Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

Позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з даним позовом, мотивуючи заявлені вимоги наступним. 03 листопада 2022 року о 10 годині 20 хвилин [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Honda», модель: «CR-V», державний номерний знак [NUMBER] по проспекту Перемоги в місті Києві, не була уважна, не врахувала зміну дорожньої ситуації, не вибрала безпечної швидкості для руху та здійснила наїзд на перешкоду, а саме: бордюрний камінь, після чого здійснила наїзд на припаркований транспортний засіб «Nissan», модель: «Х-Тrail», державний номерний знак: [NUMBER] . Зазначений транспортний засіб належить позивачу на праві власності. 22 листопада 2022 року Шевченківський районний суд міста Києва ухвалив постанову в справі № 761/2540/22, якою [PERSON] було визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. 03 грудня 2022 року постанова набрала законної сили. Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди належний позивачу автомобіль марки «Nissan», модель: «Х-Тrail», номерний знак: [NUMBER] , зазнав значних механічних ушкоджень та втратив свою функціональність. Згідно Акту виконаних робіт від 26 січня 2023 року № ІСзСА-013811 позивачем було сплачено 339 032 гривні 55 копійок (триста тридцять дев`ять тисяч тридцять дві гривні п`ятдесят п`ять копійок) поточного ремонту автомобіля марки «Nissan», модель: «Х-Тrail», номерний знак: [NUMBER] (квитанції від 06 грудня 2022 року № 0.0.2765854376.1, від 10 грудня 2022 року № 0.0.2770412077.1, від 27 січня 2023 року № 0.0.2836477609.1). Згідно Акту виконаних робіт від 31 січня 2023 року № ІСзСА-015966 позивачем було сплачено 9 829 гривень 60 копійок (дев`ять тисяч вісімсот двадцять дев`ять гривень шістдесят копійок) поточного ремонту автомобіля марки «Nissan», модель: «Х-Тrail», номерний знак: [NUMBER] (квитанція від 31 січня 2023 року № 0.0.2840107832.1). За надання послуг евакуатора позивачем було сплачено 1 120 гривень 00 копійок (одна тисяча сто двадцять гривень нуль копійок). Копія Акту виконаних робіт від 12 листопада 2022 року, квитанція від 16 грудня 2022 року № 667782764. Загальний розмір завданої майнової шкоди становить 349 982 гривні 15 копійок (триста сорок дев`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят дві гривні п`ятнадцять копійок - 339 032,55+9 829,60+1 120,00=349 982,15). На момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну під час експлуатації автомобіля марки «Honda», модель: «CR-V», державний номерний знак [NUMBER] , була застрахована. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілого, становить 130 000 гривень 00 копійок (сто тридцять тисяч гривень 00 копійок). Страховиком за полісом № ЕР-206649329 від 06 листопада 2021 року є приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Еталон». 27 грудня 2022 року позивач звернувся до страховика з Заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку від 03.11.2022 року. Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Еталон» надано повідомлення від 06 лютого 2023 року за № 01-04-2013, що страхове відшкодування в розмірі 129 000 гривень 00 копійок (сто двадцять дев`ять тисяч нуль копійок) підлягає виплаті на користь позивача. Позивач вважає, що матеріальний збиток, завданий йому, як власнику автомобіля, становить 349 982 гривні 15 копійок (триста сорок дев`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят дві гривні п`ятнадцять копійок) та значно перевищує страхову суму (ліміт відповідальності страховика), таким чином він має право на стягнення із [PERSON] 219 982 гривні 15 копійок (двісті дев`ятнадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят дві гривні п`ятнадцять копійок), як різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Також, позивач зауважує, що спричинення [PERSON] , яка керувала автомобілем марки «Honda», модель: «CR-V», державний номерний знак [NUMBER] дорожньо-транспортної пригоди, перебуває в прямому причинно-наслідковому зв`язку із пошкодженням належного йому автомобіля марки «Nissan», модель: «Х-Тrail», номерний знак: [NUMBER] , та завданням йому у зв`язку з цим душевних страждань. У цьому контексті зазначає, що понад три місяці він був позбавлений можливості користуватися своїм автомобілем, що спричиняло суттєві зміни в звичному для нього режимі життя та створило ряд незручностей. Як і те, що, зокрема, протягом тривалого часу позивач перебував у стані невизначеності - не мав можливості користуватися належним йому автомобілем. Зазначає, що автомобіль відігравав важливу роль для нього та його родини, проте внаслідок дорожньо-транспортної пригоди він був повністю виведений із ладу. З огляду на це позивач відчув душевні страждання, занепокоєння, розчарування і тривогу, як і те що значно обмежений був у можливостях займатися звичним повсякденними справами, вимушений був користуватися громадським транспортом. Ураховуючи викладене, позивач вважає, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди завданої йому внаслідок пошкодження (виведення з ладу) належного йому автомобіля марки «Nissan», модель: «Х-Тrail», номерний знак: [NUMBER] , має становити 50 000 гривень 00 копійок (п`ятдесят тисяч гривень 00 копійок). Також, позивач зазначає, що він намагався зв`язатися з [PERSON] телефоном, що виявилось неможливим. Проте вів переписку з нею у месенджері «Viber». Однак, врегулювати питання стосовно відшкодування в добровільному порядку йому не вдалося. Власне це зумовило його в зверненні до суду за захистом порушених прав. Провадження в справі відкрито 02.03.2023 року, відповідно до положень ст. ст.274, 276, 277 ЦПК України вирішено питання про її розгляд за правилами загального позовного провадження. Через систему поштового зв`язку «Укрпошта» до Шевченківського районного суду м. Києва надійшли заперечення проти позову від відповідачки [PERSON] , в яких відповідачка з позовними вимогами не погодилася, оскільки вважає, що позивач має право здійснювати поточний та капітальний ремонти автомобіля на власний розсуд, проте відповідач є зобов`язаною особою виключно за витратами, які прямо пов`язані з відновленням нанесених зіткненням автомобілів пошкоджень. Враховуючи право позивача здійснювати поточний та капітальний ремонти власного автомобіля на власний розсуд, а також з огляду на те, що відповідач є зобов`язаною особою виключно за витратами, які прямо пов`язані з відновленням нанесених зіткненням автомобілів пошкоджень, є всі підставі вважати, що визначена позивачем сума 348862 гривни 15 копійок (триста сорок вісім тисяч вісімсот шістдесят дві гривни п`ятнадцять копійок) не є грошовим відображенням матеріальних збитків, які було нанесено позивачу у результаті протиправних дій відповідача. Документів щодо визначення розміру шкоди, порядку розрахунку страхової (регламентної) виплати позивачем до суду не надано. Просила відмовити в задоволенні позовних вимог. 19.02.2025 року позивачем було подано до суду пояснення на заперечення проти позову. Поклавши в основу пояснень Акт виконаних робіт від 26 січня 2023 року № ІСзСА-013811 відповідно до якого позивачем було сплачено 339 032 гривні 55 копійок (триста тридцять дев`ять тисяч тридцять дві гривні п`ятдесят п`ять копійок) поточного ремонту автомобіля марки «Nissan», модель: «Х-Тrail», номерний знак: [NUMBER] (квитанції від 06 грудня 2022 року № 0.0.2765854376.1, від 10 грудня 2022 року № 0.0.2770412077.1, від 27 січня 2023 року № 0.0.2836477609.1), Акт виконаних робіт від 31 січня 2023 року № ІСзСА-015966 де позивачем було сплачено 9 829 гривень 60 копійок (дев`ять тисяч вісімсот двадцять дев`ять гривень шістдесят копійок) поточного ремонту автомобіля марки «Nissan», модель: «Х-Тrail», номерний знак: [NUMBER] (квитанція від 31 січня 2023 року № 0.0.2840107832.1), Акт виконаних робіт від 12 листопада 2022 року, квитанція від 16 грудня 2022 року № 667782764 на надання послуг евакуатора де позивачем було сплачено 1 120 гривень 00 копійок (одна тисяча сто двадцять гривень нуль копійок). Загальний розмір завданої майнової шкоди становить 349 982 гривні 15 копійок (триста сорок дев`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят дві гривні п`ятнадцять копійок - 339 032,55+9 829,60+1 120,00=349 982,15), просив суд позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу проводиться судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши наявні в справі докази, та надавши їм відповідну оцінку, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що 03 листопада 2022 року о 10 год. 20 хв. водій [PERSON] , керуючи автомобілем «Honda», державний номерний знак [NUMBER] , по проспекту Перемоги, в м. Києві, не була уважна, не врахувала зміну дорожньої ситуації, не вибрала безпечної швидкості для руху та здійснила наїзд на перешкоду, а саме: бордюрний камінь, після чого здійснила наїзд на припаркований транспортний засіб «Nissan», державний номерний знак [NUMBER] . При дорожній транспортній пригоді автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушила вимоги п.п. 2.36, 12.1, 12,3 ПДР України. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 22 листопада 20.12.2022 по справі №761/25480/22 [PERSON] , [INFO] , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і накладено на неї стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн. Відповідно до ч.6. ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду в справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як вбачається з матеріалів справи, в результаті зазначеного ДТП власнику автомобіля «Nissan», модель:«Х-Тrail», державний номерний знак: [NUMBER] завдано матеріальних збитків. На момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну під час експлуатації автомобіля марки «Honda», модель: «CR-V», державний номерний знак [NUMBER] , була застрахована. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілого, становить 130 000грн. 00коп. Страховиком за полісом № ЕР-206649329 від 06 листопада 2021 року є приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Еталон». 27 грудня 2022 року позивачем подано заяву до ПрАТ «СК «Еталон» про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку від 03.11.2022 року - пошкодження транспортного засобу марки «Nissan», модель: «Х-Тrail», номерний знак: [NUMBER] та повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 03.11.2022 року в додатку якого в розділі «перелік пошкоджень ТЗ Потерпілого» позивачем визначено, що у результаті події була пошкодженою: «задня ліва дверь, поріг лівий, бампер зліва, діски колісні (задній лівій, задній правий), обшивка в середині багажника, диск тормозний задній правий». 06.02.2023 року позивач був повідомлений ПрАТ «СК «Еталон» про те, що відповідно до ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» прийнято рішення щодо виплати йому страхового відшкодування в сумі 129 000 грн. 00 коп. (Повідомлення ПрАТ «СК «Еталон» про прийняте рішення по події, яка мала місце 03.11.2022 року вих. № 01-04-2013 від 06.02.2022 року) Відповідно до положень ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. При цьому за положеннями страховий випадок відповідно ст. 8 Закону України «Про страхування» - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. За приписами ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Позивач за позовною заявою просить стягнути з відповідача на свою користь різницю між фактичним розміром шкоди (різниця у вартості ремонту транспортного засобу) та страховим відшкодуванням. При цьому, заявлені позовні вимоги обґрунтовує на підставі Акту виконаних робіт від 26 січня 2023 року № ІСзСА-013811 поточного ремонту автомобіля марки «Nissan», модель: «Х-Тrail», номерний знак: [NUMBER] та квитанції, як доказ його оплати ВІДІ-СПАНРАЙЗ NISSAN ТОВ, яким визначено виконання переліку робіт, у тому числі усунення перекосу отвору дверей, усунення перекосу кузова, маскування авто під фарбування, слюсарні роботи (малярні) фарбування внутрішніх полостей, обшивка даху - зняття встановлення, заміна задніх продольних ричагів - дві сторони, важіль задній нижній - заміна, нижня тяга задньої підвіски - заміна (дві сторони), нижня тяга задньої підвіски - заміна (дві сторони) верхня тяга, виготовлення та фарбування дверей лівої частини кузову, кришки багажника, заміна амортизатора переднього лівого, заміна колодок гальмівних задніх, заміна скла бокового тощо, Акту виконаних робіт № ІСзСА-015966 від 31.01.2023 року поточного ремонту автомобіля марки «Nissan», модель: «Х-Тrail», номерний знак: [NUMBER] та відповідною квитанцією (код квитанції 9295-2579-77600-8008 від 31.01.2023 року) заміни маточини задньої (одна сторона) ліва та заміни маточини задньої (одна сторона) права, згідно яких, начебто, ремонт складає 348 862 грн. 15 коп. Відповідно до ст.1192 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як передбачено ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспортного засобу, суди, у разі виникнення спору щодо визначення його розміру виходять з фактичної суми, встановленої висновком судової авто-товарознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля, про що вказує Верховний Суд у постанові від 21.12.2020 у справі № 911/286/20. У постанові Верховного Суду від 11.03.2020 у справі № 754/5129/15-ц, зазначено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (частина друга статті 1192 ЦК України), тоді як розмір страхового відшкодування, що підлягає стягненню зі страховика, відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - виходячи з витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу транспортного засобу. При цьому, судом враховані висновки, які викладені в постановах Верховного Суду від 08.08.2019 у справі №450/1686/17 та від 15.07.2019 у справі №235/499/17, де зазначено, що аналіз наведених норм процесуального та матеріального права дає підставу вважати, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно в межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову. Крім того, відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому, доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Так, Акт виконаних робіт від 26 січня 2023 року № ІСзСА-013811 поточного ремонту автомобіля марки «Nissan», модель: «Х-Тrail», номерний знак: [NUMBER] та квитанції, як доказ його оплати ВІДІ-СПАНРАЙЗ NISSAN ТОВ та Акт виконаних робіт № ІСзСА-015966 від 31.01.2023 року поточного ремонту автомобіля марки «Nissan», модель: «Х-Тrail», номерний знак: [NUMBER] та відповідною квитанцією (код квитанції 9295-2579-77600-8008 від 31.01.2023 року) не є належним, достовірним та достатнім доказом у розумінні ст.ст. 76-80 ЦПК України; наявна у них інформація не доводить, що вона має відношення до пошкодженого внаслідок ДТП 03.11.2022 автомобіля, з нього не можливо встановити межі відповідальності винної особи. Крім того, розмір збитків має бути підтверджений або висновком експерта, або ж актом виконаних робіт, що підтверджує факт вже проведеного ремонту, тобто реальні збитки, а докази на підтвердження розміру матеріальної шкоди відсутні, враховуючи вище викладене. При цьому, слід мати на увазі, що відповідно до положень ст. 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п`ятою цієї статті, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом. Цивільний кодекс України також передбачає, що особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї, і особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства (частини друга та четверта статті 14 ЦК України) Положення зазначених норм права свідчить про зобов`язання учасників цивільних правовідносин діяти в межах закону, не порушуючи права інших осіб у спосіб передбачений законом, добросовісно здійснюючи свої права та обов`язки. Безумовно позивач має право здійснювати поточний та капітальний ремонти орендованого автомобіля на власний розсуд, проте відповідач є зобов`язаною особою виключно за витратами, які прямо пов`язані з відновленням нанесених зіткненням автомобілів пошкоджень. Виходячи з наведеного, судом встановлено, що визначена позивачем сума 348 862 грн. 15 коп. не є грошовим відображенням матеріальних збитків, які було нанесено позивачу у результаті протиправних дій відповідача. З огляду на викладене, суд приходить до висновку що заявлені позивачем вимоги слід відмовити. Також, позивач просить суд стягнути з відповідача 50 000 грн моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. В розумінні ч. 2 ст. 23 ЦПК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. За положеннями ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Так, як було встановлено під час розгляду справи, дії відповідача призвели до дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 03.11.2022, внаслідок якої транспортний засіб позивача отримав пошкодження. Позивач вказує, що через пошкодження транспортного засобу він був позбавлений можливості користуватись транспортним засобом, що спричинило суттєві зміни в звичному режимі життя та створило ряд незручностей, як для самого [PERSON] так і для членів його родини. Несправність автомобіля припала на період активних ракетних обстрілів України. З огляду на це позивач відчував душевні страждання: занепокоєння і тривогу, був значно обмежений в у можливостях займатися звичними повсякденними справами. Зазначене, в розумінні положень ст. ст. 23,1167 ЦК України дає підстави вважати, [PERSON] неправомірними діями відповідача спричинено моральну шкоду. У п. 5 своєї постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 р. Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. З огляду на природу інституту відшкодування моральної шкоди цілком адекватними і самодостатніми критеріями визначення розміру належної потерпілому компенсації є морально-правові імперативи справедливості, розумності та добросовісності. Такий висновок зроблено Верховним Судом у складі суддів другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 19.12.2018 р. у справі № 640/14909/16-ц. Отже з урахуванням тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих відносинах позивача, часу та зусиль, що знадобились позивачеві для відновлення для відновлення попереднього стану, суд приходить до висновку , що на користь позивача з метою компенсацію моральної шкоди з відповідача необхідно стягнути суму у розмірі 10 000,00 грн. Також, позивач просить суд стягнути з відповідача 1200 грн за послуги евакуатора, які були сплачені ним відповідно Акту виконаних робіт від 12 листопада 2022 року та квитанції від 16 грудня 2022 року № 667782764. За змістом частини першої статті 28, статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням тра нспортного засобу. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Суд приходить до висновку, що дана вимога задоволенню не підлягає, оскільки дана ДТП мала місце 03 листопада 2022 року в той час, як послуга по наданню вантажного автомобільного перевезення (евакуатор) була надана 12 листопада 2022 року, як і відсутні відомості про евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Інших доказів матеріали справи не містять. Розподіляючи судові витрати суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, як це вбачається з положень ч. 1 ст. 134 ЦПК України. При поданні позовної заяви позивач наводив попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, в тому числі і витрат на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн., отже позивачем дотримано вимог ч. 1 ст. 134 ЦПК України. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Виходячи зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України). Разом з тим, відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного суду від 24 червня 2021 року у справі № 761/14537/15-ц та від 27 січня 2021 року у справі № 659/226/19. Суд зауважує, що клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу відповідачами в порядку частини п`ятої статті 137 ЦПК України до суду не подавалось. Як свідчать надані матеріали, 06.02.2023 між [PERSON] та Адвокатським бюро «»Володимира Щиголя» укладено договір про надання професійної правничої допомоги. Акт приймання-передачі частини виконаних робіт (наданих послуг) за Договором про надання професійної правничої допомоги б/н від 06.02.2023 від 14.02.2023 свідчить про те, що позивачу надано послугу з підготовки позовної заяви про відшкодування майнової та моральної шкоди , завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ( [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Honda», модель «CR-V», державний номерний знак [NUMBER] ) на суму 10 000,00 грн. відповідно до п. 4.1 Договору. 14.92.2023 [PERSON] було сплачено витрати на правничу допомогу 10 000,00 грн. (квитанція до платіжної інструкції 0.0.2858506741.1). Норми процесуального закону передбачають можливість стягнення не тільки судових витрат, які вже фактично понесені стороною, а й судових витрат, що мають бути сплачені у майбутньому за умови підтвердження розміру таких витрат належними доказами, про що неодноразово наголошував Верховний Суд, зокрема, у постановах від 19.02.2020 по справі №755/9215/15-ц та від 16.04.2020 по справі №727/4597/19. Зважаючи на викладене, беручи до уваги відсутність клопотання про зменшення суми витрат на професійну правничу допомогу суд вважає за можливе ухвалити додаткове рішення щодо стягнення з відповідача на користь [PERSON] , зважаючи на положення ст. 141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених вимог (10 000,00 грн.), витрати на правничу допомогу у розмірі 370,00 грн. та судовий збір у сумі 99,86 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial