Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-05 00:00:00

Позивач в січні 2026 року звернувся до суду із позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування на житловий будинок , що розташований за адресою: [ADDRESS] , що належав його матері [PERSON] . Як спадкоємець за законом першої черги та за заповітом, позивач своєчасно прийняв спадщину , оскільки в установлений законом строк подав заяву до нотаріуса про прийняття спадщини, але не може її належним чином оформити, оскільки відсутні належні правовстановлюючі документи на житловий будинок , а також відсутня інформація про житловий будинок в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно щодо вказаного нерухомого майна, які б підтверджували право власності померлої на дане спадкове майно. Просить визнати за ним право власності на вищевказане майно в порядку спадкування. В підготовче судове засідання позивач не з`явився, в позовній заяві просив про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. . Представник відповідача Парафіївської селищної ради Чернігівської області в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву, в якій просить суд справу розглядати без його участі за наявними в матеріалах справи документами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги позивачів підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим 19.12.2022 року виконкомом Парафіївської селищної ради, серія [NUMBER] (а.с.8). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на житловий будинок з відповідними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належний [PERSON] . 20 листопада 2008 року [PERSON] вчинила заповіт, яким все майно , яке буде належати їй на день смерті заповіла своїм синам [PERSON] та [PERSON] (а.с.12). Однак брат позивача , [PERSON] , у визначений цивільним кодексом України термін не подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, а також не проживав та не був зареєстрований разом зі спадкодавцем на день смерті. Таким чином, відповідно до ч.1 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Варто зазначити, що позивач , як спадкоємець за законом першої черги та за заповітом , своєчасно прийняв спадщину після смерті [PERSON] , оскільки протягом встановленого в законодавстві терміну звернувся з відповідною заявою про прийняття спадщини до Ічнянської ДНК. Згідно копії спадкової справи № 381/2024, наданої на запит суду державним нотаріусом встановлено, що з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернувся [PERSON] (а.с.32-40). Відповідно довідки ЦНАП Парафіївської селищної ради № 7-198 від 02.12.2024 року, [PERSON] , яка померла [INFO] на день смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею був зареєстрований син - [PERSON] (а.с.10). Однак в нотаріальній конторі визнати право власності на зазначене спадкове майно та оформити неможливо, оскільки втрачені оригінали правовстановлюючих документів, що підтверджується Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.09.2025 року № 961/01-16 (а.с.17). Повідомлення про втрату правовстановлюючих документів поміщено в районній газеті «Трудова слава» (а.с.24). Позивачем виготовлено технічний паспорт на будинок на своє ім`я (а.с.21-23). Згідно довідки ФОП « [PERSON] » №16 від 20.03.2025 року , згідно матеріалів архіву КП «БТІ» Ічнянської районної ради , станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] зареєстровано на підставі свідоцтва про право на спадщину на домоволодіння №2195 від 20.10.2004 року за [PERSON] (а.с.19). Як спадкоємець за заповітом , позивач має право на спадщину на спадкове майно після матері [PERSON] , яка померла [INFO] та вже отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, загальною площею 3,26 га. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч.1 ст. 1223 ЦК України). Інших спадкоємців, які бажають прийняти спадщину, крім нього немає. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Право власності припиняється вразі смерті власника (ч.11 ст. 346 ЦК України). Як передбачено ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.1222 ч.1 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Згідно ст.ст. 1220-1221, 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику в справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Ст. 1261 ЦК України вказує, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Ст. ст. 1268-1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Позивач , як спадкоємець за заповітом своєчасно прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] оскільки подав відповідну заяву до нотаріуса про прийняття спадщини. На даний час користується та розпоряджається спадковим майном, але юридично не може оформити свої спадкові права, оскільки відсутні належні правовстановлюючі документи на житловий будинок , які б підтверджували право власності померлої на дане спадкове майно, що підтверджується матеріалами справи , а тому суд вважає, що позивач правомірно набув право власності на житловий будинок та земельні ділянки, в зв`язку з чим за ним слід визнати право власності на дане майно в порядку спадкування. На підставі викладеного та ст.ст. 15, 16, 328, 392, 1223, 1233, 1235, 1268 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved