Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-10 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит - Капітал» через свого представника - Усенка Михайла Ігоровича звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 24.03.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4497090, на підставі якого відповідачу надані кредитні кошти в сумі 3 600 гривень зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені договором. Строк кредиту - 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4497090 укладений за допомогою ІТС товариства, електронна ідентифікація клієнта здійснена при вході клієнта в особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. 25.03.2024 сторони уклади Додатковий договір, яким збільшили суму кредиту на 1000 гривень. Таким чином, загальна сума кредиту за Договором № 4497090 становить 4600 грн. Позивач стверджує, що товариство надало [PERSON] кредитні кошти, яка, у свою чергу, виконала взяті на себе зобов`язання з істотними порушеннями договору, не здійснивши повернення суми наданого кредиту і процентів. 14.11.2024 ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит - Капітал» уклали договір факторингу №14/11/2024, відповідно до якого ТОВ «Лінеура Україна» передало ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит - Капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит - Капітал» прийняло належні ТОВ «Лінеура Україна» права вимоги до вказаних у реєстрі боржників. З моменту отримання права вимоги, відповідач не виконала свого зобов`язання, не здійснила жодного платежу для погашення заборгованості у зв`язку із чим борг відповідача за Договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4497090 від 24.03.2024 становить 33 990 грн, з яких - 4 600 грн заборгованість за тілом кредиту; 27 090 грн - заборгованість по відсотках, 2 300 грн - заборгованість за штрафом. Вказану заборгованість та судові витрати позивач просить стягнути з відповідача. Постановленою Христинівським районним судом Черкаської області 28.10.2025 ухвалою позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі із викликом сторін, надано відповідачу термін на подання відзиву до суду та витребувано у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» інформацію, що містить банківську таємницю, щодо емітування на ім`я відповідача банківської картки та зарахування на неї коштів. Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» в судове засідання не з`явився, у позовній заяві клопотав про розгляд справи за відсутності представника товариства, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення по справі заочного рішення не заперечує. Сповіщена у встановленому законом порядку про дату, час і місце розгляду справи, відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася. Заяв про відкладення судового засідання чи розгляд справи у відсутність відповідача до суду не надходило. Відзиву на позовну заяву нею не подано. Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, а тому прийняте рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. Ухвалою Христинівського районного суду Черкаської області від 11.02.2026 постановлено провести заочний розгляд справи. Оскільки справа розглянута без участі сторін, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до таких висновків і такого рішення. Судом встановлено, що 24.03.2024 між [PERSON] та ТОВ «Лінеура Україна» за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи товариства укладено договір №4497090 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, згідно якого товариство надало відповідачу кредит в сумі 3 600 грн строком на 360 днів, а відповідач зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у термін встановлений Договором (стандартна процентна ставка 2,50 % в день, знижена процентна ставка - 0,50 % в день, періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів). Денна процентна ставка у відповідності до п. 1.4.1 Договору дорівнює 2,5%. Згідно з пунктами 1.5, 1.6 Договору орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк кредиту 99 923,40 % річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом - 36 000 грн, за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої ставки - 33 840 грн. Укладений договір підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором - 33181 та складається з Договору № 4497090 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 24.03.2024, Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, Паспорта споживчого кредиту. Підписаний відповідачем, як споживачем, в електронній формі Паспорт споживчого кредиту містить інформацію щодо кредитодавця, основні умови кредитування, інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, які відповідають умовам укладеного Договору № 4497090 від 24.03.2024. 25.03.2024 ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] уклали додатковий договір до Договору № 4497090 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 24.03.2024. Додатковий договір, як і основний правочин, укладений в електронній формі шляхом його підписання зі сторони відповідача електронним підписом одноразовим ідентифікатором 26976. На підставі додаткового договору ТОВ «Лінеура Україна» надало відповідачу кредит в сумі 1 000 грн. Таким чином, загальна сума кредиту склала 4 600 грн. ТОВ «Лінеура Україна» перерахувало 24.03.2024 об 11:48:07 кредитні коштів в сумі 3600 гривень та 25.03.2024 о 18:44:19 кошти в сумі 1 000 грн на платіжну картку [PERSON] за № [NUMBER] , що підтверджується інформацією про переказ коштів від ТОВ «Універсальні платіжні рішення». Належність банківської картки № [NUMBER] ( [NUMBER] ) [PERSON] та зарахування на неї 24.03.2024 кредитних коштів в сумі 3 600 грн, а 25.03.2024 - в сумі 1 000 грн підтверджено листом АТ КБ «ПРИВАТБАНК» №20.1.0.0.0/7-251110/69827-БТ від 18.11.2025, що наданий на виконання ухвали суду про витребування доказів. Товариство з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» ідентифікувало клієнта [PERSON] за надісланими 24.03.2024 та 25.03.2024 на її номер телефону [NUMBER] одноразовими ідентифікаторами - 33181 та 26976, ввівши які [PERSON] акцептувала кредитний договір та додаткову угоду до нього. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до положень ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Статтею 204 ЦК України визначено презумпцію правомірності правочину, відповідно до якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Заперечень щодо укладення кредитного договору, а також досягнення згоди щодо його істотних умов відповідач суду не подавала, дійсність правочину не оспорювала. З огляду на досліджені докази, суд вважає доведеним укладення між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] кредитного договору в електронній формі та отримання за ним відповідачем кредитних коштів. Із розрахунку заборгованості, наданого первісним кредитором, слідує, що у період із 24.03.2024 по 22.04.2024 ТОВ «Лінеура Україна» нарахувало [PERSON] відсотки за зниженою процентною ставкою (0,5% в день), а у період із 23.04.2024 по 14.11.2024 за стандартною - 2,5% в день. Загальний розмір нарахованих кредитодавцем відсотків становить 27 090 грн. Згідно наданого позивачем розрахунку [PERSON] коштів на погашення тіла кредиту та процентів не сплачувала. Оскільки відповідач доказів повернення тіла кредиту не надала, суд стягує із відповідача заборгованість за основною сумою боргу в розмірі 4 600 грн. Перевіряючи розрахунок заборгованості за процентами, суд враховує таке. 22.11.2023 прийнятий Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» №3498-ІХ (набрав чинності 24.12.2023) (далі по тексту Закон №3498-ІХ), яким внесені зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування»(пп. 6 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ) та розділ IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування»(пп.13 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ) доповнений пунктом 17. Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону «Про споживче кредитування», максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. При цьому, згідно п. 17 розділу IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Отже, як слідує з вищевказаних змін у законодавстві, що регулюють питання споживчого кредитування, починаючи із 24.12.2023 денна процентна ставка має бути не більше 2,5%, з 22.04.2024 - не більше 1,5%, а з 20.08.2024 - не більше 1%. Оскільки Договір № 4497090 укладений 24.03.2024, то розмір процентної ставки із 22.04.2024 підлягає обрахуванню з розрахунку 1,5% за день протягом наступних 120 днів, а з 20.08.2024 - денна ставка має бути не більшою 1%. Тоді загальний розмір процентів за користування кредитними коштами упродовж строку дії Договору суд визначає відповідно до такого розрахунку: 1) 30 днів (за період із 24.03.2024 по 22.04.2024) згідно розрахунку кредитодавця за зниженою процентною ставкою - 680 гривень; 2) 119 днів (за період із 23.04.2024 по 19.08.2024)* 69 грн (4 600 *1,5%) = 8 211 гривень; 3) 87 днів (за період із 20.08.2024 по 14.11.2024 )* 46 грн (4 600*1%) = 4 002 гривень. Загальний розмір заборгованості за процентами, що підлягає стягненню із відповідача на користь позивача, становить: 680 грн + 8 211 грн + 4 002 грн = 12 893 грн. Окрім того, при вирішенні юридичного спору про стягнення із відповідача заборгованості за штрафом в сумі 2 300 грн, суд виходить із такого. Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Цим же пунктом установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX в Україні запроваджений правовий режим воєнного стану, який неодноразово продовжено та триває до даного часу. Оскільки штраф нарахований відповідачу у період дії воєнного стану, у його стягненні з урахуванням пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, слід відмовити. Пунктом 5.1.3 Кредитного договору передбачено, що ТОВ «Лінеура Україна» має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди клієнта, але з обов`язковим повідомленням клієнта про таке відступлення протягом 10 робочих днів з дати такого відступлення. 11.11.2024 ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал»,

Outcome: partial