Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

Стислий виклад позиції заявника та заінтересованої особи Заявник звернулася до суду з даною заявою, яка мотивована тим, що заявник є батьком [PERSON] , який був військовослужбовцем військової частини [NUMBER] та зник безвісти поблизу населеного пункту Мала Токмачка Пологівського району Запорізької області. За фактом зникнення [PERSON] внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Заявник вживав заходів з метою пошуку сина, однак відомостей про те, що останній живий не здобуто, в тому числі відсутня інформація про перебування його в полоні, що дає підстави припускати смерть [PERSON] . Оголошення сина померли необхідно заявнику з метою державної реєстрації факту його смерті, оформлення спадкової справи та реалізації права на отримання одноразової грошової допомоги. Заяви (клопотання) учасників справи Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України подав письмові пояснення, в яких зазначив, що до участі у даній справі не залучено всіх заінтересованих осіб, зокрема дружини та дітей, якщо такі були в [PERSON] . В той же час, рішення суду в даній справі впливає на їх права, оскільки такі наділені правом отримати одноразову грошову виплату у зв`язку із загибеллю останнього. Пояснення учасників справи Представник заявник в судовому засіданні вимоги підтримав, навів суду доводи, викладені в заяві. Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України в судовому засіданні проти заяви заперечив, оскільки на території, де [PERSON] зник безвісти, надалі тривають бойові дії. Фактичні обставини справи, встановлені судом Заявник [PERSON] є батьком [PERSON] , що встановлено з свідоцтва про народження. Відповідно до акта, службовим розслідуванням встановлено, що [PERSON] зник безвісти за особливих обставин починаючи з 14.03.2024р. внаслідок нанесення протиивником вогневого ураження як мінометно-артилерійським вогнем, так і за допомогою БПЛА під час виконання обов`язків військової служби, виконання завдання із забезпечення оборони держави, національної безпеки і оборони, відсічі і стримування широкомасштабної збройної агресії російської федерації проти України, у зв`язку з проходженням військової служби та захисту Батьківщини під час дії правового режиму воєнного стану на всій території України, внаслідок протиправних дій збройних сил російської федерації. Із сповіщення №1911/1 від 21.03.2024р. встановлено, що [INFO] повідомлено [PERSON] про те, що 14.03.2024р. під час виконання бойового завдання в районі населеного пункту Мала Токмачка Пологівського району Запорізької області [PERSON] зник безвісти. З витягну Єдиного реєстру досудових розслідувань встановлено, що за фактом зникнення безвісти [PERSON] внесено відомості до вказаного реєстру за кваліфікацією ч.1 ст.115 КК України. З витягу від 20.11.2024р. встановлено, що відомості про [PERSON] внесено до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин. З відповідей Міністерства розвитку громад та територій України №9323/35/10-25 від 17.04.2025р., Управління з питань осіб, зниклих безвісти за особливих обставин МВС України №1001/30-2025 від 11.04.2025р., Служби безпеки України №34.7-зв-2279 від 15.04.2025р., ГО «Товариство Червоного хреста України» №71 від 10.04.2025р. встановлено, що відомості про місцезнаходження [PERSON] , утримання його в полоні, стан здоров`я тощо, відсутні. Оцінка суду Позивачем ставиться питання про оголошення померлим [PERSON] . Згідно з п.3 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Відповідно до частини першої статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті (частини друга, третя статті 46 ЦК України). Район воєнних (бойових) дій - це визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії (стаття 1 Закону України "Про оборону України"). Бойові дії - це форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони, а також поліції особливого призначення Національної поліції України для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння). Основними видами бойових дій є оборона та наступ. Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. Особа може бути оголошена в судовому порядку померлою у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть цієї особи. На цьому наголошено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 31.05.2023р. у справі №177/11/20, від 07.112023р. у справі № 607/159/23. У постановах від 26 квітня 2023 року у справі № 337/3725/22, від 29 березня 2023 року у справі № 753/8033/22 Верховний Суд дійшов висновків, що підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Доказами, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, можуть бути зокрема письмові докази; речові докази, у тому числі звуко- і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва/довідки про смерть; показання свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; довідки з військкомату або від командира військової частини (у випадку загибелі військовослужбовців); заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі при обставинах, що загрожували їй смертю. Вочевидь вказаний перелік доказів не є вичерпним та може бути конкретизований у кожній справі залежно від встановлених у ній обставин. Подібні висновки висловлені у постанові Верховного Суду від 25 жовтня 2023 року справі № 607/1612/23 (провадження № 61-6323св23). Щодо обчислення строку, відповідно до ст.46 ЦК України Велика Палата ВС у постанові від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22 зазначила, що в ч. 2 ст. 46 ЦК України йдеться про воєнні дії, збройний конфлікт, а не про воєнний стан. Цей припис не можна тлумачити як такий, який можливо застосувати щодо оголошення особи померлою лише після скасування воєнного стану на всій території України. Також не можна обчислювати шестимісячний строк, передбачений ч. 2 ст. 46 ЦК України, від дати ймовірної загибелі фізичної особи на території ведення активних бойових дій, оскільки внаслідок триваючих активних бойових дій ситуація на певній території може бути невизначеною та непередбачуваною. Тож шестимісячний строк, який у цьому випадку обраховується з дня закінчення активних бойових дій, виконує запобіжну функцію, спрямовану на захист прав та інтересів фізичної особи, яка може перебувати в невідомому місці або тимчасово не може вийти на зв`язок. Така правова гарантія запобігає передчасному оголошенню особи померлою, адже в умовах війни є багато факторів, які заважають встановити фактичне місце перебування людини. З урахуванням конкретних обставин справи суд може розпочати відлік шестимісячного строку для оголошення особи померлою від дня настання події, яка спричинила загибель фізичної особи, якщо ця подія відбулася за межами території ведення активних бойових дій, проте є наслідком воєнних дій. У такому випадку в разі подій (наприклад, авіаударів, ракетних обстрілів, терактів, підривів на мінах, загибелі під час евакуації чи гуманітарної місії) на територіях, які формально не є зоною активних бойових дій, але мають прямий зв`язок з воєнними діями, збройним конфліктом, суд має право розпочати відлік шестимісячного строку з моменту такої події. Якщо такі докази, як відеоматеріали, документи або показання свідків тощо, дають змогу з високим ступенем вірогідності припустити ймовірну загибель особи, зволікання у визнанні фізичної особи померлою стає невиправданим і не відповідає принципу правової визначеності. Звертаючись із заявою [PERSON] зазначив, що рішення суду йому необхідне для реалізації права на спадкування та отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця. Суд не констатує смерть фізичної особи, а оголошує фізичну особу померлою у судовому порядку у разі встановлення обставин, зазначених у частині другій статті 46 ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина. Оголошення судом громадянина померлим усуває невизначеність у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою. Водночас частиною другою статті 20 Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" передбачено, якщо особа, зникла безвісти за особливих обставин, оголошена померлою, але її останки не знайдено, проведення розшуку не припиняється до встановлення її місцеперебування, місця поховання чи місцезнаходження останків такої особи. Вказані вище обставини з достатньою вірогідністю підтверджують загибель у бою [PERSON] у вказаному районі воєнних (бойових) дій під час виконання військового обов`язку із захисту держави України, що є підставою оголошення його померлим.

Outcome: approved