Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача. Представник ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» Грибанов Д.В. звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором від 26 березня 2025 року в розмірі 19 850,00 та судовий збір в розмірі 2 422,40 грн. Крім цього, просив розгляд справи провести у відсутності представника позивача. Проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Позов обґрунтовано тим, що 26 березня 2025 року між ТОВ «Міолан» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 9587332. Договір було підписано електронним підписом відповідача, за допомогою одноразового ідентифікатора. [PERSON] було надано кошти в розмірі 5 000,00 грн. шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної карти, надані відповідачем. 28 липня 2025 року між ТОВ «Міолан» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 28072025, відповідно до якого ТОВ «Міолан» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло право вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників № 2 від 28 липня 2025 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача на суму 19 850 грн. за договором № 9587332 від 26 березня 2025 року. Відповідач своїх зобов`язань за договором не виконав. Не здійснив платежі для погашення заборгованості ні на рахунки позивача, ні на рахунки кредитора не здійснив. Таким чином, відповідач [PERSON] має заборгованість перед позивачем в розмірі 19 850,00 грн. А тому представник позивача звернувся до суду за захистом порушених прав. На підтвердження позовних вимог представник позивача надав: - договір про споживчий кредит № 9587332 від 26 березня 2025 року, графік плтежів, заяву на отримання кредиту, паспорт споживчого кредиту та графік плстежів до паспорту споживчого кредитк, анкету-заяву на кредит від 26 берженя 2025 року, платіжне доручення № 150452709 на суму 5 000,00 грн., довідку ТОВ «Міолан» про щоденні нарахування та погашення, договір факторингу № 28072025 від 28 липня 2025 року між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «Міолан», реєстр боржників № 2 від 28 липня 2025 року, статут та установчі документи ТОВ «ЄАПБ». Відповідач відзиву на позов не подавав. Заяви (клопотання) учасників справи. В позовній заяві представник позивача просив розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач будь-яких заяв та клопотань суду не подавав. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 30 грудня 2025 року відкрито провадження у справі. Прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, за наявними у справі матеріалами, згідно з положеннями статті 279 ЦПК України. Вказаною ухвалою суду відповідачеві запропоновано надати протягом 15 календарних днів з дня отримання ухвали відзив на позовну заяву. А також встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив та заперечень. Повідомлено відповідача про розгляд справи в суді в тому числі через оголошення на офіційному вебсайті судової влади. Копію ували з додатками відповідач отримав 06 січня 2026 року. Що підтверджується поштовим повідомленням про вручення кореспонденції. Будь-яких інших заперечень до суду не надійшло. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін про розгляд справи. Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено. Відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. Фактичні обставини встановлені Судом. Судом встановлено, що 26 березня 2025 року між ТОВ «Міолан» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 9587332. Договір було підписано електронним підписом відповідача, за допомогою одноразового ідентифікатора. [PERSON] було надано кошти в розмірі 5 000,00 грн. шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної карти № [NUMBER] , наданоївідповідачем. Загальний строк кредитування- 345 днів. Процентна ставка 0,0010 % річних. Реальна річна процентна ставка 3257,21 %. Комісія 25,00 % від суми кредиту. Комісія за обслуговування кредиту 14,00 % від суми кредиту за кожний розрахунковий період. Періодичність платежів кожні 15 днів. 28 липня 2025 року між ТОВ «Міолан» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 28072025, відповідно до якого ТОВ «Міолан» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло право вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників № 2 від 28 липня 2025 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача на суму 19 850 грн. за договором № 9587332 від 26 березня 2025 року. З яких 5 000,00 грн. заборгованість за основним зобов`язанням, 1 250,00 грн. сума заборгованості по комісії за надання кредиту, 5600,0 грн. сума заборгованості по комісії за обслуговування кредиту, 8 000,00 грн. заборгованість за неустойкою (штраф, пеня). Оцінка Суду Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною 2 статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, тобто норми про договір позики. На підставі частини 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позивач подав докази, які підтверджують існування між сторонами договірних відносин, докази невиконання умов кредитних договорів відповідачем. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до частини 1 статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Положення частини 1 статті 1078 ЦК України передбачають, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Звертаючись до суду з цим позовом представник позивача на підтвердження наявності заборгованості та її розміру подав до суду розрахунки заборгованості. Згідно вимог частини 1 статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини 1 статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. В порушення вимог статей 526, 530, 1054 ЦК України та умов вказаних Договорів відповідач неналежно виконав договірні зобов`язання. Прострочив платежі, згідно з умовами договорів та не повернув кредитні кошти, що підтверджується належними і допустимими доказами. Тому суд дійшов до висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення позову. Судом встановлено, що відповідач погодився на умови Договору, шляхом його підписання своїм електронним підписом, що відтворений шляхом використання електронного підпису одноразовими ідентифікаторами. Що вважається направленням позичальнику повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цих договорів. Суд вважає, що представник позивача надав належні та допустимі докази про факт невиконання відповідачем узятих на себе зобов`язань за договором щодо повернення фактично отриманих сум кредитних коштів та комісії. А тому порушене право позивача в цій частині підлягає судовому захисту. Разом з тим, відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Крім цього, суд звертає увагу, що розмір пені значно перевищує суму заборгованості за тілом позики та є не співмірною. На підставі вищевикладеного вимоги позивача про стягнення з відповідача неустойки в сумі 8 000,00 грн. за договором № 9587332 від 26 березня 2025 року задоволенню не підлягають. Давши мотивовану оцінку кожному аргументу, наведеному представником позивача в позовній заяві, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог частково. Розподіл судових витрат. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, з відповідача, в силу частини першої статті 141 ЦПК України, необхідно стягнути на користь позивача документально підтверджені витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог (59,70%) в сумі 1 446,17 грн. (2 422,40 грн.* 59,70 % /100 %=1 446,17 грн.).

Outcome: partial