Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить виключити з актового запису про народження дитини [PERSON] , [INFO] , складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 07.08.2024 за актовим записом № 151, відомостей про нього, [PERSON] , [INFO] , як батька дитини. Позовні вимоги мотивовані тим, що 25 липня 2024 року між ним та [PERSON] було укладено шлюб (другий шлюб, після попереднього розірвання в листопаді 2023 року), зареєстрований Відділом ДРАЦС у Кременчуцькому районі Полтавської області, актовий запис № 171, свідоцтво серії [NUMBER] . [INFO] у них народилася дитина [PERSON] , [INFO] , в актовому записі № 151 від 07.08.2024 батьком записаний позивач на підставі презумпції батьківства. Позивач вважав себе біологічним батьком дитини та виконував батьківські обов`язки. У серпні 2025 року після загибелі [INFO] [PERSON] , [INFO] , відповідач повідомила, мала зі загиблим стосунки, а дитина є його біологічною донькою. Про це позивач не знав і був введений в оману. Для підтвердження замовлено молекулярно-генетичну експертизу, висновок № 319-МГ від 26.09.2025 Синельниківського районного відділення ДСУ «Дніпровське обласне бюро судово-медичної експертизи», згідно якого ймовірність не менше 99,9999 %, що [PERSON] може бути біологічним батьком [PERSON] , що виключає кровне споріднення з позивачем. Відповідач звернулася до Відділу ДРАЦС з заявою про внесення змін, виключення позивача та внесення [PERSON] , але отримала відмову через презумпцію батьківства чоловіка у шлюбі. Позивач просить виключити відомості про себе як батька з актового запису № 151 від 07.08.2024 та зобов`язати Відділ ДРАЦС внести зміни. Ухвалою Горішньоплавнівського міського суду Полтавської області від 17 листопада 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження. Позивач звернувся до суду з клопотанням, в якому просив розгляд справи провести у його відсутність, а також просив позовні вимоги задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] , будучи повідомленою у встановленому законом порядку, до суду не з`явилася, подала заяву про визнання позовних вимог, просила справу розглянути без її участі. Підтвердила обставини обману та відсутність кровного споріднення позивача з дитиною. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим, подав заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, рішення поклав на розсуд суду. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, дійшов наступних висновків. За змістом статті 51 Конституції України, частин другої, третьої статті 5 Сімейного кодексу України (далі - СК України) сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування (стаття 7 Конвенції про права дитини). Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Статтею 121 СК України встановлено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до статті 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду. Згідно з частиною першою статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до частини першої статті 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини. Суд установив, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07.08.2024, актовий запис № 151, [PERSON] народилася [INFO] , матір`ю записана [PERSON] , батьком - [PERSON] (а.с. 11). Шлюб між сторонами зареєстровано 25 липня 2024 року за актовим записом № 171, згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.10). Попередній шлюб між сторонами розірвано в листопаді 2023 року, згідно рішення Комсомольського міського суду Полтавської області (а.с.24-25). Висновком молекулярно-генетичної експертизи № 319-МГ від 26.09.2025 встановлено, що вірогідність того, що громадянин [PERSON] дійсно є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак осіб, що не мають родинних зв`язків. складає не менше 99,9999 % (а.с. 14-21). Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Відповідач визнала позов, підтвердила відсутність кровного споріднення позивача з дитиною та факт обману. Відповідно до ст. 7 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради СРСР від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція), дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Статтею 122 СК України встановлено, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Згідно ст. 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. У відповідності до пунктів 10 та 11 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у судовому порядку батьківство може бути оспорено як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (статті 122, 124 СК), так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнавав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір`ю дитини (статті 126 СК). Судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК, оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК) - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу (ст. 121 СК України). Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком. Суд враховує, що позивач на момент реєстрації народження дитини щиро вважав себе її батьком, про відсутність кровного споріднення дізнався лише в серпні 2025 року після смерті [PERSON] та отримання результатів експертизи, тому заборона ч. 5 ст. 136 СК України не застосовується. За результатами молекулярно-генетичного дослідження (висновок № 319-МГ від 26.09.2025 року) біологічне батьківство [PERSON] відносно дитини [PERSON] виключається, а ймовірність батьківства [PERSON] становить не менше 99,9999 %. Суд враховує, що відповідач [PERSON] позов визнала повністю. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх. Частиною 1, 2, 3 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану. Пунктом 1.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5 визначено, що внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції у випадках, передбачених чинним законодавством. Згідно п.п. 20 п. 1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/2, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Пунктами 2.13, 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5, встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. У пункті 2.16.7 Правил зазначено, що на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду. Зі змісту пункту 2.8 Правил слідує, що внесення змін до актового запису про народження дитини провадиться органом державної реєстрації актів цивільного стану України після вирішення судом питання щодо виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька. На підставі заяв осіб, зазначених у ст. 126 СК України, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження (ст.134 СК України). Відповідно до ст. 7 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради УРСР від 27 лютого 1991 року № 789-XII, дитина має право знати своїх батьків. Суд також враховує практику Верховного Суду (постанови від 31.01.2024 у справі № 752/13549/22, від 13.09.2023 у справі № 552/4291/22 тощо), згідно з якою висновок молекулярно-генетичної експертизи є достатньою підставою для виключення відомостей про батька, оскільки ДНК-тест має переважну доказову цінність. Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, затверджених наказом Мін`юсту від 12.01.2011 № 96/5 (пп. 2.13, 2.13.1, 2.16.2, 2.16.7, 2.8), підставою для внесення змін є рішення суду про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини. Оцінюючи надані заявником докази в сукупності, ураховуючи заяву [PERSON] про визнання позову, наявність результатів експертного дослідження кровного споріднення, суд вважає, що такі докази є належними, допустимими та достатніми у розумінні статей 77-80 ЦПК України для встановлення факту батьківства. Ураховуючи наведене, виходячи з найкращих інтересів дитини, суд вбачає наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] виключення запису про батька та внесення змін до актового запису про народження. На підставі викладеного,

Outcome: approved