Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-10 00:00:00

Позивач Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Надпільна 530» звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] ( [ADDRESS] , РНОКПП в матеріалах справи відсутній) про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСББ «Надпільна 530» створене 09 червня 2023 року та здійснює управління та утримання прибудинкової території за адресою: [ADDRESS] . Відповідач є співвласником багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] . Протоколом № 2 загальних зборів ОСББ «Надпільна 530» від 12 липня 2023 року затверджений розмір внеску 6 грн. 55 коп. за 1 кв.м. Крім того, додано до житлової площі кожної кімнати по 3 кв.м. загальної площі і здійснювати оплату за проживання, враховуючи цю площу. Розмір внеска встановити 6 грн. 55 коп. за 1 кв.м. Згідно даного протоколу № 2 загальних зборів ОСББ «Надпільна 530» від 12 липня 2023 року було постановлено, що в останній день кожного місяця знімати показники чотирьох загальних лічильників. Відповідальні на кожному поверсі повинні надати інформацію про кількість осіб, проживаючих в кімнатах. Враховуючи цю інформацію, [PERSON] розраховує кількість кіловатт на одну людину і передає цю інформацію голові ОСББ Гусаченко В.О., яка формує квитанції для оплати. Згідно акту звіряння взаємних розрахунків за утримання будинку та прибудинкової території по о/р [NUMBER] відповідач за період з червня 2023 року по листопад 2025 року заборгованість становить 4370 грн. 16 коп. Відповідно до акту звіряння взаємних розрахунків за електроенергію по о/р [NUMBER] [PERSON] за період з червня 2023 року по липень 2025 року заборгованість становить 5932 грн. 15 коп. Вказують, що відповідач добровільно встановлені внески на утримання будинку, споруд та прибудинкової території, тобто, спільного майна співвласників багатоквартирного будинку та за електроенергію не сплачує в повному обсязі, що призвело до утворення перед позивачем заборгованості в розмірі 10302 грн. 31 коп. Просять стягнути на користь ОСББ «Надпільна 530» заборгованість у розмірі 10302 грн. 31 коп. , судовий збір в розмірі 3028 грн. 00 коп. та витрати на правничу допомогу в розмірі 4000 грн. 00 коп. 12 січня 2026 року ухвалою суду справу прийнято до свого провадження, відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання з викликом сторін. Представник позивача Гусаченко Валентина Олександрівна в судове засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Також зазначила, що позов підтримує та просить його задоволити. Проти заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду невідомі. Про день, час та місце розгляду справи була повідомленою належним чином. Справу вирішено за правилами заочного розгляду, передбаченими ст. 280-282 ЦПК України, за відсутності відповідача, повідомленого у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, який не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву проти позову, та зі згоди позивача щодо такого порядку розгляду справи, викладеної в позовній заяві. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Частиною другою статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що ОСББ «Надпільна 530» створене 09 червня 2023 року та здійснює управління та утримання прибудинкової території за адресою: [ADDRESS] . Відповідач є співвласником багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] . Протоколом № 2 загальних зборів ОСББ «Надпільна 530» від 12 липня 2023 року затверджений розмір внеску 6 грн. 55 коп. за 1 кв.м. Крім того, додано до житлової площі кожної кімнати по 3 кв.м. загальної площі і здійснювати оплату за проживання, враховуючи цю площу. Розмір внеска встановити 6 грн. 55 коп. за 1 кв.м. Згідно даного протоколу № 2 загальних зборів ОСББ «Надпільна 530» від 12 липня 2023 року було постановлено, що в останній день кожного місяця знімати показники чотирьох загальних лічильників. Відповідальні на кожному поверсі повинні надати інформацію про кількість осіб, проживаючих в кімнатах. Враховуючи цю інформацію, [PERSON] розраховує кількість кіловат на одну людину і передає цю інформацію голові ОСББ Гусаченко В.О., яка формує квитанції для оплати. Згідно акту звіряння взаємних розрахунків за утримання будинку та прибудинкової території по о/р [NUMBER] відповідач за період з червня 2023 року по листопад 2025 року заборгованість становить 4370 грн. 16 коп. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та його архівної складової частини щодо об`єкта нерухомого майна № 456279057 від 12.12.2025, квартира за адресою [ADDRESS] на праві власності належить [PERSON] . Відповідно до ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», власник квартири зобов`язаний виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Згідно з ч. 2 ст. 382 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Співвласники багатоквартирного будинку - власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку. Управління багатоквартирним будинком полягає у вчиненні співвласниками багатоквартирного будинку дій щодо реалізації прав та виконання обов`язків співвласників, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку. Згідно зі ст. ст. 4 та 12 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Управління багатоквартирним будинком здійснює об`єднання через свої органи управління. Об`єднання самостійно визначає порядок управління багатоквартирним будинком та може змінити його у порядку, встановленому цим законом та статутом об`єднання. У відповідності до положень ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» органами управління об`єднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія об`єднання. Вищим органом управління об`єднання є загальні збори. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. До виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься, в тому числі, визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників. Співвласник, зокрема, зобов`язаний: виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; брати участь у проведенні реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення приміщень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі (ст. 15 вказаного закону). Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» власники квартир та нежитлових приміщень є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку. Частиною 2 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» передбачено, що кожен співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Статтею 20 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлено, що частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Частка участі співвласника визначається відповідно до його частки як співвласника квартири та/або нежитлового приміщення. Внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів (ст. 23 вказаного закону), а у разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду (ст. 13 вказаного закону). Відповідно до ч. 4 ст. 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» зобов`язання із здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком у разі здачі в найм (оренду) квартир та/або нежитлових приміщень державної або комунальної власності несуть наймачі (орендарі) таких квартир та/або приміщень. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VIII (далі Закон №2189), до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком, що включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо. Серед основних зобов`язань споживача Закон №2189 визначає оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами (п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону №2189). Частиною 3 ст.9 Закону №2189 встановлено, що дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Означеним положенням Закону №2189 кореспондуються положення кодифікованого закону, а саме: ст. 67, 68 ЖК України, якими передбачено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Таким чином, відповідач є споживачем житлової послуги з управління багатоквартирним будинком, до якої належить, зокрема, утримання будинку та прибудинкової території, в розумінні положень Закону №2189 та ЖК України, що їй надає ОСББ «Надпільна 530» та електропостачання за вказаною вище адресою. Згідно з ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 3 ст.543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідач [PERSON] , яка, станом на момент виникнення заборгованості, є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , є споживачем житлової послуги, що надається позивачем, проте своєчасно та у повному обсязі не вносила плату за надану житлову послугу з утримання будинку та прибудинкової території, тому, має сплатити заборгованість по оплаті вказаної житлової послуги в розмірі 10302 грн. 31 коп. Відповідачем не надано заперечень проти наданого позивачем розрахунку боргу з оплати житлово-комунальних послуг, а тому, суд приходить до висновку про стягнення з [PERSON] на користь ОСББ «Надпільна 530» заборгованості в розмірі 10302 грн. 31 коп. Відносно стягнення з відповідача на користь позивача понесених витрат на правову допомогу в розмірі 4000 грн. 00 коп. суд зазначає наступне. Надаючи оцінку зазначеним вимогам в контексті критерію співмірності та пропорційності таких витрат суд виходить з наступного. Частинами першою та другою статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. За змістом ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання зазначених вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. У своїй практиці Європейський суд з прав людини вказує, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (справа «Гімайдуліна і інші проти України» від 10.12.2009р., справа «Баришевський проти України» від 26.02.2015). А також висновки ЄСПЛ, викладені у справах: «East/West Alliance Limited» проти України» від 02.06.2014р., за змістом яких заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим; «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002р., за результатом розгляду якої ЄСПЛ вирішив, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу стороною позивача надано суду: Договір № 85 про надання правової допомоги від 16 грудня 2025 року, укладений між адвокатом Манзар Тетяною Володимирівною та ОСББ «Надпільна 530»; Додатковий договір від 30 грудня 2025 року, укладений між адвокатом Манзар Тетяною Володимирівною та ОСББ «Надпільна 530»; Акт № 85/1 прийому наданих послуг до договору про надання правової допомоги № 85 від 16.12.225 року; Платіжну інструкцію № 329 від 23.12.2025 року; Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Серії ЧК № 000561. Разом з тим, суд бере до уваги, що позовні вимоги ґрунтуються на праві грошової вимоги. За своєю сутністю спірні правовідносини не є складними, а судова практика по такій категорії справ є усталеною і однотипною. Представництво інтересів позивача у справі здійснювалось в порядку самопредставництва юридичної особи, а розгляд справи здійснено судом оперативно в одному судовому засіданні без учасників справи. Отже, оцінюючи обґрунтованість заяви позивача в контексті положень ч. 4 ст. 137 ЦПК України, тобто щодо співмірності витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, а також часом, об`єктивно необхідним на їх виконання, з огляду на визначені практикою ЄСПЛ критерії, суд доходить висновку, що заявлена позивачем сума в розмірі 4000 грн. є необґрунтованою, оскільки не відповідає критеріям співмірності заявленої до стягнення суми витрат на професійну правову допомогу позивача з реальним обсягом такої допомоги, часом, витраченим на надання таких послуг, та критерію реальності таких витрат (обсяг юридичної та технічної роботи, пов`язаної з розглядом справи у суді та її доцільністю). Таким чином, беручи до уваги обсяг та зміст позовних вимог, складність справи, обсяг виконаних представником позивача робіт, докази на підтвердження понесених витрат, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог щодо компенсації витрат позивача на правову допомогу в межах суми понесених ним витрат в розмірі 2000 грн., оскільки, такий розмір видається пропорційним та обґрунтованим з огляду на складність, Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду з цим позовом сплачений судовий збір у розмірі 3028 грн. 00 коп., що підтверджується платіжною інструкцією № 332 від 25 грудня 2025 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved