Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту [PERSON] ) звернулася до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] (далі по тексту [PERSON] ) про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 11.04.2009 сторони у справі перебувають у зареєстрованому шлюбі, але на даний час шлюбні стосунки припинені. Від шлюбу у сторін є двоє неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння. Шлюбні відносини між сторонами припинено. Сторони у справі не ведуть спільного господарства. Шлюб носить формальний характер. Збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам позивачки. [PERSON] вважає, що сім`я розпалась остаточно та відновленню не підлягає. Оскільки примирення неможливе, просила шлюб між нею та відповідачем розірвати. Ухвалою судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17 грудня 2025 року по справі відкрито провадження. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, про дату, час та місце проведення засідання була повідомлена своєчасно та належним чином, надала суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути без її участі. Відповідач належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, до судового засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою в якій позов про розірвання шлюбу визнав у повному обсязі, просив розгляд справи провести за його відсутності. У зв`язку з тим, що відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Частиною 2 ст. 104 СК України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11.04.2009, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, виданим повторно від 06.05.2009 серії [NUMBER] Відділом реєстрації актів цивільного стану Пологівського районного управління юстиції Запорізької області, про що зроблено відповідний актовий запис №21. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 3 ст. 109 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до роз`яснень викладених у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Як вбачається з матеріалів справи, на даний час стосунки між сторонами припинені, відновлювати шлюбні відносини позивачка не має наміру та вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Ці обставини підтверджуються дослідженими в ході судового засідання доказами та не спростовані відповідачем. Відповідно до ст.111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Із позовної заяви вбачається, що позивачка не виявила бажання зберегти сім`ю, тому суд приходить до висновку про недоцільність надання сторонам часу для примирення. Частиною 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Враховуючи, що сторони припинили спільне ведення господарства, позивачка вважає неможливим збереження шлюбу, а відповідач не заперечує проти його розірвання, суд приходить до висновку, що збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved