Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін за первісним та зустрічним позовами: позивачі за первісним позовом [PERSON] та [PERSON] просять : 1) виділити, відповідно до варіанту № 2 згідно проектної пропозиції висновку експерта №22/Е від 22.01.2024: [PERSON] та [PERSON] зі спільної часткової власності в натурі в окрему інвентарну одиницю - 2/3 частки квартири [ADDRESS] , в які входять такі приміщення: ванна № 3, загальна площа 4,8 м кв., кухня №4, загальна площа 14,2 м кв., житлова №5, загальна площа 11,0 м кв., житлова №6, загальна площа 19,2 м кв. Загальна площа приміщень становить 49,2 м кв., з них житлова площа - 30,2 м кв., яка є більшою на 3,2 м кв. за ту, що припадає на 2/3 ідеальних часток у площі спірної квартири (розрахунок: 49,2 - 46,0 = 3,2 м кв.); [PERSON] , власнику 1/3 частини, такі приміщення: коридор №1, загальна площа 8,4 м кв., комора №2, загальна площа 1.2 м кв., житлова №7, загальна площа 11,4 м кв., веранда № І, загальна площа 3,8 м кв. Загальна площа приміщень, які запропоновано виділити власнику 1/3 частини, становить 24,8 м кв., з них житлова площа 11,4 м кв. Власнику 1/3 частини виділити зі площі квартири приміщення площею 19,8 м кв., яка є меншою на 3,2 м кв. за ту, що припадає на 1/3 ідеальну частку у площі квартири (розрахунок: 23,0 - 19,8 = 3,2 м кв.). Загальна вартість частини спірної квартири, що виділяється власнику (власникам) 2/3 частин, становить: 337496 грн (розрахунок: 25649+99735+ 77259+134853=337496), що є більше вартості, яка припадає співвласнику 2/3 ідеальної частки на 1823,33 грн (розрахунок: 337496 - 335672,67 =1823,33). Загальна вартість частини спірної квартири, що виділяється власнику 1/3 частини, становить: 166013 грн (розрахунок: 58998 + 6467 + 80069 + 20479 = 166013), що є менше вартості, яка припадає співвласнику 1/3 ідеальної частки на 1823,33 грн (розрахунок: 167836,33 -166013 = 1823,33 грн). При даному варіанті поділу №2 грошова компенсація за відхилення від ідеальних часток в квартирі [ADDRESS] належить власнику 1/3 частини і становить 1823,33 грн. При поділі спірної квартири виконати наступні ремонтно-будівельні роботи : - здійснити реконструкцію системи самопливної каналізації в межах прибудинкової території шляхом перенесення каналізаційного колодязя та підземного трубопровода на відстань не менше ніж 3,0 м від фундамента будинку, цим забезпечивши виконання вимог п.11.5.4 ДБН Б.2.2-12:2019 "Планування і забудова територій"; - влаштувати вхід у приміщення №4 шляхом влаштування дверного прорізу в зовнішній стіні та заповнити його дверним блоком; - демонтувати дверний блок та закласти дверний проріз у стіні між приміщенням №1 та приміщенням №4; - демонтувати дверний блок та закласти дверний проріз у стіні між приміщенням №1 та приміщенням №6; - демонтувативіконний блок та закласти існуючий віконний отвір у приміщенні №3; - влаштувати новий віконний проріз у зовнішній стіні приміщення №3 та заповнити його віконним блоком; - передбачити вхід у новостворену квартиру через прибудовану до зовнішьої стіни будинку зі сторони приміщень №3 та №4 веренду з ганком та дашком(п.5.10 ДБН В.2.2-15-2019 "Житлові будинки. Основні положення" із Зміною №1); - забезпечити можливість провітрювання новоствореного приміщення новоствореної веранди провітрюванням через стулки вікон, кватирки або інші пристрої (п.10.6 та 10.7 ДБН В.2.2-15-2019 "Житлові будинки. Основні положення" із Зміною №1); - у приміщенні №6 здійснити реконструкцію віконного отвору шляхом влаштування французького балкону (вимоги п.10.4 ДБН В.2.2-15-2019 "Житлові будинки. Основні положення" із Зміною №1); демонтувати дверний блок у прорізі стіни між приміщенням №1 та приміщенням №7; - закласти люк-лаз виходу на горище у приміщенні №1; - об`єднати в одне приміщення №1 та приміщення №7, влаштувавши у стіні між ними арку завширшки більше ніж 1,88 м (Розрахунок: 0,5 х 3,75 = 1,88 м), заввишки більше ніж 1,9 м (п.82 Порядок проведення технічної інвентаризації); - у новоствореному шляхом об`єднання приміщення №1 та приміщення №7 приміщенні влаштувати кухню-нішу у відповідності з п.5.19 ДБН В.2.2- 15-2019 "Житлові будинки. Основні положення" із Зміною №1; у зовнішній стіні новоствореного шляхом роз`єднання приміщення №1 та приміщення №7 приміщення влаштувати подвійні двері з фрамугою та провітрювач (вимоги п.10.2., п.10.4 та п.10.6 ДБН В.2.2-15-2019 "Житлові будинки. Основні положення" із Зміною №1); - до зовнішньої стіни житлового будинку до зовнішньої стіни новоствореного шляхом роз`єднання приміщення №1 та приміщення №7 приміщення влаштувати прибудову для розташування санітарного вузла площею не менше ніж 4,9 м кв. (вимога П.5.20.ДБН В.2.2-15-2019 "Житлові будинки. Основні положення" із Зміною №1) ; - демонтувати перегородку з дверним прорізом між приміщенням №1 та приміщенням №2 утворивши приміщення веранди; - у стіні між новоствореним шляхом об`єднанняприміщення №1 та приміщення №7 приміщенням та новоствореним шляхом об&ароз;єднання приміщення №1 та приміщення №2 приміщенням влаштувати подвійні двері в розумінні п.5.10 ДБН В.2.2-15-2019"Житлові будинки. Основні положення" із Зміною №1 та провітрювач у розумінні п.7.33 ДБН В.2.2-15- 2019 "Житлові будинки. Основні положення" із Зміною №1; у зовнішній стіні створеного шляхом роз`єднання приміщення №1 та приміщення №1 приміщенні веранди влаштувати вхід у новостворену квартиру та облаштувати цей вхід ганком та дашком; - огороджуючі конструкції новоствореної веранди привести у відповідність до п.10.6 та 10.7 ДБН В.2.2-15-2019 "Житлові будинки. Основні положення" із Зміною №1; - у приміщенні №6 здійснити реконструкцію віконного отвору шляхом влаштування французького балкону ( вимоги п.10.4 ДБН В.2.2-15-2019 "Житлові будинки. Основні положення" із Зміною №1); - влаштувати зовнішній вхід на горище будинку; - здійснити реконструкцію внутрішньо квартирного обладнання у відповідності з вимогами ДБН В.2.2-15:2019 "Житлові будинки.Основні положення", ДБН В.2.5-67 2013"Опалення, вентиляція та кондиціонування, ДБН В.2.5-20.2018 Газопостачання, ДБН В.2.5-64:2012 Внутрішній водопровід та каналізація. Частина [PERSON] . Частина II. Будівництво. Зі Зміною № 1. Для перепланування спірної квартири у дві ізольовані квартири з окремими виходами на зовні, кожному зі співвласників у індивідуальному порядку необхідно здійснити реконструкцію існуючого будинку, обладнати автономні мережі електро-, газопостачання та опалення, встановити індивідуальні прилади обліку споживання природного газу та електричної енергії, у зв`язку з чим вартість даних робіт не визначається. Для здійснення реконструкції спірної квартири необхідно розробити проєктну документацію (проєктні пропозиції або робочий проєкт) проєктною організацією, яка має повноваження на проведення таких видів робіт та оформити дозвільну документацію на проведення будівельних робіт; 2) визнати право спільної часткової власності за [PERSON] та [PERSON] на 2/3 частки квартири [ADDRESS] у рівних частках на кожного; 3) припинити право спільної часткової власності на 2/3 частки квартири [ADDRESS] , що зареєстрована за [PERSON] та [PERSON] ; 4) судові витрати стягнути з відповідачки. Позовні вимоги мотивують тим, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності: розмір частки [PERSON] складає 3/9 частки квартири, розмір частки [PERSON] - 1/3 частки та розмір частки [PERSON] - 3/9 частки квартири. Земельна ділянка, на якій розташована квартира, не перебуває у приватній власності і кадастровий номер їй не присвоювався. З метою покращення житлово-побутових умов [PERSON] та [PERSON] звернулися до [PERSON] із пропозицією укласти договір про поділ житлового будинку з виділенням в окрему одиницю, але між співвласниками не було досягнуто згоди, оскільки остання не має наміру це робити. Крім того, [PERSON] та [PERSON] здійснюють відбір (споживання) природного газу для побутових потреб та мали намір переоформлення договору розподілу природного газу, оскільки здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається. А власником особового рахунку по квартирі є [PERSON] , яка вже померла. З цього приводу [PERSON] звернувся до АТ "Івано-Франківськгаз", проте йому відмовлено через те, що п. 1 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем передбачено, що якщо об`єкт побутового споживача перебуває у власності (користуванні) кількох осіб, укладається один договір з одним із співвласників (користувачів) за умови письмової згоди всіх інших співвласників (користувачів), про що робиться відмітка в заяві- приєднанні. На даний час вони не можуть дійти згоди щодо переоформлення договору розподілу природного газу. Отже, порушується повноцінний зміст права власності [PERSON] та [PERSON] на нерухоме майно, що їм належить на праві спільної часткової власності, оскільки в даному випадку неможливо реалізувати своє право на вільне розпорядження власним майном без згоди іншого співвласника. Якщо один із співвласників виявив бажання, не залежно від його мотивів, здійснити поділ у натурі майна, що перебуває у спільній частковій власності, однак інший співвласник перешкоджає йому в реалізації такого права будь- яким шляхом, що унеможливлює досягнення домовленості між ними щодо укладання договору про поділ нерухомого майна, такий співвласник має право на звернення до суду з відповідним позовом про поділ (виділ) спільного майна в натурі і таке право підлягає судовому захисту. Позивачка за зустрічним позовом [PERSON] просить : виділити їй в натурі частину квартири [ADDRESS] , а саме: приміщення № 7 згідно технічного паспорта станом на 02.10.2023; приміщення під № І, 1, 2, 3, 4 згідно технічного паспорта станом на 02.10.2023 залишити у спільному користуванні [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ; стягнути з відповідачів за її позовом на її користь судові витрати. Свою позицію мотивує тим, що вона, [PERSON] та [PERSON] кожен володіють по 1/3 ідеальної частки квартири [ADDRESS] . Відповідно до п. 2 висновку експерта № 14/24 від 30.05.2024, порядок користування приміщеннями під № І, 1, 2, 3, 4 (спільне користування) в квартирі між співвласниками, коли співвласникам 2/3 (1/3+1/3) ід.ч. виділити приміщення під № 5, 6, а співвласнику 1/3 ід.ч. виділити приміщення під № 7, без проведення ремонтно-будівельних робіт та перепланувань технічно можливий. В судовому засіданні позивач-відповідач [PERSON] первісний позов підтримав, просив задоволити його беручи до уваги висновок експерта №37/Е від 08.102025, який складений з урахуванням заперечень [PERSON] щодо будь-яких добудов. Зустрічні позовні вимоги щодо спільного користування кухнею та ванною не визнав, просив відмовити в їх задоволенні, поділивши квартиру на два окремі об`єкти, зважаючи на частки співввласників, де [PERSON] виділити кімнату № [NUMBER] (про яку вона просила у зустрічному позові та якою фактично користується) та приміщення 1,2,3. Також зазначив, що не виділивши частку у квартирі, він не може переоформити на себе особові рахунки для сплати за комунальні послуги та укласти договора на такі послуги, отримати субсидію, відновити печі, щоб можна було утримувати квартиру у належному стані. Він готовий за власні кошти це зробити, оскільки проживає у спірній квартирі, але [PERSON] чинить йому перешкоди. Через постійні конфлікти з останньою він не може провести у квартирі ремонт, вести господарство, визначитися зі сплатою комунальних послуг. Найбільші непорозуміння виникають через перебування його дружини та внучки у квартирі. Саме тому [PERSON] перенесла всі свої та інші необхідні їй речі у кімнату під №7, яку закрила та здає під сигналізацію. Тому, враховуючи позицію [PERSON] , яка не бажає нічого робити: переобладнювати, добудовувати, рідко приїжджає у спірну квартиру, вважає що найефективнішим варіантом поділу буде той, який запропонував експерт у висновку № 37/Е від 08.10.2025, який не потребує жодних добудов та суттєвих переобладнань і капіталовкладень, за яким їм (позивачам) переходить кухня та житлові кімнати № 5, 6, при цьому необхідно обладнати новий вхід, ванну, санвузол, [PERSON] - ванна та житлова кімната [ADDRESS] , якою вона користується, а також залишається вхід у будинок та коридор. Він же з дочкою буде користуватися іншими кімнатами, якими користуються і на даний час, зі сторони яких він утеплив фасад. В судовому засіданні позивачка-відповідачка [PERSON] первісний позов підтримала, просила задоволити його, у задоволенні зустрічних позовних вимог в частині спільного користування з [PERSON] кухнею та ванною - відмовити. Також зазначила, що більшість часу у спірній квартирі з її батьками проживала її малолітня дитина. Відповідачка-позивачка чинить перешкоди у користуванні квартирою, вдаючись до заборонених методів (ворожби, підкидування голок), що небезпечно для дитини. З [PERSON] завжди виникають конфлікти, які призводять до негативних наслідків, підняття тиску у батька. У наступні судові засідання не з`являлася, подала заяву про продовження та завершення розгляду справи за її відсутності (т. 2 а.с. 14). Представниця відповідачів-позивачів адвокатка Кобилинець Т.В. у судовому засіданні позицію своїх довірителів підтримала, зіславшись на обставини, викладені в їхній позовній заяві. Додатково зазначила, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності позивачам та відповідачці: розмір частки [PERSON] 3/9, [PERSON] 1/3, [PERSON] 3/9. Спільна частка позивачів складає 2/3, яку вони і просять виділити їм. При цьому із запропонованим варіантом поділу відповідачки-позивачки, яка претендує на кухню, ванну та житлову кімнату № 5, вони не погоджуються, оскільки запропонований нею розподіл позбавлятиме її довірителів усіх комунікацій, що призведе до необхідності облаштування таких. Більше того у своїх позовних вимогах вона просила залишити кухню та ванну у спільному користуванні, а не виділяти їй їх. Крім того, експерт [PERSON] при складенні висновків не оглядав об`єкт, свої міркування висловлював, виходячи з наданих [PERSON] фотографій та з її слів, тому такі висновки не можуть бути об`єктивними. Сам експерт у судовому засіданні підтвердив, що про ветхість будинку стверджував, виходячи з року його побудови, так як йому не були відомі обставини з приводу проведення ремонтних робіт, доступу до квартири він не мав, тому вважає, що поділ можливий тільки якщо обидві сторони домовляться про це. Вважає, що висновки складені на припущеннях, без зазначення конкретного документа, на підставі якого експерт прийшов до висновку про аварійність об`єкта, суперечності його висновків, не можуть бути допустимими доказами. Просить урахувати висновок експерта від 08.10.2025, оскільки в ньому міститься кілька варіантів розполіду і не передбачено можливості спільного користування приміщеннями, а також окремі приміщення відповідають умовам, необхідним за розмірами та комунікаціями для окремої квартири та не потребують значних ремонтних робіт. Вказаний висновок ними замовлений як додатковий, з урахуванням заперечень [PERSON] щодо добудов чи прибудов, які обумовлені у висновку від 22.01.2024. Щодо дозвільної документації на проведення реконструкції, то така буде виготовлятись перед початком робіт, після визначення яка частина приміщення кому виділена. Водночас у висновках експерта № 22/Е та №37/Е є посилання на Методичні рекомендації по організації і проведенню судових будівельно-технічних експертиз по цивільних справах, в яких визначено випадки можливості розподілу житлового будинку: є технічна можливість виділу частки чи поділу квартири залежно від часток співвласників, такий поділ відповідає будівельним нормам, ідеальна частка співвласника за площею більша за мінімально необхідну площу однокімнатної квартири (28 м кв.), технічний стан будинку характеризується як добрий, а також визначено який вид робіт необхідно провести для такого поділу квартири на два окремі об`єкта з урахуванням часток позивачів та відповідачки. Відповідачка позивачка [PERSON] зустрічний позов підтримала, просила його задовольнити, однак при виділі її частки просила врахувати, в тому числі, висновок експерта №81/25 від 17.11.2025, первісний позов не визнала, просила відмовити в його задоволенні, зіславшись у тому числі на вказані нею обставини в додаткових письмових поясненнях (т. 2 а.с. 39-40). Свою позицію мотивувала тим, що спірна квартира знаходиться у двоквартирному будинку, тобто половина будинку (квартира [ADDRESS] ) належить іншим власникам, тому при проведенні будь-яких реконструкцій слід враховувати й їх права. Будинок старий, ветхий. Проте батьківська квартира є для неї згадкою про них, тому вона дуже хоче її зберегти в такому стані, яка вона була, та готова долучитися до ремонтних робіт. Однак позивачі за первісним позовом чинять їй перешкоди в користуванні квартирою, здавали її в оренду, хоча між ними були усні домовленості, що квартиру вони будуть спільно утримувати як дачу та користуватися нею. На даний час вона користується кімнатою під [ADDRESS] , яку відповідно облаштувала, закриває та ставить на сигналізацію, коридором, кухнею та ванною. При цьому вона бере участь у сплаті комунальних послуг, а щодо укладення договорів на надання таких, то оскільки [PERSON] підписав згоду від її імені, вона звернулась у АТ «Прикарпаттяобленерго» з відповідними запереченнями з приводу його укладення, і такий договір було анульовано. Вважає, що виділ приміщень за висновком експерта № 81/25 від 17.11.2020 є найсприятливішим, оскільки не потребує жодних перебудов. Вона, як жінка, не може бути позбавлена можливості отримати у користування кухню, оскільки не зможе облаштувати таку самостійно фізично. Коли вона приїжджає у батьківську квартиру, хоче мати умови як для приготування їжі, так і для гігієни. У ніші, яку їй пропонують під кухню, нема ні вікон, ні витяжки. Натомість [PERSON] , як чоловік, зможе облаштувати собі кухню в коридорі. Крім того, їх два співвласники, тому вони можуть робити більше переобладань. Просить виділити їй приміщення під № 4, 5, де вона в кухні зможе обладанати кімнату, яка по площі відповідатиме нормам, а у кімнаті кухню. Представники відповідачки-позивачки адвокати Зошій Ю.Й. та Креховецька Н.М. підтримали позицію своєї довірительки. Перший зазначив, що позовні вимоги за первісним позовом не відповідають вимогам закону, оскільки співвласники можуть ставити питання про виділ тільки їхньої частки, а не щодо частки іншого із співвласників. Крім того зазначив, що виділ можливий, якщо не буде порушено прав співвласників та технічного стану приміщення, не призведе до його руйнування. У матеріалах ж справи відстуній висновок з приводу того, чи не призведе перепланування у квартирі до її руйнувань, чи не буде порушено правил благоустрою. Запропонований виділ квартири за первісним позовом не відповідає вимогам ДБН. Вказав, що в спірній ситуації можливо виділити сторонам ті кімнати, в яких вони проживають, залишивши у спільному користування нежитлові приміщення. Враховуючи ветхість приміщення, такий варіант відповідатиме вимогам ДБН. При поділі житлового приміщення на окремі об`єкти, одна зі сторін не може залишатись без комунікацій (води, газу). Представниця [PERSON] також зазначила, що технічно можливим та найбільш прийнятним варіантом виділу є той, який вказаний у висновку від 17.11.2025, оскільки він не передбачає необхідності отримання дозвільних документів та є прийнятним для її довірительки, яка погоджується на сплату компенсації за відхилення від її ідеальної частки. Також просила суд не брати до уваги висновок експерта № 37/Е від 08.10.2025, оскільки експертиза проведена за ініціативною особи, яка неуповноважена на звернення із заявою на її проведення, та не є учасником справи. Більше того, на запит адвоката надаються наявні документи, а не створюються нові. Крім того такий висновок не відповідає інтересам [PERSON] , оскільки варіант виділу за ним унеможливить користування останньою своєю часткою у квартирі. Заяви та клопотання сторін за первісним та зустрічним позовами, процесуальні дії у справі: 22 лютого 2024 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із позовною заявою до [PERSON] про виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно із ухвалою від 26.02.2024, суддя Лицур І.М. прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. 13 та 20 березня 2024 року представник відповідачки Коровець І.Д. подавав відповідно заяву та клопотання про відкладення підготовчого судового засідання, а 10.04.2025 - клопотання про врегулювання спору за участю судді, що просив вирішувати без їх участі. 10 квітня 2024 року представниця позивачів Дудчака О.Д. та [PERSON] подала заяву, в якій не заперечила проти задоволення заяви про про врегулювання спору за участю судді, що просила вирішувати за їх відсутності. Згідно із ухвалою від 10.04.2025, суддя Лицур І.М. призначив проведення процедури врегулювання спору за участю судді, провадження у справі зупинив. 17 квітня 2024 року проведено спільну нараду з участю сторін, їх представників та судді. 25 квітня 2024 року сторони не з`явилися, причини неявки не повідомили. 09 травня 2024 року представник відповідачки Коровець І.Д. подав заяву про проведення розгляду справи без його участі, а предствниця позивачів [PERSON] та [PERSON] зазначила про неможливість врегулювання спору за участю судді, тому проти припинення процесу врегулювання спору не заперечила. Згідно із ухвалою від 10.05.2024, суддя Лицур І.М. процедуру врегулювання спору за участю судді припинив, відновив провадження, а справу передав для повторного автоматизованого розподілу. Відповідно до ухвали від 14.05.2024, суддя Монташевич С.М. прийняла справу до свого провадження та призначила підготовче судове засідання. 04 червня 2024 року представник [PERSON] скерував для відома суду копію зустрічної позовної заяви від імені останньої, 05 червня 2024 року подав клопотання про відкладення підготовчого судового засідання, а 11 червня 2024 року - клопотання про долучення доказів. 11 червня 2024 року на адресу суду від імені [PERSON] надійшов зустрічний позов до [PERSON] та [PERSON] про виділ частки в натурі. Згідно із ухвалою від 12.06.2024, суд прийняв до спільного розгляду зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про виділ частки в натурі з первісним позовом [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] про виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, та об`єднав вимоги за зустрічним позовом в одне провадження з первісним позовом, присвоївши їм спільний № 343/464/24 (провадження № 2/343/246/24). Згідно із ухвалою від 25.06.2025, суд задоволив клопотання представників сторін за первісним та зустрічним позовами про виклик експертів, закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду. В судовому засіданні 24.07.2024 суд заслухав експерта [PERSON] та оголосив перерву для повтороного виклику експерта [PERSON] , який попередньо повідомив про неможливість з`явитися до суду. 19 листопада 2024 року позивачка-відповідачка [PERSON] подала заяву про проведення та завершення розгляду справи за її відсутності. В судовому засіданні 20.11.2024 суд оголосив перерву для повтороного виклику експерта [PERSON] . В судовому засіданні 17.12.2024 суд заслухав експерта [PERSON] та оголосив перерву перед дослідженням письмових доказів. 16 січня та 18 лютого 2025 року представниця [PERSON] подавала клопотання про відкладення розгляду справи відповідно через погіршення стану здоров`я та у зв`язку з участю в іншому судовому засіданні. 26 лютого 2025 року відповідачка-позивачка подала додаткові письмові пояснення. 27 лютого та 14 травня 2025 року представниця [PERSON] подавала (формувала) клопотання про відкладення розгляду справи. Про відкладення розгляду справи подала клопотання від 14.05.2025 і відповідачка-позивачка. 25 травня 2025 року представниця [PERSON] у системі "Електронний суд" сформувала клопотання про виклик свідків, поновивши строк для його подання. В судовому засіданні 29.05.2025 суд протокольною ухвалою відмомив у задоволенні клопотання про виклик свідків за безпідставністю, дослідив письмові докази та оголосив перерву для підготовки до судових дебатів. 04 серпня 2025 року представниця [PERSON] сформувала заяву про спробу мирного врегулювання спору, до якої долучила проєкт мирової угоди, а також клопотання про долучення доказів та поновлення строку на їх подання, до якого наддала висновок експерта, що попередньо направила іншим учасникам справи. В судовому засіданні 05.08.2025 суд задоволив клопотання сторони відповідачки-позивачки, долучив проєкт мирової угоди та висновок експерта до матеріалів справи, поновивши строк на його подання, в судовому засіданні оголосив перерву, надавши можливість учасникам справи вирішити спір у добровільному порядку. 12 вересня 2025 року [PERSON] подав заяву про відкладення розгляду справи, у зв`язку з проведенням експертизи, висновок по якій ще не готовий. В судовому засіданні 22.09.2025 суд за клопотанням сторони позивачів-відповідачів оголосив перерву для надання висновка експерта. 05 листопада 2025 року представниця позивачів-відповідачів подала клопотання про долучення письмових доказів, а саме висновку експерта, при вирішенні якого просила поновити відповідний строк. В судовому засіданні 06.11.2025 суд задоволив клопотання сторони позивачів-відповідачів, у судовому засіданні оголосив перерву, надавши можливість стороні відповідачки-позивачки ознайомитися з висновком експертів та учасникам справи підготуватися до судових дебатів. 13 листопада 2025 року адвокатка Креховецька Н.М. подала клопотання про відкладення розгляду справи, а 29 листопада 2025 року - про проведення судових засідань з її довірителькою у режимі відеоконференції. Суд задоволив клопотання про проведення судових засідань у режимі відеоконференції зі Коровець І.Д., про що постановив ухвалу від 01.12.2025, в якій виправив описку, згідно із ухвалою від 01.12.2025. 02 грудня 2025 року представниця відповідачки-позивачки сформувала клопотання про долучення доказів, поновивши строк для його подання, яке попередньо направила іншим учасникам справи. В судовому засіданні 03.12.2025 суд задоволив клопотання сторони відповідачки-позивачки та оголосив перерву для ознайомлення іншої сторони з долученим висновком експерта. 16 грудня 2025 року адвокатка Креховецька Н.М. подала клопотання про відкладення розгляду справи. Під час судових дебатів представники сторін заявили про намір подати докази на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу. В судовому засіданні 30.01.2026 після судових дебатів суд перейшов до стадії ухвалення рішення, днем проголошення якого визначив 09.02.2026 о 16:30. Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин: згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом від 16.09.2021, спадкоємцями майна [PERSON] є його дочка [PERSON] на 1/3 чстку, його син [PERSON] на 1/3 частку, дружина [PERSON] на 1/3 частку. Спадщина, на яку у вказаній частці видано свідоцтво складається з 1/3 частки у праві власності на квартиру [ADDRESS] (т. 1 а.с. 25). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.09.2021, спадкоємцями майна [PERSON] є її дочкка [PERSON] на 1/2 частку, її син [PERSON] на 1/2 частку. Спадщина, на яку у вказаній частці видано свідоцтво складається з 4/9 частки у праві власності на квартиру [ADDRESS] (т. 1 а.с. 26). Вказане вище майно належало спадкодавцям на підставі свідоцтва про право власності на житло, яке видане 02.12.1993 виконкомом Вигодської селищної ради народних депутатів (т. 1 а.с. 28). Також у свідоцтві зазначено як власника кварити і [PERSON] , а відтак нерухоме майно належало [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] по 1/3 частки. Як установив суд із витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 308545941 та № 316637335, за [PERSON] зареєстровано 1/3 частку у праві спільної часткової приватної власності на квартиру [ADDRESS] , за [PERSON] - 3/9 частки, за [PERSON] - 3/9 частки (т. 1 а.с. 27, 29-30). Тобто спільна частка позивачів [PERSON] та [PERSON] складає 2/3 частки вказаної вище квартити, [PERSON] - 1/3 частка. Як слідує з довідки № 488 від 09.10.2023, земельна ділянка, на якій розташована вказана вище квартира, не перебуває у приватній власності і кадастровий номер їй не присвоювався (а.с. 31). Про те, що земельна ділянка в [ADDRESS] не перебуває у приватній власності вказує й Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с. 196). Згідно із актом обстеження матеріально-побутових умов та сімейних обставин від 09.10.2023, [PERSON] не зареєстрований за вказаною вище адресою, але проживає (т. 1 а.с. 32). Власницею особового рахунка по газопостачанню записано [PERSON] . Переоформлення рахунка без згоди всіх співвласників є неможливим, про що свідчить повідомлення АТ "Івано-Франківськгаз" від 19.09.2023 (т. 1 а.с. 38). На ім`я [PERSON] виготовлено технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] , відповідно до якого у квартирі (літера "А" поверх І, номер квартири [ADDRESS] ) є такі приміщення: коридор (№ 1), комора (№ 2), ванна (№ 3), кухня (№ 4), житлова кімната (№ 5, житлова площа 11,0 кв.м), житлова кімната (№ 6, житлова площа 19,2 кв.м), житлова кіманата (№ 7, житлова площа 11,4 кв.м), веранда (№ І) (т. 1 а.с. 33-37). Вартість квартири складає 347980 грн, на що вказує висновок про вартість об`єкта оцінки (т. 1 а.с. 39). У своїх заявах по суті позивачі за первісним позовом просили виділити їм зі спільної часткової власності такі приміщення квартири: ванну, кухню та житлові кімнати під [ADDRESS] , натомість позивачка за зустрічним позовом просила виділити їй житлову кімнату під [ADDRESS] , а коридор, комору, ванну, кухню, веранду залишити у спільному користуванні. На підтвердження своїх вимог позивачі як за первісним, так і за зустрічним позовом покликаються на висновки експертів. Так, згідно із висновком експерта № 22/Е за результатами проведеного будівельно-технічного дослідження від 22.01.2024, який проведений експертом [PERSON] , є технічна можливість, відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва, виділити 2/3 частки квартири [ADDRESS] , та визначено два варіанти розподілу (т. 1 а.с. 42-112). За запропонованим експертом варіантом поділу № 2 позивачі за первісним позовом просять провести виділ їм 2/3 часток, а саме виділити такі приміщення: ванну (№ 3), кухню (№ 3), житлову кімнату (№ 5), житлову кімнату (№ 6), а відповідачці за їхнім позовом - коридор (№ 1), комору (№ 2), житлову кімнату (№ 7), веранду (№ І). У висновку експерт визначив компенсацію за відхилення від ідеальних часток та які необхідно виконати ремонтно-будівельні роботи при такому варіанту виділу. В судовому засіданні експерт [PERSON] підтримав висновок експерта № 22/Е, вказавши, що виділ частки технічно можливо провести, проте такий слід проводити за погодженням із органом місцевого самоврядування та отримавши дозвільні документи. Тобто виділ часток з окремими входами та утворенням окремих квартир технічно можливий, однак його слід проводити на підставі проєктно-кошторисної документації та дозвільних документів, оскільки створюються два самостійні об`єкти. Пропонуючи варіанти виділу, він мав на увазі поділ приміщення як речі, а не як юридичної категорії. При розробленні проєктної документації проєктантом буде враховано стан квартири та вказано на проведення необхідних робіт (укріплення фундаменту, проведення відновлювальних реконструкцій та інше). Технічний стан квартири дозволяє провести її поділ, квартира не перебуває в аварійному стані, він оглядав її та перевіряв конструкції на міцність, критичних тріщин на будинку не має, а наявні не впливають на його міцність та можливість переобладанання. Будинок дерев`яний, однак має і цегляні стіни, тому влаштування металевої арки при його переобладанні, яку він описав, позитивно вплине на будинок в цілому, в такій конструкції не робиться додаткового навантаження на будинок, що дає можливість переобладнати приміщення відповідно до будівельних норм, та обладнати, наприклад кухню-студію та вітальню, що є хорошим рішенням для однокімнатних квартир. Стан дерев`яних стін залежить від проведених ремонтів, при незадовільному стані їх можна укріпити, а капітальний ремонт передбачає і відновлення конструкцій. Однак, будинок [ADDRESS] не підпадає під ознаки ветхого, тому можна виділяти окремі об`єкти у квартирі [ADDRESS] . Рік побудови не завжди є вирішальним при визначенні стану будинку, оскільки має значення в яких умовах його утримували, чи проводили ремонтні роботи. При проведенні виділу, поділу не допускається залишення приміщень у спільному користуванні. Таке може мати місце під час встановлення порядку користування приміщеннями. Натомість можливо залишити в одному об`єкті кухню, в іншому ванну. Відповідно до висновка експерта за зверненням [PERSON] № 14/24 від 30.05.2024, який складений експертом [PERSON] , виділ приміщень під № І, 1, 2, 7 у квартирі [ADDRESS] не відповідає вимогам ДБН щодо житла (рівню комфорту і параметрам квартири). Порядок користування приміщеннями під № І, 1, 2, 3, 4 (спільне користування) в квартирі між співвласниками, коли співвласником 2/3 (1/3 та 1/3) ід. ч. виділити приміщення під № 5, 6, а співвласнику 1/3 ід. ч. виділити приміщення під № 7 без проведення ремонтно-будівельних робіт та перепланувань - технічно можливий. Виділити ідеальні частки співвласникам у квартирі, коли: співвласникам 2/3 ід. частки надати приміщення під номерами І, 1, 2, 6, 7; співвласнику 1/3 ід. частки надати приміщення під № 3, 4, 5 з облаштуванням окремого входу - технічно можливо (т. 1 а.с. 174-195, 202-213)). В судовому засіданні експерт [PERSON] підтримав висновок № 14/24, зазначивши, що він проводив експертне дослідження по документах (по технічному паспорту, фотографіях), доступу до квартири замовниця йому не забезпечила, хоча в таких випадках доцільно досліджувати конструктивні елементи. Вказав, що при вирішенні питання про прибудову перш за все слід отримати дозвіл від органу місцевого самоврядування. При цьому має значення стан приміщення, якщо знос будинку більше 60 % - він не підлягає поділу. Який відсоток зносу квартири не відомо. У висновку він описав найбільш прийнятний варіант поділу. Якщо б він мав доступ до квартири, то його дослідження було би більш детальним, а відповіді повнішими. Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз передбачено можливість проведення експертизи по документах, без огляду об`єкта, якщо такий не може бути забезпечено. Ввважає, що в даному випадку найдоцільніше буде визначити порядок користування квартирою, що відповідатиме вимогам закону. За запропонованими варіантами поділу іншим експертом не можливо облаштувати у кожній із виділених частин кухню, ванну з туалетом, а погіршувати технічні умови приміщень не можна. Крім того у власників квартири не має у власності земельної ділянки, що унеможливить проведення добудови. Згідно із висновком за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи по заяві [PERSON] № 55/25 від 21.07.2025, виділити співвласнику 1/3 ід. ч. [PERSON] , коли їй виділити приміщення № 4, 5, а [PERSON] та [PERSON] залишити приміщення № 1, 2, 3, 6, 7, технічно можливо. Експерт запропонував варіант виділу 1/3 ід. ч. [PERSON] та вказав, які необхідно виконати будівельі роботи під час виділення (т. 2 а.с. 90-106). Відповідно до висновка експерта № 37/Е за результатами судової будівельно-технічної експертизи від 08.10.2025, який склав експерт [PERSON] на запит адвоката Кобинець Т.В., визначити варіанти розподілу квартири [ADDRESS] відповідно до часток співвласників 2/3 та 1/3 без здійснення прибудов до цього житлового будинку можливо. Експерт запропонував варіант поділу квартири шляхом реконструкції на дві квартири з окремим виходами: власникам 2/3 ч. - приміщення № 4, 5, 6, власнику 1/3 ч. - приміщення № 1, 2, 3, 7, І , із указуванням які слід провести ремонтно-будівельні роботи (т. 2 а.с. 135-193). При цьому суд звертає увагу на те, що вказана експертиза проведена за замовленням адвоката Кобилинець Т.В., яка діяла в інтересах [PERSON] на підставі договору про надання правничих послуг № б/н від 27.05.2025, на підтвердження чого перша надала договір № 19/2025 про проведення судової будівельно-технічної експертизи від 11.08.2025 (т. 1 а.с. 114-115). У висновку зазначено, що такий проведений у цивільній справі № 343/464/24, де адвокат Кобилинець Т.В. представляє інетерси у тому числі [PERSON] (з вказівкою на всі його ідентифікуючі дані) на підставі договору про надання правничої допомоги від 20.11.2023 (т. 1 а.с. 11-14) та ордера на надання правничої допомоги серії АТ № 1057466 від 21.02.2024 (т. 1 а.с. 20). У зв`язку з указаним, підстав уважати, що висновок експерта № 37/Е за результатами судової будівельно-технічної експертизи від 08.10.2025, в якій експерт допустив описку в прізвищі адвоката та на підставі чого такий складено (на підставі договору від 11.08.2025, а не затиту), складено за замовленням неуповноваженої на те особи в суду нема. Згідно із висновком експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи по заяві [PERSON] № 81/25 від 17.11.2025, яку провів експерт [PERSON] , виділити співвласнику 1/3 ід. ч. [PERSON] , коли виділити їй приміщення № 3, 4, 5, а [PERSON] та [PERSON] приміщення № 1, 2, 6, 7, технічно можливо. Експерт запропонував варіант розподілу та зазначив про необхідність виконання ряду робіт при запропонованому поділі (т. 2 а.с. 216-228). Під час розгляду справи з огляду на проведені додатково експертизи кожна зі сторін уточнила, які приміщення просить виділити їм у квартирі [ADDRESS] без проведення добудувань, а саме: [PERSON] та [PERSON] як власники 2/3 часток просили виділити їм приміщення № 3, 4, 5, 6; [PERSON] як влсниця 1/3 частки - приміщення № 4, 5 (за висновком експертизи приміщення № 3, 4, 5). Норми права, які застосовує суд при вирішенні спору: Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. В силу ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Як зазначено у ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно із ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Аналіз наведених норм права свідчить, що право власності має абсолютний характер, його зміст становлять правомочності власника з володіння, користування і розпорядження належним йому майном. Забезпечуючи всім власникам рівні умови здійснення своїх прав, держава гарантує власнику захист від порушень його права власності з боку будь-яких осіб. За загальним правилом власник самостійно користується, володіє та розпоряджається своїм майном, однак володіння та розпорядження об`єктом спільної власності (часткової чи сумісної) має свої особливості. Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно) (ч. 1). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності (ч. 2). Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом (ч. 3). Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно (ч. 4). Законодавець у ч. 1 ст. 356 ЦК України визначив, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. В силу ч. 1 ст. 357 ЦК України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. За змістом ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою (ч. 1). Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю (ч. 2). Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації (ч. 3). Відповідно до ч. 1 ст. 361 ЦК України, співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Згідно зі ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності (ч. 1). Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання (ч. 2). У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації (ч. 3). Як зазначено у ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними (ч. 1). У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється (ч. 2). Згідно із ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Системний аналіз положень ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України дає підстави дійти висновку, що у спорах про поділ (виділ частки) будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Виділ часток (поділ) будинку, що перебуває в спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або в разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною розмірів ідеальних часток і стягненням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилася. Спільна часткова власність є специфічною конструкцією, оскільки, існує: - множинність суб`єктів. Для права власності характерна наявність одного суб`єкта, якому належить відповідне майно (наприклад, один будинок - один власник). Навпаки, спільна часткова власність завжди відзначається множинністю суб`єктів (наприклад, один будинок - два співвласники); - єдність об`єкта. Декільком учасникам спільної часткової власності завжди належить певна сукупність майна. Частка в праві спільної часткової власності, що належить кожному з співвласників, виступає не як частина речі й не як право на частину речі, а як частина права на всю річ як єдине ціле. Тобто право спільної часткової власності поширюється на все спільне майно, а частка в праві спільної часткової власності не стосується частки майна. У спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Виділ часток (поділ) будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним входом (квартиру) або в разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилася. Завданням суду при розгляді відповідної категорії справ є встановлення можливості поділу об`єкта нерухомості, що перебуває в спільній частковій власності, який буде відповідати вимогам, що передбачені будівельними нормами та правилами, коли кожній зі сторін може бути виділена відокремлена частина будинку із самостійним виходом (квартира) або в разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. З цією метою призначається судова будівельно-технічна експертиза, за результатами проведення якої судом розглядається найбільш оптимальний варіант поділу нерухомого об`єкта в натурі відповідно до розміру ідеальних часток у спільній частковій власності. Отримання дозволів на перепланування об`єкта нерухомості здійснюється власниками, якщо техніко-юридичними нормами встановлена вимога щодо отримання дозвільних документів у разі втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування чи в інших випадках, передбачених будівельними нормами та правилами (постанова Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у справі №707/2516/18 від 06 листопада 2023 року). Визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників (постанова Верховного Суду у справі №688/4007/19 від 01 грудня 2021 року). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23 квітня 2025 року у справі №357/3145/20 сформувала висновок про те, що в результаті поділу нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, кожному із співвласників потрібно визначити окрему площу, яка має складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України, а щодо житлових приміщень - також з врахуванням вимог частини першої статті 379 ЦК, частини першої статті 50 Житлового кодексу України. Поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні тим, що у разі поділу майна кожному співвласнику виділяється майно в натурі і право спільної власності припиняється. Натомість у разі виділу частки зі спільного майна право спільної часткової власності припиняється лише для того учасника, якому ця частка виділяється в натурі, а для інших співвласників режим спільної часткової власності на решту майна зберігається. Із цього також можна зробити висновок, що за наявності лише двох співвласників майна між ними проводиться поділ, оскільки при визначенні частки одного зі співвласників у натурі частка іншого визначається також і зміні в подальшому не підлягає. У такому випадку суд має зазначити розмір виокремлених частин колишнього спільного майна для обох сторін та визначити конкретні окремі об`єкти нерухомого майна, що утворилися у результаті його поділу та належать позивачеві та відповідачеві. Поділ нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо поділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 03 квітня 2013 року у справі № 6-12цс13. Мотиви, з яких виходить суд: з огляду на викладені вище норми, вислухавши сторін за первісним та зустрічним позовами, їх представників, дослідивши докази, які надані на обґрунтування позовних вимог та заперечень, вислухавши експертів, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд дійшов таких висновків. Під час розгляду справи суд установив, що між сторонами існує спір щодо квартири [ADDRESS] . [PERSON] та [PERSON] належать по 1/3 частці (разом 2/3) вказаної вище квартити, [PERSON] - 1/3 частка. Тобто спірна квартира перебуває у спільній часткові власності трьох осіб [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . У первісному позові два співвласники [PERSON] та [PERSON] серед іншого ставлять питання про виділ належних їм та [PERSON] часток (відповідно 2/3 частки та 1/3 частка) у праві спільної власності на квартиру у самостійні об`єкти, що має наслідком припинення права спільної часткової власності між сторонами спору на цей об`єкт. Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що, згідно з принципом jura novit curia («суд знає закони»), суд самостійно здійснює пошук і застосовує норми права для вирішення спору безвідносно до посилань сторін, але залежно від установлених обставин справи. Суд виявляє активну роль, самостійно надаючи юридичну кваліфікацію спірним правовідносинам, обираючи та застосовуючи до них належні норми права після повного та всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх позовних вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими у судовому засіданні. Підсумок такої процесуальної діяльності суду знаходить відображення в судовому рішенні, зокрема у його мотивувальній та резолютивній частинах. Отже, обов`язок надати юридичну кваліфікацію відносинам сторін спору, виходячи з фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яку юридичну норму необхідно застосувати для вирішення спору, виконує саме суд (див. постанови від 15 червня 2021 року у справі № 904/5726/19, від 28 вересня 2022 року у справі № 483/448/20). Тому суди при ухваленні рішень по суті спору не зв`язані посиланнями на норми права, зазначеними у позовній заяві та в інших письмових заявах учасників справи. У кожній справі за змістом обґрунтувань позовних вимог та наданих позивачем пояснень суд має встановити, якого саме результату позивач хоче досягнути унаслідок вирішення спору. Суд розглядає справи у межах заявлених вимог (частина перша статті 13 ЦПК України), але, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом (пункт 4 частини п`ятої статті 12 ЦПК України). Виконання такого обов`язку пов`язане, зокрема, з тим, що суд має надавати позовним вимогам належну інтерпретацію, а не тлумачити їх лише буквально (див., наприклад, постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2021 року у справі № 9901/172/20, від 04 липня 2023 року у справі № 233/4365/18). З урахуванням указаного, оскільки позивачі-відповідачі просили припинити право спільної часткової власності на квартиру саме між ними та відповідачкою-позивачкою, а метою пред`явлення первісного позову було фактично здійснення поділу квартири, то суд вимоги перших розглядає саме як вимоги про поділ спірної квартири в натурі між сторонами спору, про що також виснував Верховний Суд у постанові 17 грудня 2025 року у справі № 946/1772/20. Водночас, [PERSON] у зустрічному позові просила виділити їй в натурі належну їй частину спірної квартири. При вирішенні позовних вимог сторін суд ураховує таке. Так, на підставі наданих сторонами доказів, суд установив, що спірна квартира складається з таких приміщень: коридор (№ 1), загальна площа 8,4 кв.м; комора (№ 2), загальна площа 1,2 кв.м; ванна (№ 3), загальна площа 4,8 кв.м; кухня (№ 4), загальна площа 14,2 кв.м; житлова (№ 5), загальна площа 11,0 кв.м; житлова (№ 6), загальна площа 19,2 кв.м; житлова (№ 7), загальна площа 11,4 кв.м; веранда (№ І), загальна площа 3,8 кв.м. Загальна площа приміщень квартири складає 74,0 кв.м, з яких: 41,6 кв.м - житлова, 28,6 кв.м - допоміжна, 3,8 кв.м - площа літніх приміщень. При цьому суд звертає увагу на те, що [PERSON] вказала, що фактично користується житловою кімнатою під [ADDRESS] , яку облаштувала для себе та «поставила на сигналізацію», поштукатурила з її сторони зовнішню частину будівлі, а [PERSON] та [PERSON] - житловими кімнатами під [ADDRESS] , в яких із їх зовнішньої сторони здійснили утеплення фасаду. Вказані обставини сторони під час розгляду справи не заперечили, підтвердивши, що під час суперечки щодо користування спірним житлом, [PERSON] самостійно обрала кімнату № [NUMBER] , яку бажає зайняти, перенісши у неї свої речі. Однак в ході розгляду цивільної справи з огляду на проведені експертизи (які в порядку черговості були долучені ними останніми) кожна зі сторін уточнила, які приміщення просить виділити їм у квартирі [ADDRESS] , виділення яких не потребує проведення добудови та суттєвих додаткових облаштувань, а саме: [PERSON] та [PERSON] , як власники 2/3 часток, просили виділити їм приміщення [ADDRESS] ); [PERSON] , як власниця 1/3 частки, - приміщення № 4 (кухню), № 5 (житлову кімнату). Позиції сторін указують на те, що кожна із них (позивачі-відповідачі спільно та відповідачка-позивачка окремо) прагне виділити зі спільної часткової власності належні їм частки у спільній частковій власності на квартиру (а фактично поділити спірне майно), що просять провести відповідно до наданих ними висновків експертів. Суд, дослідивши надані сторонами докази, заслухавши їх пояснення щодо варіантів розподілу спірного майна, керуючисть ст. 12, 13 ЦПК України, ретельно дослідивши усі запропоновані варіанти поділу майна експертами, дійшов таких висновків. Оцінюючи запропоновані експертом варіанти поділу за висновком № 22/Е від 22.01.2024 (т. 1 а.с. 42-112), суд зазначає, що такий був поданий позивачами-відповідачами разом із заявою по суті спору та передбачав при запропонованих варіантах поділу проведення добудов, однак у ході розгляду справи, враховуючи заперечення [PERSON] , вони погодились на проведення поділу квартири без необхідності проведення добудови до існуючих конструкцій спірного майна. Тобто вказаний висновок, як і варіанти поділу за ним втратив свою актуальність, з чим погодились і сторони, не наполягаючи на застосуванні таких варіантів поділу, а відтак суд не покладає його в основу рішення. Щодо висновку експерта Бочуляка Р. № 14/24 від 30.05.2024 (т. 1 а.с. 202-213), який долучила до зустрічної позовної заяви [PERSON] , то суд звертає увагу, що він складений на підставі наданих документів, без реального огляду спірної квартири. При цьому у самому ж висновку експерт зазначає, що він не встановив даних щодо побудови будинку (квартири), його технічного стану, тощо, що ставить під сумнів технічну спроможність його висновків. Більше того, при запропонованому експертом варіанті поділу порушується усталене користування спірими приміщеннями, оскільки за ним [PERSON] та [PERSON] пропонується виділити приміщення під № І, 1, 2, 6, 7, а [PERSON] приміщення під № 3, 4, 5, хоча перші фактично користуються приміщеннями під № 5, 6, а друга - № 7. Крім того при такому варіанті розподілу порушується рівень комфортності, тому що такий варіант подбавляє власників 2/3 часток доступу до комунакацій (води, каналізації), а також передбачає облаштування окремого входу. Водночас у висновку не зазначено, які ремонтно-будівельні роботи слід для цього провести. Запропонований же варіант про залишення у спільному користуванні певних приміщень суперечить предмету спору, де ставиться питання про поділ, а не визначення порядку користування нерухомим майном. У висновку № 55/25 від 21.07.2025 (т. 2 а.с. 90-106) експерт Бочуляк Р. зазначає, що причиною призначення додаткової експертизи є відсутність інформації про грошову компенсацію співвласникам у випадку певних варіантів розподілу (а.с. 91 звор). Натомість експерт, крім указаного, пропонує новий варіант поділу: [PERSON] та [PERSON] пропонує виділити приміщення під № І, 1, 2, 3, 6, 7, а [PERSON] приміщення під № 4, 5, що знову ж таки порушує усталений між сторонами порядок користування житловими кімнатами. Крім того, у висновку експерт вже вказує на те, які слід провести будівельні роботи та про необхідність співвласнику 1/3 частки влаштувати проєктну прибудову до приміщень під № 4, 5. Проте під час розгляду справи відповідачка-позивачка заперечувала можливість поділу приміщень, який передбачає проведення добудови, яка потребує, в тому числі виготовлення проєктної документації та отримання дозволу на здійснення такої прибудови. Тому вказаний варіант поділу, який передбачає здійснення добудови саме [PERSON] , проти чого остання заперечувала як з підстави технічного стану будинку, так і в силу її фізичної та матеріальної неспроможності його реалізації, суд відхиляє. Надалі у висновку № 81/25 від 17.11.2025 експерт [PERSON] пропонує ще один варіант поділу, згідно з яким [PERSON] та [PERSON] пропонує виділити приміщення під № І, 1, 2, 6, 7, а [PERSON] приміщення під № 3, 4, 5, що, як уже неодноразово вказував суд, порушує усталений між сторонами порядок користування житловими кімнатами та нівелює проведені ними ремонтні роботи для облаштування комфортного проживання у них, а також позбавляє перших можливості доступу до комунікацій (води, каналізації), та передбачає для [PERSON] добудову веранди та входу, з приводу чого суд висловився вище. Такий варіант є неприйнятним із огляду на те, що разом із позивачами-відповідачами (під час канікул) проживає малолітня дитина (дочка [PERSON] ), яка не може бути позбавлена санітарних умов для проживання. Більше того при такому варіанті розподілу передбачається значне відхилення від розміру ідеальної частки, у зв`язку з чим [PERSON] слід буде сплатити відповідачам-позивачам 60465,00 грн, хоча при попередньому варіанті така сума становила в межах 6047,00 грн. Остання ж під час розгляду справи неодноразово вказувала на незадовільне матеріальне становище та що не бажає нести значних витрат на переоблаштування спірної квартири. Натомість суд уважає, що в основу рішення слід покласти варіант поділу квартири, який запропонований у висновку експерта № 37/Е від 08.10.2025 (т. 2 а.с. 135-193). При обранні такого варіанту поділу суд керується не лише принципом максимального наближення до ідеальних часток сторін, але й необхідністю повного припинення правовідносин спільної часткової власності та усунення існуючого конфлікту щодо користування спірним нерухомим майном. Запропонований варіант забезпечить максимальну функціональну та фізичну ізоляцію належного власникам майна, а також кожна зі сторін матиме доступ до комунакацій, у тому числі до водопостачання та водовідведення. Економічний та технічний аналіз також схиляє до обрання варіанту поділу квартири за висновком експерта № 37/Е від 08.10.2025, як більш доцільного, оскільки розмір грошової компенсації за відхилення від ідеальних часток становить 26821,21 грн, що є меншим фінансовим зобов`язанням, аніж при поділі за висновком експерта № 81/25 від 17.11.2025, на врахуванні якого наполягала відповідачка-позивачка. При цьому суд зазначає, що житлова кімната (11,4 кв.м), яка за варіантом поділу (висновок № 37/Е від 08.10.2025) переходить до відповідачки-позивачки є більшою за площею від житлової кімнати (11,0 кв.м), на яку вона претендувала за висновками № 55/25 від 21.07.2025 та № 81/25 від 17.11.2025. Таким чином, суд уважає, що варіант поділу за висновком експерта № 37/Е від 08.10.2025 забезпечує повне та остаточне припинення правовідносин спільної часткової власності між позивачами-відповідачами та відповідачкою-позивачкою, відповідає фактичному порядку користуванню квартирою, не покладе надмірний тягар на них і не буде невиправданим втручанням у їх мирне володіння майном, а також гарантуватиме функціональну автономію новостворених об`єктів та запобігатиме виникненню нових спорів. А відтак суд уважає за можливе провести поділ спірної квартири, виділивши: співласникам 2/3 часток [PERSON] та [PERSON] такі приміщення: кухню (№ 4), загальною площею14,2 кв.м, житлову № 5, загальною площею 11,0 кв.м, житлову № 6, загальною площею 19,2 кв.м; власниці 1/3 частки [PERSON] коридор № 1, загальною площею 8,4 кв.м, комору № 2, загальною площею 1,2 кв.м, ванну № 3, загальною площею 4,8 кв.м, житлову № 7, загальною площею 11,4 кв.м, веранду № І, загальною площею 3,8 кв.м. Верховний Суд неодноразово звертав увагу на необхідність остаточного та реального вирішення існуючого між сторонами спору. Тому суд, із урахуванням аналізу запропонованих варіантів поділу квартири, вважає, що саме варіант поділу, про який вказано вище, враховує інтереси всіх власників, є справедливим з огляду на правовідносини, які виникли між сторонами, та розмір їхніх часток у спірному майні, є найбільш прийнятним, а, отже, забезпечить ефективний варіант захисту прав та інтересів останніх. За таким варіантом поділу сума грошової компенсації, яку має сплатити власник 1/3 частки на користь співвласників 2/3 часток, є 26821,21 грн. Визначаючи розмір грошової компенсації, експерт врахував ринкову вартість квартири, яка учасниками справи не заперечувалася. Оскільки кожній стороні у справі може бути виділено відокремлену частину квартири, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, тому на користь [PERSON] та [PERSON] , як співвласників, частка яких при поділі спільного майна є меншою, потрібно стягнути з [PERSON] грошову компенсацію в розмірі 26821,21 грн. Також суд звертає увагу на те, що у висновку № 37/Е від 08.10.2025 експерт зазначив, які необхідно виконати ремонтно-будівельні роботи для реалізації вказаного вище поділу спірної квартири, а саме: - демонтувати дверний блок та закласти дверний проріз в стіні між приміщенням № 1 та приміщенням № 4; - демонтувати дверний блок та закласти дверний проріз в стіні між приміщенням № 1 та приміщенням № 6; - демонтувати дверний блок та закласти дверний проріз в стіні між приміщенням № 3 та приміщенням № 4; - демонтувати перегородку з дверним прорізом між приміщенням № І та приміщення № 2, об`єднавши приміщення веранди № І та приміщення комори № 2 створити приміщення передпокою; - для входу в приміщення № 3 влаштувати дверний проріз з дверним блоком у стіні між приміщенням № 3 та новостровеним приміщенням передпокою; - огороджувальні конструкції (зовнішні дерев`яні стіни) новостровеного приміщення передпокою привести у відповідність 12,1, 12.2, 12 А ДБН В .2.2- 15-2019 "Житлові будинки. Основні положення" із Зміною №1; - здійснити термоізоляцію (утеплення) горищного перекриття в новоствореному приміщенні передпокою; - у віконні прорізи новоствореного приміщення передпокою встановити віконні системи (віконі блоки), що відчиняються на провітрювання (з функцією провітрювання) у відповідності з вимогами п. 10.4 та 10.6 ДБН В.2.2-15-2019 "Житлові будинки. Основні положення" із Зміною №1; - вихід на зовні з новоствореного приміщення передокою (зовнішній вихід з квартири) обладнати подвійними дверями в розумінні гі.5.10 ДБН В.2.2-15- 2019"Житлові будинки. Основні положення" із Зміною №1 та провітрювач у розумінні гі.7.33 ДБН В.2.2-15-2019 "Житлові будинки. Основні положення" із Зміною №1; - закласти люк-лаз виходу на горище в приміщенні № 1; - демонтувати дверний блок в прорізі стіни між приміщенням №1 та приміщенням №7; - об`єднати в одне приміщення № 1 та приміщення № 7, влаштувавши в стіні між ними арку завширшки більше ніж 1,88 м (Розрахунок: 0,5 х 3,75 = 1,88 м), заввишки більше ніж 1,9 м (п.82 Порядок проведення технічної інвентаризації); - в новоствореному шляхом об`єднання приміщення № 1 та приміщення № 7 приміщенні влаштувати кухню-нішу відповідно до вимог п.5.19 ДБН В.2.2-15- 2019 "Житлові будинки. Основні положення" із Зміною №1; - в стіні між новоствореним шляхом об`єднання приміщення № 1 та приміщення № 7 приміщенням та новоствореним приміщенням передпокою влаштувати дверний блок із фрамугою, що відчиняється на провітрювання (п. 10.4 та 10.6 ДБН В.2.2-15-2019 "Житлові будинки. Основні положення" із Зміною №1); - демонтувати віконий блок в приміщенні № 5; - здійснити реконструкцію віконного прорізу під дверний проріз виходу на зовні з приміщення № 5; - встановити дверний блок із фрамугою, що відчиняється на провігрюваня (функція провітрювання) в новостворений дверний проріз виходу на зовні з приміщення № 5; - обладнати зовнішній вихід назовні з приміщення № 5 дерев`яним ганком та дашком створеними такими як передбачено пунктом 6. Переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 7 червня 2017 року № 406; - встановити дашок над новоствореним зовнішнім виходом із приміщення № 5; - влаштувати перегородку з дверним прорізом в приміщенні № 5, здійснивши поділ цього приміщення на приміщення тамбуру та приміщення передпокою; - встановити дверний блок, що відчиняється на провітрюваня (функція провітрювання) в новостворений дверний проріз між новоствореними приміщеннями тамбуру та передпокою; - демонтувати варочну піч в приміщенні № 4; - влаштувати перегородку з дверним прорізом в приміщенні № 4, здійснивши поділ цього приміщення на приміщення кухні та приміщення суміщеного санвула; - влаштувати зовнішній вхід на горище будинку; - здійснити реконструкцію внутрішньо квартирного обладнання у відповідності з вимогами ДБН В.2.2-15:2019 Житлові будинки.Основні положення, ДБН В.2.5-67-2013"Опалення, вентиляція та кондиціонування, ДБН В.2.5-20.2018 Газопостачання, ДБН В.2.5-64:2012 Внутрішній водопровід та каналізація. Частина [PERSON] . Частина II. Будівництво. Зі Зміною № 1. Для перепланування спірної квартири в дві ізольовані квартири з окремими виходами на зовні, кожному із співвласників у індивідуальному порядку необхідно здійснити реконструкцію існуючого будинку, обладнати автономні мережі електро-, газопостачання та опалення, встановити індивідуальні прилади обліку споживання природного газу та електричної енергії, в зв`язку з чим вартість даних робіт не визначається. Для здійснення реконструкції спірної квартири необхідно розробити проектну документацію (проектні пропозиції або робочий проект) проектною організацією, яка має повноваження на проведення таких видів робіт та оформити дозвільну документацію на проведення будівельних робіт. Водночас суд звертає увагу, що вказані перепланування слід здійснювати всередині квартири, такі не потребують проведення прибудов, будівництва додаткових приміщень, а тільки передбачають перепланування наявних житлових та нежитлових площ, закриття дверних отворів між кімнатами, встановлення віконних конструкцій з метою створення окремих ізольованих об`єктів та безпечного і комфортного проживання сторін. Тому, з урахуванням вказаного вище, суд уважає за необхідне зобов`язати [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] провести реконструкцію існуючого будинку (спірної квартири), звернувшись попередньо за розробленням проєктної документації та оформивши дозвільні документи на проведення ремонтно-будівельних робіт. При цьому суд при покладанні конкретних обов`язків на кожного із власників ураховує, які приміщення їм виділяються, а також те, що позивач-відповідач [PERSON] погодився на самостійне проведення деяких із робіт щодо приміщень, які суміжні з приміщеннями відповідачки-позивачки. Водночас суд ураховує, що наявність чи відсутність станом на час ухвалення судом відповідного рішення таких дозволів чи погоджень, необхідних для фактичного виконання робіт з поділу спірного майна, не має значення для суду, який ухвалює рішення про поділ незалежно від того, чи є у сторін у справі проєктна документація з поділу, чи затверджена вона, чи отримано ними документи на право виконання відповідних будівельних робіт, а також незалежно від того, чи вимагається за законом у конкретному випадку розробка такої проєктної документації та отримання дозвільної документації, що узгоджується із правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 712/920/14 (провадження № 61-33938св18), від 20 липня 2022 року у справі № 450/2380/18 (провадження № 61-1284св22), від 11 вересня 2024 року у справі № 308/15826/14-ц (провадження № 61-3051св24). Що стосується вимог первісного позову про визнання за кожним з позивачів права власності на частину в новому (виділеному) об`єкті нерухомості, то такі вимоги в силу приписів статті 392 ЦК України задоволенню не підлягають, адже позивачі-відповідачі і так є співвласниками відповідного нерухомого майна і таке право ніким не оспорюється. Натомість визначенню підлягають лише їх частки у праві спільної власності на новий (утворений у результаті поділу) об`єкт нерухомого майна, а саме з урахуванням рівності їх часток у квартирі, яка підлягає поділу, а відтак їх частки у новоствореному об`єкті становитимуть: 1/2 частка - [PERSON] та 1/2 частка - [PERSON] . Водночас [PERSON] буде єдиним власником новоствореного об`єкта шляхом виділення її частки у нерухомому майні. Щодо позовної вимоги про припинення права спільної часткової власності на 2/3 частки спірної квартири, то оскільки суд висновував про поділ спірної квартири та утворення окремих об`єктів, один з яких слід виділити позивачам-відповідачам [PERSON] та [PERSON] , а інший - [PERSON] , відтак з урахуванням вимог ч. 2 ст. 367 ЦК України, слід припинити право спільної часткової власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на квартиру [ADDRESS] . З урахуванням указаного вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги як за первісним, так і за зустрічним позовами слід задоволити частково, а саме вимоги [PERSON] та [PERSON] задовольнити в частині поділу квартири, визначення часток у новоствореному майні та припинення права спільної часткової власності, відмовивши у вимозі щодо визнання права власності, а вимоги [PERSON] задовольнити в частині виділу в натурі частини квартири, відмовивши в задоволенні позовних вимог щодо залишення у спільному користуванні окремих приміщень. Розподіл судових витрат: при зверненні до суду із позовом про виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, адвокат Кобилинець Т.В. сплатила від імені [PERSON] 3479,80 грн судового збору (т. 1 а.с. 113), хоча з урахуванням визначеної експертом вартості частки майна позивачів за первісним позовом слід було сплатити 3514,86 грн (1% від 351485,82 грн (вартості 2/3 спірного майна)). Таким чином, стороною позивачів за первісним позовом недоплачено 35,06 грн судового збору (3514,86 грн - 3479,80 грн). При зверненні до суду із зустрічним позовом [PERSON] сплатила 1211,20 грн судового збору (т. 1 а.с. 164), хоча з урахуванням вартості 1/3 частки спірної квартири, вона повинна сплатити 2159,75 грн (1% від 215974,72 грн). Тобто, позивачка за зустрічним позовом недоплатила 948,55 грн судового збору (2159,75 грн - 1211,20 грн). Згідно із ч. 10 ст. 141 ЦПК України, при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат. Враховуючи часткове задоволення первісного позову, а саме 3/4 частини позовних вимог, з [PERSON] на користь [PERSON] (який самостійно сплатив судовий збір) підлягає стягненню 2636,15 грн судового збору (3514,86 грн / 4*3). Позов [PERSON] задоволено на 1/2 частину, а відтак стягненню на її користь підлягає судовий збір у розмірі 1079,88 грн (2159,75 грн/2), з [PERSON] та [PERSON] по 539,94 грн з кожного (1079,88 грн/2). З урахуванням цитованої норми, з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2096,21 грн (2636,15 грн-539,94 грн). Однак, недоплачений судовий збір [PERSON] становить 35,06 грн, а [PERSON] - 948,55 грн, а тому слід стягнути вказану суму (35,06 грн +948,55 грн =983,61 грн ) з [PERSON] на користь держави, зменшивши [PERSON] на 35,06 грн стягнення судового збору, який він не доплатив. Таким чином з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути 2061,15 грн судового збору (2096,21 грн - 35,06 грн). Щодо понесених відповідачкою-позивачкою витрат на проведення експертизи в розмірі 37864,00 грн, висновок по якій долучено до зустрічної позовної заяви, на підтвердження понесення яких остання надала відповідний висновок експерта № 14/24 від 30.05.2024, заяву-замовлення, договір № ЕК-14/24 на надання послуг з виконання висновка експерта від 07.02.2024 та акт прийому-передавання наданих послуг по висновку експерта від 30.05.2024 (т. 1 а.с. 202-213, 214, 215-216, 218), то суд зазначає, що оскільки зустрічний позов задоволено частково, із відповідачів-позивачів на користь [PERSON] слід стягнути 18932,00 грн, із кожного по 9466,00 грн. А відтак, в силу вимог ч. 10 ст. 141 ЦПК України, з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути понесені судові витрати у розмірі 7404,85 грн (9466,00 грн - 2061,15 грн), з [PERSON] на користь [PERSON] - 10005,94 грн (9466,00 грн + 539,94 грн). Крім того представники сторін заявили про намір подати докази на підтвердження понесення судових витрат, в тому числі на професійну правничу допомогу, їхніми довірителями, в разі подання яких протягом п`яти після ухвалення рішення суду, суд визначить дату судового засідання для вирішення питання про понесені сторонами витрати в цій частині. На підставі викладеного,

Outcome: partial