період з 21.08.2024 по 15.12.2024 в розмірі 1, 5% визнається судом нікчемною. Визначаючи суму боргу суд виходить з такого розрахунку. За період з 18.08.2024 по 20.08.2024 проценти за користування кредитом становлять 450, 00 грн (3 дні * 150, 00 грн (1, 5% в день) = 450, 00 грн. З 21.08.2024 по 15.12.2024 проценти за користування кредитом 11 700, 00 грн (117 днів * 100, 00 грн (1% в день) = 11 700, 00 грн). Загальна сума нарахованих процентів за період з 18.08.2024 по 15.12.2024 мала становити 12 150, 00 грн (450, 00 грн +11 700, 00 грн=12 150, 00 грн). Також з відповідача на користь позивача має бути стягнуто заборгованість за основною сумою боргу 10 000, 00 грн. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за штрафом, суд зазначає таке. Згідно з частиною 1 статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Частиною 1, 2 статті 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Відповідно до частини 1 статті 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22.11.2023 п. 6.-1 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», яким передбачалось що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем - виключено. Цим законом п. 6 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» викладено в новій редакції: «у разі прострочення споживачем у період з 1 березня 2020 року до припинення зобов`язань за договором про споживчий кредит, укладеним до тридцятого дня включно з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", у тому числі того, строк дії якого продовжено після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У тому числі, але не виключно, споживач у разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з інших причин, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Дія положень цього пункту поширюється, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані за період, зазначений у цьому пункті, за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) зобов`язань за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем». Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22.11.2023 набрав чинності, як вже зазначалось, 24.12.2023. Суд враховує, що Закон України «Про споживче кредитування» (у вище зазначеній редакції) є спеціальним законом, який регулює спірні відносини, а отже його норми, які були прийняті пізніше набрання чинності п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, мають перевагу у застосуванні при врегулюванні спірних правовідносин в цій справі. Враховуючи, що кредитний договір був укладений 18.08.2024 вимога про стягнення неустойки у формі штрафу пред`явлена позивачем на законних підставах. Щодо суми неустойки суд зазначає таке. Відповідно до частини 1, 2, 3 ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування» споживач, який порушив своє зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним, має відшкодувати кредитодавцю завдані цим збитки відповідно до закону з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. У договорах про споживчий кредит пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу. Сукупна сума неустойки (штраф, пеня) та інших платежів, що підлягають сплаті споживачем за порушення виконання його зобов`язань на підставі договору про споживчий кредит, не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін. Сукупна сума неустойки (штраф, пеня) та інших платежів, що підлягають сплаті споживачем за порушення виконання його зобов`язань на підставі договору про споживчий кредит, загальний розмір кредиту за яким не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, не може перевищувати розміру подвійної суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» з 01.04.2024 мінімальна заробітна плата становила 8 000, 00 грн. Отже, відповідачем був одержаний кредит сума якого перевищувала мінімальну заробітну плату. Перевіряючи розмір нарахованого штрафу суд зазначає таке. Як зазначалось вище, відповідно до п. 5.3. договору, у випадку прострочення клієнтом терміну сплати чергового платежу, визначеного в графіку платежів, товариство у перший день прострочення нараховує штраф у розмірі 100% від суми, несплаченого у встановлені Графіком платежів строки платежу. Штраф нараховується за порушення по кожному платіжному (розрахунковому періоду) окремо. Відповідно до графіку (а. с. 9) відповідач мав сплатити 11.09.2024 3 750, 00 грн, 06.10.2024 3 750, 00 грн, тобто за порушення цих двох чергових платежів штраф становить 7 500, 00 грн, що перевищує граничний розмір, встановлений законом, тому первісний кредитор правомірно за порушення наступних чергових платежів штраф не нараховував та обмежив його половиною суми, одержаної споживачем за кредитним договором 5 000, 00 грн , а отже позов в цій частині також підлягає задоволенню. Отже, з відповідача на користь позивача має бути стягнута заборгованість за кредитним договором №17358-08/24 від 18.08.2024 в сумі 27 150, 00 грн, з яких: 10 000, 00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 12 150, 00 грн сума заборгованості за відсотками; 5 000, 00 грн сума заборгованості за штрафними санкціями. Крім того, згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 2 491, 14 грн (82, 27%). Оплата судового збору позивачем в сумі 3 028, 00 грн підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу коштів №121384 від 24.06.2025 (а. с. 32). На підставі наведеного та

Outcome: partial