Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області із позовом до [PERSON] , Рівненської міської ради, в якому просить суд: -визнати за нею в порядку спадкування після смерті матері, [PERSON] , право власності на частку житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] ; -визначити (виділити) житловий будинок, що залишився після виділу частки іншого співвласника ( [PERSON] ), як окремий об`єкт нерухомого майна зі зміненим складом часток: [PERSON] 919/1000, [PERSON] 81/1000; -припинити право власності [PERSON] на належну їй 81/1000 частку вказаного будинку зі стягненням з [PERSON] грошової компенсації вартості цієї частки у розмірі 89 667,00 грн.; -визнати за [PERSON] право власності на вказану частку та визнати за ним право приватної власності на житловий будинок в цілому, припинивши право спільної часткової власності. В обґрунтування позовних вимог вказала, що вона є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті своєї матері [PERSON] , яка, в свою чергу, успадкувала, але юридично не оформила за життя право власності на 65/1000 часток будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] після смерті своєї матері [PERSON] (бабусі Позивача). Нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через те, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відповідний об`єкт перебуває в процесі поділу (зумовленому незавершеним процесом виділенням частки іншого співвласника в натурі за рішенням суду), а розмір частки спадкодавця потребує перерахунку у зв`язку зі зміною загальної площі та складу об`єкта нерухомості. Зазначає, що оскільки її частка є незначною, а її виділення в натурі є неможливим, з огляду на мінімальні норми житла на одну особу. Водночас, заперечує можливість спільного користування майном з Відповідачем 1 [PERSON] . У зв`язку з цим, просить припинити її право власності на частку у будинковолодінні на користь Відповідача - 1, зі стягненням з нього грошової компенсації вартості її частки. Вважає, що з огляду на поєднання у власності Відповідача - 1 усіх часток, будинковолодіння має бути визнане його особистою приватною власністю. Ухвалою суду від 27.11.2025 року відкрито загальне позовне провадження у справі. 15.12.2025 року через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області відповідачем 1 [PERSON] подано заяву, в якій позовні вимоги визнає, не заперечує щодо їх задоволення. Крім того, просить розгляд справи проводити у його відсутність. 27.01.2026 року через підсистему «Електронний суд» представником відповідача 2 Кунаш Т.В. подано відзив на позовну заяву, в якому не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Крім того, просить розгляд справи проводити у відсутність представника Рівненської міської ради. Представник позивача адвокат Ляшко Д.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позові, просить їх задоволити. Представник відповідача 1 Кайзер Ю.І. в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечує щодо їх задоволення. Представник відповідача 2 Рівненської міської ради в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та дату розгляду справи належним чином, в п. 5 прохальної частини відзиву на позовну заяву просить розгляд справи проводити у відсутність представника Рівненської міської ради. Заслухавши думку учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, врахувавши визнання позову відповідачами, дослідивши в судовому засіданні надані письмові докази, суд вважає за можливе постановити рішення про задоволення позовних вимог за наслідками підготовчого судового засідання, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] , бабусі позивачки, на підставі Свідоцтва про право на спадщину від 26.03.1986 року № 2-2165 належало 65/1000 часток житлового будинку [ADDRESS] . Відповідне право зареєстроване в Рівненському ОБТІ, що підтверджується випискою з інвентаризаційних матеріалів від 05.05.2022 року № 1731. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Відповідно до свідоцтва про народження від 10.11.1931 року серії [NUMBER] донькою [PERSON] є [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Позивач [PERSON] є донькою [PERSON] , що підтверджується довідкою про народження від 24.07.2012 року № 2-2012/784. Після смерті [PERSON] , позивачка, у встановлений законом строк звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері. З довідки державного нотаріуса Рівненської державної нотаріальної контори Рівненської області Діанової Анни від 24.09.2025 року № 1737/02-14 вбачається, що згідно із заповітом позивачка є спадкоємцем усього майна померлої [PERSON] . До складу спадкового майна, на яке не оформлено спадщину входить 65/1000 часток житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , що на праві власності належали [PERSON] , та після її смерті перейшли у власність [PERSON] (мати позивачки), яка прийняла спадщину, однак за життя не оформила своїх спадкових прав на це майно. Таким чином, позивачка має право на спадщину у вигляді частки у праві власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , Разом з тим, постановою державного нотаріуса від 07.10.2025 року у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку будинковолодіння позивачці було відмовлено через суперечливі дані щодо спадкового майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (наявність інформації про триваючий процес виділу частки та відкритого розділу у відповідному реєстрі). Постанова мотивована тим, що згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, будинковолодіння частка якого успадковується перебуває в процесі поділу, зумовленому не закінченим процесом виділення частки одного з співвласників в натурі. Здійснення будь-яких реєстраційних дій щодо відповідного об`єкта нерухомості неможливе до завершення процесу поділу, який можливий лише у разі визнанням решти будинковолодіння, що залишилось окремим об`єктом нерухомості. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено й у вітчизняному законодавстві. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України право приватної власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з нормою ст. 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Тобто власник сам вирішує, що робити зі своїм майном,

Outcome: approved