Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-10 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 11 169 грн 93 коп. та понесені судові витрати у загальному розмірі 2 422 грн 40 коп.. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 02.12.2021 між ТОВ «БІЗПОЗИКА» та відповідачем укладено договір № 437851-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями. Відповідачу направлено пропозицію (оферту) укласти договір № 437851-КС-001 про надання кредиту. Зі своєї сторони ТОВ «БІЗПОЗИКА» направлено відповідачу через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор на номер телефону [NUMBER] , котрий відповідачем було введено. Відповідно до договору позичальнику надано грошові кошти у розмірі 5 000 грн 00 коп. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом. Сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 0,8717 процентів за кожен день користування кредитом, строк на який надається кредит 24 тижнів, тобто до 19.05.2022, комісія за надання кредиту 750 грн 00 коп.. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, а лише частково сплатив кошти на виконання умов договору на загальну суму 1 834 грн 30 коп.. Відтак відповідач порушив свої зобов`язання, у зв`язку з чим станом на 30.10.2025 утворилась заборгованість у розмірі 11 169 грн 93 коп., яка складається з: 4 913 грн 20 коп. - суми прострочених платежів по тілу кредиту; 6 039 грн 03 коп. - суми прострочених платежів по процентах, 217 грн 70 коп. - суми прострочених платежів по комісією. Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 27.11.2025 призначено судове засідання у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін про судове засідання о 15-50 год. 24.12.2025. В подальшому судове засідання відкладено на 09-50 год. 11.02.2026. При зверненні до суду з позовом представник позивача просив розгляд справи провести в спрощеному позовному провадженні та за відсутності представника позивача. Відповідач не з`явився і завчасно не повідомив про поважність причин неявки. Судова повістка, копія ухвали направлені відповідачу за зареєстрованим місцем проживання. Однак документи повернулися до суду з відміткою пошти адресат відсутній за вказаною адресою від 21.12.2025. Крім того, при подачі позову до суду позивачем надано докази відправлення копії позову відповідачу. Згідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відтак відповідач є таким, що належно повідомлений про час і місце розгляду справи. Таким чином згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК Українинемає перешкод для судового розгляду. Відзив на позовну заяву відповідач не подав. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов наступного: Суд встановив, що 02.12.2021 між ТОВ «БІЗПОЗИКА» та відповідачем укладено договір № 437851-КС-001 про надання кредиту з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі. За умовами договору кредитодавець надає позичальнику грошові кошти у розмірі 5 000 грн 00 коп. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту. Строк кредиту - 24 тижнів, процентна ставка фіксована - 0,8717 процентів за кожен день користування кредитом, комісія за надання кредиту - 750 грн 00 коп., термін дії договору - до 19.05.2022. Договір про надання кредиту № 437851-КС-001 від 02.12.2021 відповідачем підписано електронним цифровим підписом (одноразовим ідентифікатором). 02.12.2022 направлено відповідачу пропозицію (оферту) укласти Договір № 437851-КС-001про надання кредит, яка прийнята останнім 02.12.2021. 02.12.2021 на картковий рахунок відповідача, вказаний в анкеті клієнта перераховано грошові кошти в сумі 5 000 грн 00 коп., що підтверджується інформаційною довідкою. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором № 437851-КС-001 про надання кредиту належним чином не виконав, а лише часткового сплатив кошти, розрахунок та розмір яких зазначені у розрахунку заборгованості за договором, чим порушив свої зобов`язання, встановлені договором. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 437851-КС-001, відповідач на виконання умов договору здійснив часткову оплату за договором на загальну суму на загальну суму 1 834 грн 30 коп.. На підтвердження позовних вимог позивачем надано розрахунок заборгованості за кредитом № 437851-КС-001 від 02.12.2021, згідно якого станом на 30.10.2025 заборгованість за кредитним договором становить 11 169 грн 93 коп., яка складається з: 4 913 грн 20 коп. - суми прострочених платежів по тілу кредиту; 6 039 грн 03 коп. - суми прострочених платежів по процентах, 217 грн 70 коп. - суми прострочених платежів по комісією. Із встановленого вбачається, що між сторонами виникли цивільні правовідносини врегульовані ст.ст. 509, 526, 549, 550, 551, 572, 584, 587, 592, 626, 628, 1050, 1054 ЦК України. Відповідно до частини 1 статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Згідно частини 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до частини 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно частини 12 та 13 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Аналіз наведених положень закону дає підстави стверджувати, що передбачено таке зобов`язання як кредит. Так передбачено надання коштів у кредит за яким боржник має повернути його у встановлений строк та сплатити проценти за користування. При цього закон передбачає, що сторони зобов`язані виконувати свої обов`язки належним чином. Боржник має виконати свої обов`язки належним чином та у строк. За положеннями п. 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України судовим способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути примусове виконання обов`язку в натурі. Тобто заявлена сума боргу може бути стягнута за рішенням суду. Статтями 13, 81 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі аналізу зазначених положень суд констатує, що доведеність обґрунтованості вимог та заперечень покладається на сторони. Позивач подав усі докази на підтвердження правовідносин з відповідачем. Натомість відповідач не надав доказів на спростування доказів позивача. У зв`язку з цим відсутні підстави сумніватися у доказах позивача. З наведених положень закону та встановлених обстави вбачається, що відповідач отримав кошти у кредит, але не повернув їх належним чином та не сплатив проценти. Відтак суд вважає, що право позивача порушене і підлягає захисту, а тому необхідно стягнути заявлену суму заборгованості за договором кредиту у загальному розмірі 11 169 грн 93 коп.. Крім того, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати в розмірі 2 422 грн 40 коп. судового збору. На підставі зазначеного і

Outcome: approved