Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

Позивач [PERSON] 14 лютого 2025 року звернувся до суду із позовом до [PERSON] , та просить визнати за [PERSON] , [INFO] , право приватної власності на спадкове майно: житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 131,5 кв.м., житловою площею 62,6 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами: погріб літ. а, ганок літ.а1, сараї літ. Б,Д, навіси літ В.Г, вимощення І, колодязь II, яма вигрібна III, огорожа № 2- 6, після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Свої вимоги мотивувала тим, що [INFO] померла її матір [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй мано, зокрема на житловий будинок з відповідною часткою господарських будівель та споруд за адресою [ADDRESS] , належний їй на праві приватної власності. Спадкоємцями першої черги відповідно до ст. 1261 К України, є позивач як рідна донька покійної та відповідач [PERSON] як рідний син покійної. Позивач звернулася з заявою про прийняття спадщини до Ананьївської державної нотаріальної контори, а відповідач, хоча і був зареєстрований на момент смерті матері за однією з нею адресою, але не проживав з нею, та не вчинив ніяких дій, щодо прийняття спадщини, подав заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , проте вона надійшла до нотаріуса в листопаді 2023 року. Зазначає, що після смерті матері, позивач фактично прийняла спадщину, оскільки вступила в управління та володіння спадковим майном, в передбачений законом шестимісячний термін подала заяву про прийняття спадщини, поховала мати, у неї знаходяться документи на спадкове майно. Проте, у неї відсутні умови для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, а саме на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] , тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала заяву в якій просить розгляд справи проводити без її участі, на заявлених позовних вимогах наполягала. Відповідач у судове засідання не з`явився, про судове засідання був повідомлений шляхом направлення поштових повідомлень з повістками за зареєстрованим місцем проживання, проте судові виклики на судові засідання повернулись із зазначенням «Адресат відсутній за вказаною адресою». Іншими належними даними про місце перебування чи роботи відповідача суд не володіє. Згідно ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Крім того, виклик відповідача було здійснено на підставі ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада» на веб-сайті Подільського міськрайонного суду Одеської області, що є належним повідомленням про дату, час та місце проведення судового засідання. Дослідивши обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є рідними сестрою та братом. [INFO] померла їх матір [PERSON] у віці 73 років в м. Подільську Одеської області, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 14.12.2022 виданого Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 1007. Після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 131,5 кв.м., житловою площею 62,6 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами: погріб літ. а, ганок літ. а1, сараї літ. Б, Д, навіси літ В. Г, вимощення І, колодязь II, яма вигрібна III, огорожа № 2-6, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав за № 336307977 від 20.06.2023. [PERSON] за життя перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , шлюб яких було розірвано 20 березня 1985 року, внаслідок чого змінила своє прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 24.02.1986, актовий запис № 29. Згідно з копією домової книги та відповіді державного нотаріуса Ананьївської державної нотаріальної контори Одеської області Мороз Н.О., щодо реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] , наявні записи таких осіб: [PERSON] , [INFO] , зареєстровано місце проживання з 14.02.2000 по день смерті, тобто по [INFO] ; [PERSON] , 1971 року народження, зареєстровано проживання з 21.04.2000 по нині; [PERSON] , [INFO] , зареєстровано місце проживання з 18.07.2003 по нині; [PERSON] , [INFO] , зареєстровано місце проживання з 26.12.2003. Батько сторін [PERSON] у віці 75 років помер [INFO] в м. Подільську Одеської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 18.01.2024 виданого Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 48. [PERSON] , [INFO] , відмовився від спадкового майна, яке залишилось після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] . Зазначив, що від спадщини відмовляється, не претендує на неї, до суду звертатися не буде для визначення додаткового строку для прийняття спадщини, не заперечує щоб свідоцтво про право на спадщину було оформлено в законному порядку на ім`я сестри [PERSON] , [INFO] , що підтверджується перекладеною з польської мови та нотаріально завіреною приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лівінською Н.С. заявою від 10.11.2023. Відповідно до листа державного нотаріуса Ананьївської державної нотаріальної контори Одеської області Мороз Н.О. за № 7/02-14 від 03.01.2023, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, так як заява подана її братом [PERSON] подана з недотриманням строку для відмови від спадщини, а тому він вважається таким, що прийняв спадщину та рекомендовано до суду. Відповідно звіту про оціночну вартість майна СПД [PERSON] від 02.02.2023, оціночна вартість житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 131,5 кв.м., житловою площею 62,6 кв.м., станом на 12.02.2024 становить 126 240,00 грн. Висновки суду підтверджуються матеріалами справи. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщина і не припинилися в наслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. У відповідності до п. 4.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання право встановлювальних документів щодо належності цього майна спадкодавцеві Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплене заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України). Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як було встановлено судом, позивач у справі є спадкоємцем за заповітом (ст. 1223 ЦК України). Вона подала до нотаріусу заяву про прийняття спадщини, отже вважається такою, що її прийняла. Прийняття спадщини є фактом, який відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. Відповідач по справі на спадщину позивача не претендує. В даному випадку позивач прийняла спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що прийняла спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, вона не заявила про відмову від неї. Таким чином, позивач прийняла спадщину, однак, вона не може оформити прийняття спадщини та отримати відповідне свідоцтво, оскільки заява подана спадкоємцем [PERSON] подана з недотриманням строку для відмови від спадщини після померлої [PERSON] , померлої [INFO] , що стало підставою для прийняття рішення про відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право власності на спадщину, про що винесено вмотивовану відповідь від 03 січня 2023 року, у зв`язку із чим позивач була вимушена звернутися до суду із позовом для захисту своїх невизнаних прав. У відповідності до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд вважає, що позивач є суб`єктом набуття права власності на вищевказане спадкове майно з підстав прийняття спадщини однак, з незалежних від неї причин вона не може оформити прийняття спадщини та отримати відповідне свідоцтво про право власності на вищевказане спадкове майно, у зв`язку із чим була вимушена звернутися за захистом прав та інтересів до суду. З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити її вимоги щодо визнання за нею права власності на спадкове майно.

Outcome: approved