Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

Представник позивача -Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОНС» -Пархомчук С.В. звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 12914,00 грн, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 06.09.2020 року між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем укладено кредитний договір № 1025745 про надання коштів на умовах споживчого кредиту на наступних умовах: сума виданого кредиту: 4000,00 грн; дата надання кредиту: 06.09.2020 року; строк кредиту: 15 днів; валюта кредиту: UAH; цільове призначення - на споживчі потреби; стандартна процентна ставка 1,90 % в день. 28.04.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп» укладено договір факторингу №1-28/04/2021, відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» відступило ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників в тому числі право вимоги за кредитним договором 1025745 від 06.09.2020 укладеним з [PERSON] 28.04.2021 року ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп», як новий кредитор, відповідно до умов договору про відступлення права вимоги №1-28/04/2021, відступив право вимоги за кредитним договором 1025745 від 06.09.2020 укладеним з ТОВ «Лінеура Україна» ТОВ «ФК Айконс», у зв`язку з чим останній набув права грошової вимоги до [PERSON] 28.03.2025 позивачем направлено відповідачу про погашення заборгованості у сумі 12914,00 грн за кредитним договором № 1025745 від 06.09.2020, однак вказана вимога залишена відповідачем без задоволення. У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань, позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 12914,00 грн 00 та судові витрати на сплату судового збору в розмірі 2422,40 грн. Додатково у заяві від 01.09.2025 представник позивача просив стягнути із відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 10 500,00 грн. Ухвалою Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 04.08.2025 відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, про що повідомлено сторони та роз`яснено їм права, передбачені ст.178-180,191,193, ч. 5 ст.279 ЦПК України. Відповідач був повідомлений про розгляд справи в порядку, визначеному п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України та розміщенням оголошення про виклик на сайті суду. Протягом визначеного судом строку відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд даної справи з повідомленням (викликом) сторін до суду відповідач не подав. Відповідно до ч. 8 ст.178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до вимог ч. 14 ст. 7, ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд встановив такі обставини. Судом встановлено, що 06.09.2020 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено кредитний договір № 1025745 про надання коштів на умовах фінансового кредиту. Сума виданого кредиту: 4000,00 грн; дата надання кредиту: 06.09.2020 року; строк кредиту: 15 днів; валюта кредиту: UAH; цільове призначення - на споживчі потреби; стандартна процентна ставка 1,90 % в день. Відповідно до п.3.1. нарахування процентів здійснюється за кожен день користування кредитом, але не більше 90 днів. 28.04.2021 між між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп» укладено договір факторингу №1-28/04/2021, у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс Груп» набуло права грошової вимоги до боржників. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 1-28/04/2021 від 28.04.2021 ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс Груп» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 12914,00 грн, з яких 4000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 2274,00 грн- заборгованість за процентами, 6640,00 грн- заборгованість за простроченими процентами. 28.04.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс Груп» та ТОВ «ФК АЙКОНС» укладено договір № 1-28/04/2021 відступлення права вимоги, у відповідності до умов якого набуло права грошової вимоги до боржників. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору відступлення права вимоги № 1-28/04/2021 від 28.04.2021 ТОВ «ФК АЙКОНС» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 12914,00 грн, з яких 4000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 2274,00 грн- заборгованість за процентами, 6640,00 грн- заборгованість за простроченими процентами. Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором № 1025745 від 06.09.2020, станом на 21.03.2025 загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором становить 12914,00 грн, з яких 4000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 2274,00 грн- заборгованість за процентами, 6640,00 грн- заборгованість за простроченими процентами. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто. Частиною 1 ст.530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з статями 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Жодних доказів, які б спростовували висновки суду про чинність договору, відповідач не надав, у тому числі не спростовано розміру нарахованої суми заборгованості. За приписами пункту 1 ч. 1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Частиною 1 ст.1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч. 1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд стягує з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 12914,00 грн, з яких 4000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 2274,00 грн- заборгованість за процентами, 6640,00 грн- заборгованість за простроченими процентами. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 2422,40 грн. Згідно із ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Судом встановлено, що понесені ТОВ «ФК АЙКОНС» витрати на правничу допомогу в розмірі 10500,00 грн підтверджуються матеріалами справи: Договором № 16/06/25 про надання правової допомоги від 16.06.2025.; Актом отримання правової допомоги від 22.08.2025 до Договору № 16/06/25 від 16.06.2025 про надання правової допомоги, платіжною інструкцією від 22.08.2025 р. № 11952, про перерахування 10500,00 грн ТОВ ФК АЙКОНС адвокату Пархомчуку С.В. Отже, зважаючи на задоволення позовних вимог, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи та документально підтверджених витрат, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10500,00 грн.

Outcome: approved