Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

11.12.2025 до Корабельного районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява [PERSON] , подана її представником адвокатом Долговою Л.В. У позовній заяві [PERSON] просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня звернення до суду з цим позовом. Також просила стягнути з відповідача понесені нею судові витрати, у тому числі і на правову допомогу. В обґрунтування позову зазначала, що сторони перебувають у шлюбі, але в провадженні Корабельного районного суду м. Миколаєва перебуває справа про його розірвання. У шлюбі в сторін народилася дитина син [PERSON] , [INFO] . З 2019 року сторони спільно не проживають, дитина перебуває на утриманні позивачки, а відповідач іноді сплачує кошти на утримання дитини. Відповідач працездатний, працює у будівельній організації, має постійний дохід та витрачає всі кошти на власні потреби. Посилаючись на викладене, позивач просила позов задовольнити у повному обсязі та розподілити судові витрати у справі. Ухвалою судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 16.12.2025 відкрито провадження у справі та справа призначена до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Призначено перше судове засідання. У судове засідання 12.02.2026 сторони не з`явилися, про час і місце судового розгляду повідомлені своєчасно і належним чином. Від представника позивача надійшла заява, в якій вона просить розглядати справу без участі позивача та її представника і задовольнити вимоги позову у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про дату, час і місце судового розгляду повідомлений своєчасно та належним чином за зареєстрованим місцем проживання. Заяв та клопотань від нього не надходило. Правом подати відзив на позовну заяву та заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження відповідач не скористався. Згідно з частинами 1, 3 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача без повідомлення причини, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло відзиву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору. Враховуючи, що позивач не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку, суд постановив розглядати справу у відсутності відповідача в порядку ст. 280 ЦПК України та ухвалити заочне рішення у справі. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін у справі, з урахуванням висновків постанови КЦС ВС від 30.09.2022 за № 761/38266/14, відповідно до якої, якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 14.08.2009 у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , складено актовий запис № 603, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . [INFO] народився [PERSON] , про що виконкомом Ольшанської селищної ради Миколаївського району Миколаївської області складено актовий запис № 30 від 03.08.2011 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] . З огляду на витяги з Реєстру територіальної громади, [PERSON] , з 26.03.20205, та [PERSON] , з 03.08.2011, зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Згідно з відповіддю № 2128563 від 15.12.2025 [PERSON] з 23.04.2018 зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Положеннями ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплений конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно з ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно з п. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду аліменти на утримання дитини присуджуються в частині від доходу батьків або в твердій грошовій сумі. В силу положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На теперішній час сторони проживають окремо. Малолітній син сторін проживає разом з матір`ю, що сторонами не заперечувалось. Відповідач не спростував свою можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини та не надав заперечень проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частини від усіх його видів заробітку (доходу). Беручи до уваги зазначене та обставини, що враховуються судом при визначенні розміру аліментів і які передбачені ст. 182 СК України, суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку щомісячно до повноліття дитини. Суд вважає за необхідне допустити стягнення аліментів негайно у межах платежу за один місяць. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до положення п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України)). Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Позивач, навівши у позовній заяві розрахунок суми витрат на правничу допомогу у сумі 10 000 грн., не надала докази, на які вона посилається при розрахунку розміру понесених нею витрат на правову допомогу. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved