Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить: - визнати протиправними дії Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку ЖК «Літак», в особі голови правління Карачун Л., щодо ігнорування встановлення Державного Прапору на території ОСББ ЖК «Літак» за адресою: м. Черкаси, проспект Перемоги, 10, - зобов`язати Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку ЖК «Літак», в особі голови правління Карачун Л., здійснити встановлення Державного Прапору України на території ОСББ ЖК «Літак» за адресою: м. Черкаси, проспект Перемоги, 10. У обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 29.09.2025 позивач намагався звернутися до голови ОСББ ЖК «Літак» з заявою про встановлення на території ОСББ за адресою: м. Черкаси, пр. Перемоги, 10, Державного Прапору України з метою патріотичного виховання молоді. Але поведінка голови ОСББ є зухвалою і виразилася в ухиленні реєстрації заяви позивача та приниження його як учасника бойових дій та ігноруванні Закону України «Про звернення громадян». 30.09.2025 позивач звернувся до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини в Черкаській області для зобов`язання голови ОСББ здійснити реєстрацію заяви позивача і лише після цього заява позивача відповідачем була зареєстрована та розглянута. 03.11.2025 головою ОСББ була надана формальна відповідь на заяву позивача, але питання встановлення Державного Прапору України з метою патріотичного виховання молоді не вирішено. Стислий виклад заперечень відповідача Відповідач надав відзив на позов, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог. У обґрунтування своїх заперечень відповідач посилається на те, що відповідач в своїй діяльності керується статутом та Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Статутом відповідача, який затверджений загальними зборами, не передбачено обов`язку відповідача встановити Державний Прапор України на території ОСББ. Будь-які нормативно правові акти не містять аналогічних вимог. Порушене позивачем питання не було предметом загальних зборів, і відповідно рішення загальних зборів, які є обов`язковими до виконання, не приймалися. Таким чином відсутні будь-які правові підстави для задоволення вимог позивача. Відповідь позивача на позов відповідача У відповіді на відзив позивач зазначає, що відповідач намагається ввести суд в оману шляхом надання завідомо неправдивої інформації. Позивач зазначає, що, на думку відповідача та його представника, заходи патріотичного виховання під час війни є недоречними та такими, що суперечать нормативно - правовим актам України та є не такими, що на часі, крім того, представник відповідача вважає, що позивач як учасник бойових дій - ветеран війни та особа з інвалідністю повинен сплатити відповідачу витрати за правничу допомогу у немайновому спорі в розмірі 4000 гривень. У діях відповідача та його представника вбачається антиукраїнська позиція та колабораційні погляди, тому позивач вважає для подальшого розгляду справи за необхідне залучити у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог, Управління Служби безпеки України в Черкаській області та [INFO] , а розгляд справи продовжити з викликом сторін. Процесуальні дії суду Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 січня 2026 року відкрито провадження у цивільній справі за позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити за правилами позовного провадження в спрощеному порядку без виклику сторін у приміщенні Соснівського районного суду м. Черкаси. Протокольною ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 лютого 2026 року відмовлено у розгляді справи з викликом сторін, оскільки розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін жодним чином не нівелює обов`язок суду всебічно та у повному обсязі дослідити всі обставини справи, надавши їм належну правову оцінку. Характер спірних правовідносин та предмет доказування не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення всіх обставин справи. Щодо залучення до участі у справі третіх осіб, позивач не зазначив у дотримання вимог ст. 53 ЦПК України, яким чином рішення суду вплине на їх права та обов`язки, тому підстав для залучення до участі у справі третіх осіб суд не вбачає. Фактичні обставини, встановлені Судом, та зміст спірних правовідносин. У матеріалах справи наявна заява [PERSON] від 29.09.2025, адресована голові правління ОСББ «ЖК «Літак», в якій останній з метою патріотичного виховання молоді просив встановити на території ОСББ Державний Прапор України. Відповідно до листа Представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини у Черкаській області від 15.10.2025, у межах здійснення парламентського контролю та за інформацією, наданою головою ОСББ «ЖК «Літак», установлено, що 14.10.2025 заява позивача розглянута та підготовлена відповідь, яка зареєстрована в журналі вихідних документів ОСББ за № 57 від 14.10.2025. Таким чином, за результатами вжитих заходів право позивача на звернення та отримання відповіді було поновлено. Відповідно до листа ОСББ «ЖК «Літак» від 03.11.2025 № 61 заява позивача від 29.09.2025 розглянута на засіданні правління, яке відбулося 28.10.2025, та прийнято рішення, що Державний Прапор України встановити на видному місці на будинку, тобто фасаді 1 під`їзду біля інформаційної таблички та дотримуватися правил щодо його використання як державної символіки та за розпорядженням органів влади. Як вбачається з протоколу установчих зборів ОСББ № 10 по пр. Перемоги в м. Черкаси від 25.05.2024, створено ОСББ по [ADDRESS] та затверджено його найменування ОСББ «ЖК «Літак». Відповідно до Статуту ОСББ, затвердженого установчими зборами від 25.05.2024, ОСББ створено власниками квартир та нежитлових приміщень будинку [ADDRESS] , відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Об`єднання у своїй діяльності користується правами, визначеними ст.ст. 16, 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», та має обов`язки, передбачені ст. 18 цього Закону. Метою створення ОСББ є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим Статутом. Завданням та предметом діяльності об`єднання є: забезпечення реалізації прав співвласників на володіння та користування спільним майном; забезпечення належного утримання будинку та прибудинкової території; сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами; забезпечення виконання співвласниками своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ст. 20 Конституції України Державний Прапор України - стяг із двох рівновеликих горизонтальних смуг синього і жовтого кольорів. Згідно із ст. 92 Конституції України виключно законами України встановлюються, зокрема, порядок використання і захисту державних символів. Постановою ВРУ 28 січня 1992 року № 2067-XII «Про Державний прапор України» затверджено Державним Прапором України національний прапор, що являє собою прямокутне полотнище, яке складається з двох рівних за шириною горизонтально розташованих смуг: верхньої - синього кольору, нижньої - жовтого кольору, із співвідношенням ширини прапора до його довжини 2:3. Національні символи це свідчення високого духу народу, його історичних прагнень, унікальності; своєрідний генетичний код нації. Вони покликані послужити надійною основою формування громадянських рис особистості, її патріотизму, національної свідомості, активної життєвої позиції. Метою використання державних символів є формування почуття свідомого громадянина України, здатного захищати її незалежність, готового взяти на себе відповідальність за добробут і безпеку своєї родини, народу. Державні символи уособлюють національний суверенітет, верховенство і незалежність влади в країні, символізують українську державність і конституційні цінності, є показником самосвідомості, бо формуються у процесі її історичного розвитку. Вони висловлюють певну повагу Українського народу до своєї держави, здатність сприяти патріотичному вихованню громадян України. Серед державних символів України особливе місце посідає Державний Прапор (стаття 20 Конституції України). Обов`язок кожного громадянина України шанувати державні символи закріплений у статті 65 Основного Закону. Указом Президента України «Про Державний Протокол та Церемоніал України» визначено порядок розміщення Державного Прапора під час прийому в Україні глав іноземних держав, глав парламентів, глав урядів, міністрів закордонних справ, інших високопосадовців, представників іноземних держав. Та єдиного законодавчого акта, який би не тільки визначав поняття Державного Прапора, а й регламентував порядок його використання на теренах України органами державної влади та місцевого самоврядування, громадянами, немає. Відсутність законодавчих актів щодо порядку використання Державного Прапора України компенсується нормами іншої юридичної сили. Відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України передбачено, що якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). Міністерство освіти і науки України своїм наказом від 07 вересня 2000 року затвердило Рекомендації щодо порядку використання державної символіки в навчальних закладах України. Цим Наказом встановлені загальні правила, які склалися в усьому світі: 1.Державний Прапор ні перед ким не опускається вниз. Не можна ним салютувати. Не можна схиляти його перед будь-якою особою чи предметом. 2.Державний Прапор при вивішуванні серед інших прапорів має займати перше, найпочесніше місце. Він вивішується або вище за всі інші, або у фронті інших прапорів займає правий геральдичний бік. 3. На зібраннях у приміщенні Державний Прапор розміщується на естакаді (подіумі) з правого боку від промовця; якщо Прапор виставляється з боку аудиторії, то займає правий бік фронтом до естради. 4.У процесіях Державний Прапор треба нести попереду всіх інших прапорів або вправо від них. 5.Не можна виставляти ушкодженого Прапора. 6.При вивішуванні Державний Прапор не повинен торкатися землі, підлоги. 7.На Державному Прапорі не можна розміщувати предмети, емблеми, прикраси тощо. 8.Державний Прапор ніколи і ніде не можна використовувати як прикрасу чи декорацію. З цією метою можна використовувати барви Державного Прапора, і то лише у випадку державних чи національних свят, при державних урочистостях тощо. 9.Зображення Державного Прапора не можна використовувати на рекламах, оголошеннях, заставках. 10.Державний Прапор (стяг), спущений на пів древка (пів щогля), означає жалобу. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Цей Закон визначає правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку. Відповідно до ст. 2 цього Закону Цей Закон регулює: порядок створення, реєстрації, реорганізації, діяльності і ліквідації об`єднань, асоціацій; відносини суб`єктів права власності щодо користування та розпорядження спільним майном співвласників у об`єднанні; відносини між об`єднаннями та асоціаціями; відносини між об`єднаннями, асоціаціями і органами державної влади та органами місцевого самоврядування; відносини між об`єднаннями і господарюючими суб`єктами. Статтею 4 цього Закону передбачено, що Об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Об`єднання створюється як непідприємницьке товариство для здійснення функцій, визначених законом. Порядок надходження і використання коштів об`єднання визначається цим Законом та іншими законами України. Права та обов`язки ОСББ визначені у статтях 15-18 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Отже, чинне законодавство України не зобов`язує юридичних осіб приватного права та співвласників майна встановлювати Державний Прапор України на належному їм приміщенні. Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 02.02.2021 у справі № 925/642/19 зазначила, що порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково. При цьому позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову. Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (пункт 40), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (пункт 89), від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.23)). Розглядаючи справу, суд має з`ясувати: 1) з яких саме правовідносин сторін виник спір; 2) чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; 3) чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача; 4) чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах. Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню (подібний висновок викладений у пунктах 6.6., 6.7 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19). У постанові від 28 січня 2021 року у справі № 908/1833/19 Верховний Суд зазначив, що вирішуючи кожний конкретний спір на підставі всіх установлених обставин, суд повинен установити, на захист якого права подано відповідний позов, чи порушене, не визнане або оспорене таке право відповідачем (відповідачами), а також з`ясувати, чи призведе задоволення заявлених вимог до реального та ефективного поновлення порушеного права, та залежно від з`ясованого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Під ефективним поновленням слід розуміти реальний позитивний вплив судового рішення про задоволення позову на виявлену під час судового розгляду обставину порушення/невизнання/оспорення або запобігання виникненню спору щодо права, на захист якого був поданий позов. Водночас відмова в позові з підстав обрання неефективного способу захисту може мати місце тоді, коли в судовому процесі відсутній будь-який сенс у розрізі питання щодо реальної можливості захисту прав позивача в обраний ним спосіб. У постанові Верховного Суду від 22 березня 2023 року у справі № 509/5080/18 зазначено, що порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац 12 частини другої статті 16 ЦК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частини перша та друга статті 5 ЦПК України). Цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Однак, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право/інтерес позивача підлягає захисту обраним ним способом. Позивач, звертаючись з позовом, зазначив, що метою зобов`язання відповідача встановити Державний Прапор України на території ОСББ є патріотичне виховання молоді. Натомість, позивач не може розцінюватися як представник молоді як осередку суспільства громадян України, адже він не є представником громадської організації, створеної молоддю України, не може вирішувати питання молоді без відповідних повноважень, позивач не довів суду, що він має відношення до патріотичного виховання української молоді і є компетентним у цьому питанні. У позовній заяві не зазначено, у чому полягає порушення відповідачем прав та охоронюваних законом інтересів саме позивача. Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові. Суд також зазначає, що позов це звернення заінтересованої або іншої уповноваженої на те особи до суду з проханням про розгляд спору і захист суб`єктивних майнових і особистих немайнових прав та охоронюваних законом інтересів у справах, що виникають з цивільних (в тому числі сімейних, трудових), господарських (в тому числі корпоративних) та адміністративних правовідносин. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Суд погоджується з доводами позивача, що патріотичне виховання молоді в умовах сьогодення, коли Держава Україна боронить свою незалежність проти країни агресора, є нагальним питанням. Провідну роль у цьому питанні відіграє Держава Україна. Зокрема, спільним Наказом Міністерства України у справах сім`ї, молоді та спорту, Міністерства освіти і науки України, Міністерства оборони України, Міністерства культури і туризму України № 3754/981/538/49 від 27.10.2009 затверджена Концепція національно-патріотичного виховання молоді. Так, відповідно до цієї Концепції головною домінантою національно-патріотичного виховання молоді є формування у особистості ціннісного ставлення до навколишньої дійсності та самої себе, активної за формою та моральної, за змістом, життєвої позиції. Мета Концепції національно-патріотичного виховання полягає у створенні методологічних засад для системної і цілеспрямованої діяльності органів державної влади і громадськості щодо виховання молодої людини - патріота України, готового самовіддано розбудовувати її як суверенну, демократичну, правову і соціальну державу, виявляти національну гідність, знати і цивілізовано відстоювати свої громадянські права та виконувати обов`язки, сприяти громадянському миру і злагоді в суспільстві, бути конкурентоспроможним, успішно самореалізуватися в соціумі як громадянин, сім`янин, професіонал, носій української національної культури. Національно-патріотичне виховання є складовою загального виховного процесу підростаючого покоління, головною метою якого є набуття молодими громадянами 14-35 річного віку соціального досвіду, готовності до виконання громадянських і конституційних обов`язків, успадкування духовних надбань українського народу, досягнення високої культури взаємин, формування особистісних рис громадянина Української держави, фізичної досконалості, моральної, художньо-естетичної, інтелектуальної, правової, трудової, екологічної культури. Здійснення системного національно-патріотичного виховання є однією з головних складових національної безпеки України. Шляхами реалізації концепції національно-патріотичного виховання молоді є: розроблення та удосконалення нормативно-правової бази патріотичного виховання молоді; активізація діяльності органів державної влади, місцевого самоврядування та громадських організацій у сфері національно-патріотичного виховання молодого покоління; співпраця органів державної влади та органів місцевого самоврядування з громадськими об`єднаннями; інформаційне забезпечення національно-патріотичного виховання молоді; посилення ролі родини у процесі національно-патріотичного виховання молоді; формування науково-теоретичних і методичних засад національно-патріотичного виховання молоді. Наказом Міністерства освіти і науки України від 06 червня 2022 року № 527 затверджена Концепція національно-патріотичного виховання в системі освіти України, згідно з якою національно-патріотичне виховання дітей та молоді - це комплексна, системна і цілеспрямована діяльність органів державної влади та місцевого самоврядування, закладів освіти, сім`ї, громадських об`єднань та благодійних організацій, релігійних організацій та інших інститутів щодо формування у молодого покоління високої патріотичної свідомості, почуття вірності, любові до Батьківщини, турботи про благо свого народу, готовності до виконання громадянського і конституційного обов`язку із захисту національних інтересів, цілісності, незалежності України, сприяння становленню її як правової, демократичної, соціальної держави. Найважливішим пріоритетом національно-патріотичного виховання є формування ціннісного ставлення особистості до українського народу, Батьківщини, держави, нації. Національно-патріотичне виховання в системі освіти впроваджується шляхом реалізації Стратегії національно-патріотичного виховання, затвердженої Указом Президента України від 18 травня 2019 року № 286/2019 (далі - Стратегія), плану дій щодо реалізації Стратегії, державних цільових програм з питань з національно-патріотичного виховання (або програм, що пов`язані з національно-патріотичним вихованням), обласних, місцевих цільових програм з національно-патріотичного виховання (або програм, що пов`язані з національно-патріотичним вихованням), виконання Заходів щодо реалізації Концепції національно-патріотичного виховання. Отже, провідна роль у національно-патріотичному вихованні молоді відповідно до чинного законодавства України покладається на органи державної влади та заклади освіти, до яких не відноситься відповідач, оскільки його права та обов`язки як суб`єкта господарювання регламентовані Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». На підставі викладеного, відсутні підстави для задоволення позовних вимог позивача, а тому у задоволенні позовних вимог [PERSON] до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЖК «Літак» слід відмовити у зв`язку з їх необґрунтованістю. Судові витрати Позивач звільнений від сплати судового збору, тому витрати по сплаті судового збору слід віднести за рахунок держави.

Outcome: dismissed