Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. Представник товариства з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп`Велікданов С.К., звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 16.06.2025 [PERSON] уклала з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» Договір про надання коштів в кредит № 8364875. Відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надало позичальнику грошові кошти в розмірі 9000,00 грн., процентна ставка становить 0,95 %, яка нараховується за кожен день користування позикою, на строк 360 днів та 450 грн неустойки в день, комісія за надання кредиту 17,25% від суми наданого кредиту одноразово. 16.09.2025 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Деал Фінанс Груп» був укладений договір факторингу №16/09/25, відповідно до якого зобов`язання за кредитним договором №8364875 перейшло до ТОВ «Деал Фінанс Груп». Всупереч умов договору позики, відповідач не виконала своїх зобов`язань [PERSON] не виконала умови кредитного договору для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки попереднього кредитора ні на рахунки ТОВ «Деал Фінанс Груп» в наслідок чого на думку позивача утворилась заборгованість в розмірі 21280,50 грн., з яких 9000,00 грн сума заборгованість за тілом кредиту, 7780,50 сума заборгованості за відсотками, 4500,00 грн сума заборгованості за пенею. Вимогами позову представник позивача просить стягнути із [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» суми заборгованості за кредитним договором №8364875 в розмірі 21280,50 грн, а також стягнути понесені судові витрати по справі в сумі 2422,40 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 4500,00 грн. Явка та позиція сторін по справі: Представник позивача [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, згідно наявного в матеріалах справи клопотання просила розгляд справи проводити без її участі, заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, відносно заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належно, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов про стягнення заборгованості разом з доказами, що підтверджують заперечення проти позову, до суду не подала. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням про поважність причин такої неявки, в порядку, визначеному статтею 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд постановив провести розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Суд, відповідно до ст. 247 ЦПК України, розглядає справу у судовому засіданні за відсутності позивача і відповідача без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі наявні докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, всі обставини, на які сторона посилалась як на підставу своїх вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Деал Фінанс Груп» підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом. 16 вересня 2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (Позикодавець) та [PERSON] (Позичальник) виникли правовідносини у сфері договірних зобов`язань, шляхом укладення про надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 8364875, відповідно до якого Позикодавець передає Позичальнику у власність грошові кошти без забезпечення, на погоджений строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу Позичальника на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Позику та сплачувати проценти відповідно до умов договору . Пунктом 2 договору передбачено умови надання Позики: сума позики 9000,00 грн; строк позики 360 днів; процентна ставка 0,95% в день (фіксована); дата надання позики 16.06.2025, пеня 450 грн/день, комісія за надання кредиту 17,25 від суми кредиту (одноразово 1552,50 грн). Відповідно до пунктів 20-23 договору, Договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електронну комерцію». Договір підписується електронним підписом Позикодавця та надсилається для ознайомлення та узгодження умов Позичальнику в особистий кабінет разом з електронним повідомленням - пропозицією укласти Договір. На вказану Позичальником електронну пошту надсилається одноразовий ідентифікатор для підписання Договору, що згенерований під час проходження Позичальником процедури укладення Договору. Позичальник, приймаючи пропозицію Позикодавця укласти Договір, підписує в інформаційно-телекомунікаційній системі електронне повідомлення одноразовим ідентифікатором. Сформовані таким чином, електронні підписи Позичальника та Позикодавця накладені на Договір. Після підписання такими електронними підписами Договору його умови вважаються прийнятими, а Договір є укладеним. Договір містить накладену кваліфіковану електронну печатку Позикодавця з кваліфікованою електронною позначкою часу. Позичальник ідентифікований та верифікований за допомогою Системи BanklD НБУ. [PERSON] ознайомилась з умовами надання позики, про що свідчить електронний підпис одноразовим ідентифікатором 434043 в кредитному договорі №8364875 та в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит від 16.06.2025. 16 вересня 2025 року між ТОВ «Деал Фінанс Груп» (Фактор) та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (Клієнт) було укладено Договір факторингу № 16/09/25, у відповідності до умов якого Клієнт передає (відступає) Фактору за плату, а Фактор приймає належні Клієнту права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами у відповідності до Реєстру боржників, в тому числі і до [PERSON] , що підтверджується витягом з реєстру боржників №19/11/25-01 від 19.11.2025 . Заборгованості відповідача згідно з Реєстром складає 21280.50 грн. Свої зобов`язання за договором [PERSON] виконувала неналежним чином, порушуючи графік розрахунків, внаслідок чого утворилась заборгованість, що згідно розрахунку позивача, становить 21280,50 грн., з яких 9000,00 грн сума заборгованість за тілом кредиту, 7780,50 сума заборгованості за відсотками, 4500,00 грн сума заборгованості за пенею. Вся заборгованість яка на думку позивача підлягає стягненню із [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» » суми заборгованості за кредитним договором №8364875 в розмірі 21280,50 грн, а також стягнути понесені судові витрати по справі в сумі 2422,40 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 4500,00 грн. Мотиви та застосовані норми права. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. Статтею ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу. Зобов`язання, згідно із ст. 526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно із ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК встановлює принцип обов`язковості виконання договору. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за основним боргом, що становить за кредитним договором № 8364875 в розмірі 9000,00. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. [PERSON] , будучи вільною в укладенні кредитного договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, будучи обізнаною з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, з чим відповідач погодилась, підписавши кредитні документи електронним підписом одноразовим ідентифікатором, таким чином погодивши умови сплати процентів за користування кредитними коштами, а отже позовна вимога ТОВ «Деал Фінанс Груп» щодо стягнення відсотків та комісії за кредитним договором за договором №8364875 в розмірі 7780,50 грн відсотків підлягає задоволенню. Судом установлено, що кредитний договір № 8364875 було укладено між сторонами 16.06.2025 р. Строк дії договору визначений сторонами у 360 календарних днів, а отже закінчення строку виконання основного зобов`язання за договором припадає на червень 2026 року. З матеріалів справи вбачається, що первісним кредитором у період дії договору було нараховано штрафні санкції у загальному розмірі 4 500,00 грн у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору. Разом з тим, на момент нарахування зазначених штрафних санкцій строк дії договору не завершився, а загальний строк виконання основного грошового зобов`язання щодо повернення кредиту ще не настав. Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Згідно зі статтею 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, воно підлягає виконанню саме у цей строк. За змістом статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання після настання строку виконання. Водночас відповідно до статті 625 ЦК України відповідальність у вигляді штрафних санкцій застосовується у разі прострочення виконання грошового зобов`язання, строк виконання якого настав, і має похідний характер від факту такого прострочення. Суд звертає увагу, що нарахування штрафних санкцій можливе лише за умови настання строку виконання конкретного грошового зобов`язання та за наявності належного і детального розрахунку таких санкцій, здійсненого відповідно до умов договору та вимог закону. Сам по собі факт дії договору та наявність поточних зобов`язань не свідчить про настання строку виконання основного зобов`язання за договором у цілому. Оскільки на момент нарахування штрафних санкцій строк дії кредитного договору № 8364875 не завершився, а матеріали справи не містять належного обґрунтування застосування штрафних санкцій у сумі 4 500,00 грн з посиланням на конкретні прострочені зобов`язання та строки їх виконання, суд доходить висновку, що такі вимоги є передчасними. З огляду на викладене, суд вважає, що правові підстави для стягнення з відповідача штрафних санкцій у розмірі 4 500,00 грн відсутні, у зв`язку з чим у задоволенні відповідної частини позовних вимог слід відмовити. Щодо переходу до нового кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» прав первісних кредиторів ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» у кредитних зобов`язаннях, суд зазначає наступне. Частинами 1 та 2 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Відповідно до ст. 1080, 1084 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги. Згідно ст. 514, ч.1 ст.516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, позивач правомірно набув права вимоги до [PERSON] щодо виконання зобов`язання. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу адвоката, суд зазначає наступне. Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких відносяться і витрати на професійну правничу допомогу. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно з положеннями статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. В матеріалах справи наявний договір № 22-08/25/ДІЛ про надання правової допомоги від 22.08.2025, витяг з акту надання послуг №2-ДІЛ від 01.12.2025 на суму 4500,00 грн . Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інші проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Отже, аналіз наведених положень процесуального закону дає підстави для висновку, що вирішенню питання про розподіл судових витрат передує врахування судом, зокрема, обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору, значення справи для сторін. Принципи обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору повинні розглядатися, у тому числі, через призму принципу співмірності, який включає такі критерії: складність справи та виконаних робіт (наданих послуг); час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони. Крім того, врахування таких критеріїв не ставиться законодавцем у залежність від результату розгляду справи. При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial