Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-05 00:00:00

ТОВ "Фінпром маркет" звернулось до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача суму заборгованості за договором про надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №71863786 від 13.06.2025 в розмірі 12960 грн 00 коп., а також суму сплаченого судового збору в розмірі 2422 грн 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4500 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог 13.06.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір про надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №71863786, за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 4000 грн на строк 30 днів ( з 13.06.2025 по 12.07.2025 р.), із (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 0.3 % які нараховується щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 15.00% від суми наданого Кредиту (що у грошовому виразі складає 600,00 грн.). У разі порушення позичальником/відповідачем строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується 4 % пені на залишок заборгованості за тілом кредиту за кожен день понадстрокового користування. Того ж дня, позикодавець на виконання умов кредитного договору передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 3000 грн шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача № [NUMBER] , за посередництва платіжної установи ТОВ "Европейська платіжна система". Внаслідок невиконання своїх зобов`язань за договором у відповідача утворилась заборгованість, в сумі 12960 грн 00 коп., з яких: 4000 грн 00 коп - сума заборгованості за основною сумою боргу; 360 грн 00 коп. - сума заборгованості по процентам; 600 грн 00 коп. - комісії; 8000 грн 00 коп - заборгованість за пенею\\неустойкою. 16.10.2025 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ "Фінпром Маркет" уклали договір факторингу № 16/10/25, за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором про надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 71863786 від 13.06.2025. Відповідач належним чином зобов`язання щодо повернення основних сум боргу за договором позики та заборгованості за процентами не виконав ні перед позикодавцем/первісним кредитором, ані перед позивачем/фактором ТОВ "Фінпром Маркет", що набуло право вимоги за договором позик на підставі договору факторингу. Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 25 листопада 2025 року постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач у встановлений судом строк відзиву до суду не подав, будь-яких клопотань чи заяв про неможливість подання відзиву у встановлений судом строк від відповідача не надходило. Представник позивача проти ухвалення заочного рішення в справі не заперечував. Суд з врахуванням вимог ст. 280-281 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів, яких достатньо для вирішення позову по суті. Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Судом встановлено, що між сторонами виникли спірні правовідносини щодо виконання зобов`язань за кредитним договором. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані суду докази як в їх сукупності та взаємозв`язку, так і кожен окремо на предмет достатності, належності та допустимості, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого. Судовим розглядом встановлено, що 13.06.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір про надання коштів у кредит №71863786 шляхом підписання позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором 78624, що підтверджується довідкою про ідентифікацію ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів". За умовами цього договору сторонами узгоджена сума позики складає 4000,00 грн зі сплатою процентів у розмірі 0,300 % в день та комісії в розмірі 15% від суми кредиту, строк позики 30 днів. Крім того, у разі порушення позичальником строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) договором передбачено нараховання пені на залишок заборгованості за тілом кредиту за кожен день понадстрокового користування в розмірі 4%. Факт видачі ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» позичальнику [PERSON] грошових коштів в сумі 4000 грн 00 коп. шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача № [NUMBER] підтверджується копією платіжної інструкції ТОВ "Европейська платіжна система". На виконання ухвали суд про витребування доказів АТ «Універсал банк» надано відповідь, де зазначено, що на ім`я [PERSON] (ідентифікаційний номер: [NUMBER] ) банком було емітовано банківську картку № [NUMBER] , на яку 13.06.2025 зараховано 4000,00 грн. Після цього 16.10.2025було укладено договір №16/10/25, відповідно до якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступило на користь ТОВ " ФІНПРОМ МАРКЕТ "право вимоги за договором позики №71863786 від 13.06.2025. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором позики заборгованість відповідача становить 12960 грн 00 коп., з яких: 4000 грн 00 коп. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 360 грн 00 коп. - сума заборгованості за процентами; 600 грн 00 коп. за комісією; 8000 грн 00 коп. - заборгованість за пенею\\неустойкою. Матеріали справи підтверджують, що кредитний договір укладений в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та її змісту, відтворюваної у документі. На відміну від традиційної письмової форми правочину, воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Згідно ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно ч. 1 ст. 6 цього ж Закону, електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Тільки наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін і цілісність документа. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, зокрема з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису згідно Закону України «Про електронний цифровий підпис». Правовідносини щодо крединого договору врегульовані такими нормами цивільного законодавства. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, а також умови, обов`язкові відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Стаття 627 ЦК України встановлює, що сторонни вільні в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, принципів розумності та справедливості. Стаття 638 ЦК України встановлює, що договір укладено, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору у належній формі. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторонни укласти договір (оферти) та прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Стаття 509 ЦК України встановлює, що зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати виконання боржником його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України. Згідно зі ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином та у встановлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до ст. 1048-1052 та ст. 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику та сплатити відсотки за користування коштами у строк та у порядку, встановленому договором. Ст. 1054 ЦК України зазначає, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах договору, а позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. За ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Суд зазначає, що перехід права вимоги за кредитним договором (договір факторингу, договір про відступлення прав вимоги) грунтується на таких нормах закону. Договір факторингу передбачає, що одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти іншій стороні (клієнту) за плату, а клієнт відступає факторові право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Зобов`язання фактора можуть включати надання послуг, пов`язаних із грошовою вимогою (ст. 1077 ЦК України). Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі (відступлення права вимоги). Новий кредитор набуває права первісного кредитора на тих самих умовах, що існували на момент переходу прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). За ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як підставу своїх вимог або заперечень. Оскільки всупереч наведеним нормам закону та умовам укладеного договору відповідач не виконав свої зобов`язання щодо погашення заборгованості за договором у встановлені ним строки, то позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] заборгованості в сумі 12960 грн 00 коп., з яких: 4000 грн 00 коп. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 360 грн 00 коп. - сума заборгованості по процентам; 600 грн 00 коп. за комісією підлягають задоволенню. В той же час вимога позовної заяви про стягнення з відповідача 8000 грн 00 коп. заборгованості за пенею\\неустойкою задоволенню не підлягає з огляду на таке. Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №4/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», в Україні введено воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року, який триває цього часу. У зв`язку із зазначеним, оскільки позичальник (відповідач) звільняється від обов`язку сплати неустойки (штрафу, пені) у період дії в Україні воєнного стану, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №71863786 від 13.06.2025, що складається з: 4000 грн 00 коп. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 360 грн 00 коп. - сума заборгованості за процентами; 600 грн 00 коп. за комісією, що в загальному розмірі становить 4960 грн 00 коп. За вказаних підстав суд дійшов висновку, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Фінпром маркет" підлягають частковому задоволенню. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд дійшов наступного висновку. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвокат має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: partial