Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

У жовтні 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» звернулося до суду через систему «Електронний суд» з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором позики №13497441 в розмірі 11845,80 грн, яка складається з основного боргу та відсотків. В обґрунтовування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем у квітні 2021 року було укладено зазначений вище договір в електронній формі з товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (далі за текстом Безпечне агентство), відповідно до умов якого відповідач отримав грошові кошти в сумі 3520 грн на свій банківський картковий рахунок, які зобов`язався повернути, однак своїх зобов`язань не виконав. На підставі договорів факторингу позивач набув статусу нового кредитора, отримавши право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками Безпечного агентства, включно і до відповідача. Ухвалою від 13.11.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення сторін, заперечення проти чого від них не надійшло. Відзиву на позов або будь-яких заперечень щодо змісту і вимог позовної заяви, а також жодних заяв чи клопотань щодо розгляду справи, відповідачем не подано. Повідомлення про розгляд справи здійснювалися як рекомендованим листом за місцем реєстрації відповідача, так і через оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України. Крім того, вказана інформація була оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень, доступ до якого є вільним, цілодобовим і безкоштовним. Згідно з постановою Верховного Суду від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 надіслання листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб говорити про належне повідомлення, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю суду. Правова позиція Європейського суду з прав людини виходить із принципу належної процесуальної обачності (due diligence): сторона, яка знає або повинна знати про існування судового провадження відносно неї, зобов`язана виявляти розумну уважність до його перебігу та вживати заходів для участі в ньому. Дослідивши матеріали справи та надані докази, судом встановлено наступне. Однією із засад цивільного судочинства є свобода договору (ст.3 ЦК), яким є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК). Згідно із ч.1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України). Статтями 1046, 1049 ЦК передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. У цій справі встановлено, що між Безпечним агентством та [PERSON] 16.04.2021 укладено договір позики №1349744 (далі по тексту Договір), відповідно до умов якого відповідач отримав грошові кошти в розмірі 3520 грн строком на 30 днів (до 16.05.2021) із фіксованою процентною ставкою (базовою) 1,99%, яка нараховується щоденно на залишок позики, в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта на реквізити платіжної картки № [NUMBER] . Договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом обміну електронними повідомленнями. Пунктом 5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Нормою ст.639 ЦК передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Підписанням Договору відповідач підтвердив, що: ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги; до моменту підписання Договору вивчив його та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), у тому числі і на умовах фінансового кредиту (далі по тексту Правила), розміщені на сайті, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань та наслідки укладення Договору, а також зазначена в Правилах процедура і наслідки оформлення позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація), йому зрозумілі; він несе повну відповідальність перед позикодавцем за повернення позики, сплату процентів та належне виконання зобов`язань за Договором. Інші умови Договору регулюються Правилами, які є невід`ємною його частиною. Договір підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором, де він вказав свої паспортні дані, ідентифікаційний номер, мобільний номер телефону та електронну пошту. Перед укладенням Договору відповідач був вільним в погодженні всіх умов позики. Згідно зі ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Порядок надання Безпечним агентством коштів у позику, встановлюються Правилами, які перебувають в загальному доступі, розміщенні на офіційному сайті фінансової установи та в розумінні ст.ст.641, 644 ЦК є публічною пропозицією (офертою) на укладення договору позики із визначенням порядку і умов кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Отже, між відповідачем та Безпечним агентством правовідносини виникли внаслідок приєднання однієї сторони до умов іншої. Із запропонованими умовами відповідач ознайомився, погодився та не сприймав їх, як невигідні для себе. Відповідач, підписавши Договір, не лише погодив його умови, зокрема розмір позики, грошову одиницю, відсотки, строк та умови, але й скористався грошовими коштами. Згідно наданих позивачем Правил, в редакції від 11.02.2021, перед укладанням (підписанням) Договору, позичальник зобов`язаний ознайомитись з ними, паспортом позики та офертою, що містить в тому числі проект Договору (п.5.1.). До укладання (підписання) Договору, позичальнику надається можливість вивчити його умови (п.5.2.). Для прийняття рішення щодо укладання Договору, позичальник має право звернутися до товариства за роз`ясненням інформації та задля забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано Договір до його потреб та фінансового стану (п.5.3.). Підписуючи електронне повідомлення одноразовим ідентифікатором, позичальник засвідчує, що його акцепт є повним та безумовним, тобто він погоджується з усіма без виключення умовами оферти. Договір вважається укладеним із моменту одержання товариством електронного повідомлення позичальника (п.5.9.). Позичальник має право протягом 14 календарних днів з дня укладення Договору відмовитися від нього без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів (п.5.15.). Пунктом 6.5. Правил передбачено, що у раз неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення позики та процентів, позичальнику на таку неповернуту позику (або її частину) товариство має право нараховувати проценти у розмірі, передбаченому Договором, за кожний день понадстрокового користування Позикою (або її частиною), починаючи з першого дня такого понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики (або її частини) та процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Пунктом 6.8 Правил сторони домовились, що в разі неповернення відповідачем заборгованості у встановлений договором строк, Безпечне агентство має право нараховувати проценти за понадстрокове користування позикою та в такому випадку строк дії Договору і строк позики вважається продовженими до дати фактичного виконання зобов`язань позичальником без укладення додаткових угод. Пунктом 7.1 Правил передбачено право позичальника подовжити строк користування позикою, для чого він сплачує товариству проценти на умовах, обраних позичальником для здійснення певного виду пролонгації. Згідно п.7.4. Правил відповідач погодився, що у разі, якщо він не сплатить заборгованість в повному обсязі та/або не оформить пролонгацію, Безпечне агентство має право застосувати наслідки, передбачені в п.6.8 Правил. Відповідно до копії платіжної інструкції від 29.09.2025 та довідки, виданої ТОВ «ФК «Фінекспрес» від 29.09.2025, на виконання умов договору про переказ коштів №23-01-18/5 від 23.01.2018 укладеного з Безпечним агентством, на користь [PERSON] 16.04.2021 на карту № [NUMBER] товариством перераховано кошти у сумі 3520 грн. На виконання ухвали суду про витребування доказів АТ «Перший український міжнародний банк» повідомили, що на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , була випущена банківська платіжна картка № [NUMBER] , а також згідно з випискою з вказаного рахунку 16.04.2021 на вказану картку здійснено переказ коштів у розмірі 3520 грн. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Виписки з особових рахунків клієнтів є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Отже, виписка є належним доказом щодо заборгованості відповідача за кредитом. З розрахунку, сформованого позивачем, слідує, що загальна сума заборгованості відповідача становить 11845,8 грн, яка складається із: заборгованості за тілом позики 3520 грн та заборгованості за нарахованими і несплаченими процентами 8325,8 грн. Останні нараховувались до 13.08.2021 за погодженою сторонами процентною ставкою та з автоматичною зміною строку дії Договору, передбаченою п.п.6.5, 6.8, 7.4 Правил. 26.10.2021 Безпечне агентство та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» уклали договір факторингу №2610, за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором позики №1349744 від 16.04.2021. 03.04.2023 ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та позивач уклали договір факторингу №030423-ФК, за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором позики №1349744 від 16.04.2021. Згідно п.5.2. зазначеного договору факторингу встановлено, що перехід від клієнта до позивача/фактора прав вимог за портфелем заборгованості відбувається в момент підписання актів прийому передачі реєстру заборгованостей, після чого позивач/фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно портфеля заборгованості та набуває відповідних прав вимог. Підписані сторонами акти прийому-передачі реєстру заборгованостей підтверджують факт переходу до позивача відповідних прав вимоги та є невід`ємними частинами договору факторингу №030423-ФК. Відповідно до Реєстру прав вимог від 03.04.2023 до договору факторингу №030423-ФК позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 11856,12 грн., з яких: 3520 грн сума заборгованості за основною сумою боргу та 8336,12 грн сума заборгованості за відсотками. Цивільне законодавство передбачає заміну кредитора в будь-якому зобов`язанні. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (ст.512 ЦК України). Відступлення права вимоги відбувається на підставі правочину, зокрема, внаслідок укладення договору купівлі-продажу чи міни; дарування; факторингу. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ст.1077 ЦК України). У ст.629 ЦК України закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Оскільки позикодавець (Безпечне агентство) та позичальник ( [PERSON] ) досягли домовленості згідно з положеннями чинного на момент укладання Договору ЦК України та уклали його, у якому передбачені певні умови, то вони підлягають виконанню. Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст.204 ЦК України). Презумпція правомірності правочину означає те, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що зумовлює набуття, зміну чи припинення породжує, змінює або припиняє цивільних прав та обов`язків, доки ця презумпція не буде спростована. Таким чином, до спростування презумпції правомірності правочину всі права, набуті сторонами за ним, можуть безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Спростування презумпції правомірності правочину відбувається тоді: коли недійсність правочину прямо встановлена законом (тобто має місце його нікчемність); якщо він визнаний судом недійсним, тобто існує рішення суду, яке набрало законної сили (тобто оспорюваний правочин визнаний судом недійсним). Сторони електронних правочинів відповідають за невиконання своїх зобов`язань у порядку визначеному законодавством України або укладеним договором. Повернення кредиту/позики за електронним договором є обов`язковим. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (ст.129 Конституції України). За правилами ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст.78 ЦПК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК). За правилами ст.ст.525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, зобов`язання має виконуватись відповідно до умов договору та вимог закону. Аналізуючи фактичні обставини справи, суд доходить висновку, що між сторонами склалися договірні правовідносини. Договір позики укладений між первісним кредитором та відповідачем в електронній формі, вони обумовили усі його істотні умови, як то розмір позики та суму відсотків, що підлягають сплаті за користування кредитними коштами, строк дії договору, тощо. При цьому, без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету Договір між Безпечним агентством та відповідачем не був би укладений. Також позивачем доведено факт надання грошових коштів відповідачу за Договором та правові підстави набуття права вимоги за ним відповідно до договорів факторингу. У погоджений сторонами строк повернення позики кошти повернуто не було. Відповідачем не було надано доказів на спростування презумпції правомірності укладеного Договору та його пролонгації, не спростована правильність проведеного позивачем розрахунку, будь-яких клопотань на його спростування не заявлено, як і не було надано власного розрахунку. За відсутності будь-яких заперечень проти позову з боку відповідача, суд дійшов висновку, що наданими позивачем доказами підтверджується обґрунтованість заявлених вимог, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають відшкодуванню понесені судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 2422,40 грн та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ст.133 ЦПК України). До останніх належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Позивачем заявлено до відшкодування витрати на правничу допомогу в сумі 4500 грн. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Як передбачено ч.ч.4,5 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як убачається з матеріалів справи, представництво інтересів ТОВ «Фінпром Маркет» здійснювала адвокат Ткаченко Ю. О. на підставі ордеру на надання правової допомоги серії АХ №1287257, виданим адвокатом на підставі договору про надання правничої допомоги №25-08/25ФП від 25.08.2025. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу суду також було надано: свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, витяг з акту приймання передачі наданої правничої допомоги з описом робіт (наданих послуг), копію платіжної інструкції кредитового переказу коштів з призначенням платежу: оплата згідно акту №2-ФП за договором про надання правничої допомоги №25-08/25/ФП. Суд звертає увагу, що витрати на професійну правничу допомогу повинні відповідати критерію необхідності чи було їх вчинення обов`язковим, і чи доцільним було їх виконання чи вплинули вони на перебіг розгляду справи. Предметом спору в дані справі є стягнення заборгованості за договором позики. Розподіляючи витрати, понесені заявником на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку про те, що наявні в матеріалах справи та надані суду документи є підставою для повного відшкодування судом витрат на правничу допомогу з іншої сторони, адже цей розмір є доведений, необхідним та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.

Outcome: approved