Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

27.01.2026 року до Комунарського районного суду м.Запоріжжя надійшов позов Акціонерного товариства «Акціонерний банк «Радабанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором за №1052024/Z03/11 від 19.07.2024 року. Посилається позивач на те, що було укладено Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, встановлено ліміт овердрафту у сумі 8000,00 грн., строк кредитування 12 місяців з можливістю пролонгації за рішенням банку, згідно з Умовами , які є невід`ємною частиною договору. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за договором відповідач, станом на 21.07.2025 року має заборгованість в сумі 13 731,22 грн. Позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та витрати по сплаті судового збору. Ухвалою суду від 29.01.2026 року відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 04.02.2026 року через канцелярію суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, який відповідно до відомостей автоматизованої системи документообігу загальних судів «Д-3» зареєстрований за вхідним № 4831. У поданому відзиві відповідач зазначив, що факт укладення кредитного договору та наявність основної заборгованості не заперечує, однак не погоджується із розміром заявлених до стягнення штрафних санкцій та інших додаткових нарахувань, вважаючи їх завищеними та такими, що не відповідають принципам розумності та справедливості. Також відповідач посилається на складне матеріальне становище та відсутність можливості одноразового погашення всієї суми заборгованості. Ухвалою суду від 29.01.2026 року представнику позивача надано право подати відповідь на відзив у строк, що не перевищує п`яти днів з дня отримання його копії. Разом з тим, матеріали справи не містять доказів направлення відповідачем копії відзиву позивачу, що передбачено вимогами статті 178 ЦПК України. Водночас на момент вирішення питання щодо подальшого руху справи від позивача не надійшло заяв чи клопотань про неможливість подання відповіді на відзив або про порушення його процесуальних прав. З огляду на викладене, враховуючи, що справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а встановлені процесуальні строки сплинули, суд вважає за можливе перейти до розгляду справи по суті на підставі наявних у справі матеріалів. Враховуючи, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо належного повідомлення відповідача, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи. Такий підхід відповідає принципу юридичної визначеності та положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо розгляду справи упродовж розумного строку. Суд ухвалив провести розгляд справи на підставі наявних у ній письмових доказів та поданих сторонами процесуальних документів, без проведення судового засідання. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»). Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що 19.07.2024 року між Акціонерним товариством «Акціонерний банк «Радабанк» та [PERSON] шляхом акцептування Банком пропозиції Клієнта, було укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, який розміщений на офіційному сайті Позивача (https://www.radabank.com.ua/storage/files/bank/taryfy/dkbo-fo-03112025.pdf) та встановлено ліміт овердрафту на суму 8 000,00 грн. Відповідно до п.2.4 Договору в межах цього договору Банк пропонує надання послуг щодо надання овердрафтів для клієнтів. У порядку та на умовах цього Договору Банк зобов`язується надавати Клієнту одну, або декілька послуг, визначених цим Договором, та замовлених Клієнтом шляхом підписання Заяві на оформлення послуг/Заяв(и) на приєднання, за умови своєчасної та повної оплати вартості послуг Банку, а Клієнт зобов`язується користуватися послугами у відповідності до умов Договору, правил надання послуг, встановлених Банком, сплачувати Банку винагороду за послуги та виконувати інші зобов`язання, відповідно до цього Договору (п.3.1. Договору). Відповідно до п.3.2. Договору, підписанням Заяви-згоди, Клієнт беззастережно та безумовно приєднується до умов цього Договору або його частини, яка регулює порядок надання замовленої Послуги та підтверджує своє ознайомлення з рекомендаціями/заходами щодо кібербезпеки що розміщені на сайті Банку та у розділах цього Договору. Договір вважається укладеним після отримання Банком від Клієнта письмової заповненої та підписаної Заяви-згоди/Заяви на приєднання (в електронній або паперовій формі), оплати послуг Банку згідно діючих тарифів, якщо така оплата встановлена Банком, та підписання заяви працівником банку, уповноваженим на це відповідно до посадових повноважень та довіреностей (п.3.3. Договору). Пунктом 10.1. Договору зазначено, Банк може надати Клієнту-резиденту України - власнику Карткового рахунку кредитні кошти у формі Овердрафту, згідно з належним чином заповненою та підписаною Клієнтом Заявою на оформлення послуги/Заявою на приєднання та відповідно до встановлених Банком правил. Надання Овердрафту іншим Клієнтам та на інших умовах обумовлюється окремими укладеними Договорами. Укладена Заява на оформлення послуги/Заява на приєднання та сам ДКБО ФО є кредитним договором у розумінні положень Цивільного кодексу України (договором про споживчий кредит у розумінні положень Закону України «Про споживче кредитування). У Додатках №№1.1., 1.2., 4.1., 4.2., 4.3., 22 зазначаються окремі істотні умови для кредитного договору як окремої складової частини кредитного договору (Заяви на оформлення послуги/Заяви на приєднання). Датою кредитного договору є дата встановлення Банком Ліміту овердрафту на відповідному картковому рахунку Клієнта. Позичальник зобов`язаний самостійно ознайомлюватись з інформацією, що розміщується в мережі Інтернет за адресою: Радабанк (radabank.com.ua) та, у випадку, коли у ДКБО ФО відбувається зміна умов кредитування, зокрема зміна ліміту овердрафту, та Позичальник не згоден з даними змінами, звертатись до Банку з заявою про відмову від послуг (п.10.2. Договору). Позичальник зобов`язується повернути Овердрафт та сплатити проценти за користування Овердрафтом та іншу заборгованість у порядку та на умовах, визначених Договором, Заяві на оформлення послуг/Заявою на приєднання та Умовами (п.10.10. Договору). Остаточний термін повернення Овердрафту визначається у порядку, визначеному п.10.13. цього Договору (п.10.12. Договору). Випискою по рахунку № [NUMBER] підтверджується видачу овердарфту Відповідачу та рух даних коштів, а випискою по рахунку № [NUMBER] підтверджується нарахування простроченої заборгованості по овердарфту, які були надані Позивачем Клієнту у формі овердрафту з лімітом у сумі 8 000,00 гривень на споживчі кредити. Заява на оформлення послуги з відкриття та обслуговування поточних рахунків, що передбачає використання електронного платіжного засобу щодо послуг зарплатних карток, яка долучена до позову: у межах пільгового періоду (за його наявності) 0,000001%. За межами пільгового періоду 42,0 %. На прострочену заборгованість 55 %. Отже, на виконання взятих на себе договірних зобов`язань щодо встановлення Відповідачу ліміту Овердрафту у сумі 8 000,00 грн за поточний рахунок (на платіжну карту міжнародних платіжних систем Відповідача, яка надана йому у відповідності до Заяви) Позивач виконав у повному обсязі. Згідно п.10.19 Договору, нарахування процентів за користування Овердрафтом здійснюється щоденно, у валюті Овердрафту, за кожен день користування Овердрафтом, на щоденний залишок заборгованості за Овердрафтом на кінець дня, за який нараховуються проценти, за ставкою, визначеною Умовами, згідно з методом факт/факт (метод «факт/факт» передбачає, що для розрахунку процентів використовується фактична кількість днів у місяці та році). При нарахуванні процентів враховується день надання Овердрафту і не враховується день повернення Овердрафту (п.10.20 Договору). Сплата процентів, нарахованих за користування Овердрафтом в попередньому календарному місяці, здійснюється Позичальником у валюті Овердрафту у день надходження коштів на рахунок, та в день погашення Овердрафту. Сплата комісії здійснюється у день виникнення або збільшення заборгованості за Овердрафтом. Сплата здійснюється шляхом списання (у порядку договірного списання) Банком суми з поточного рахунку, суми комісії, зокрема за рахунок надання Овердрафту та Від`ємного залишку (п.п. 10.21-10.22 Договору). У зв`язку з зазначеними порушеннями умов Договору станом на 21.07.2025 року утворилась заборгованість, яка складається з: простроченої заборгованості по ліміту овердрафту 7986,75 грн; простроченої заборгованості по нарахованим процентам 5744,47 грн, загальна сума заборгованості за Договором становить 13 731,22 грн. На основі наданих документів (розрахунку заборгованості, заяви на оформлення послуг та виписки) можна підтвердити наступне щодо стану заборгованості [PERSON] станом на 21.07.2025 року. Сума простроченої заборгованості по ліміту: Згідно з документом «Розрахунок заборгованості», станом на 14.01.2026 та попередні дати (включаючи липень 2025 року), прострочена заборгованість по ліміту зафіксована у розмірі 7 986,75 грн. Ця сума виникла внаслідок використання ліміту овердрафту, який не був погашений у встановлений термін (дата погашення згідно з розрахунком - 18.07.2025). Сума прострочених процентів: У «Розрахунку заборгованості» зазначається, що станом на 14.01.2026 сума прострочених нарахованих процентів з урахуванням погашення становить 5 744,47 грн. Нарахування відбувалося за ставками, визначеними у Заяві № 1052024/Z03/11 від 19.07.2024: 42% річних за межами пільгового періоду та 55% річних на прострочену заборгованість. Загальна сума: Сума основного боргу (7 986,75 грн) та нарахованих процентів (5 744,47 грн) разом складає 13 731,22 грн. Ці дані повністю відповідають показникам, наведеним у банківському розрахунку станом на липень 2025 року. Нарахування заборгованості у сумі 13 731,22 грн (7 986,75 грн тіло + 5 744,47 грн проценти) відповідає внутрішнім розрахункам банку, наданим у файлі «розрахунок», та базується на умовах підписаної клієнтом Заяви. Оцінюючи доводи відповідача про завищення штрафних санкцій та інших нарахувань, суд виходить з такого. Як убачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості, загальна сума боргу станом на 21.07.2025 року складає 13 731,22 грн, з яких: 7 986,75 грн - прострочена заборгованість за тілом овердрафту, 5 744,47 грн - прострочені проценти за користування кредитними коштами. Зазначена сума не містить штрафу чи пені як окремого виду неустойки, а складається виключно з основної суми заборгованості та процентів, нарахованих відповідно до умов Договору та Заяви на приєднання, з якими відповідач погодився при укладенні договору. Процентні ставки (42 % річних за межами пільгового періоду та 55 % річних на прострочену заборгованість) прямо передбачені умовами кредитного договору, що відповідає положенням статей 1048, 1054 ЦК України. Доказів зміни умов договору чи їх недійсності суду не надано. Відповідачем не подано контррозрахунку заборгованості, не наведено обґрунтованих заперечень щодо конкретних складових боргу, не надано доказів неправильності здійснених банком нарахувань або застосування процентних ставок, що не передбачені договором. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Проте відповідач обмежився загальними твердженнями про завищеність нарахувань, які не підтверджені жодними доказами. Таким чином, доводи відповідача про завищення штрафних санкцій та інших нарахувань є необґрунтованими, спростовуються письмовими доказами у справі та не впливають на правильність здійсненого позивачем розрахунку заборгованості. Підстав для зменшення розміру процентів чи застосування положень статті 551 ЦК України судом не встановлено, оскільки заявлена до стягнення сума не містить неустойки у розумінні зазначеної норми, а складається з тіла кредиту та процентів за користування ним. Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частини перша та друга статті 14 ЦК України). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 627Цивільного кодексу Українипередбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексусторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. На підставі ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу Українипозичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу Українипозикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною 1 статті 1056-1 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу Українизобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та його вимог. Згідно зі ст.ст.610, 612 Цивільного кодексу Українипорушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. З наданих позивачем доказів вбачається, що банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу у користування кредитні кошти. Водночас відповідач свої зобов`язання за договором виконав не належним чином. Згідно статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Згідно статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд погоджується з наданим позивачем та дослідженим у судовому засіданні розрахунком заборгованості, оскільки він є обґрунтованим, його розмір підтверджений належними та допустимими доказами, відповідачем не спростований, а навпаки визнаний у повному обсязі. Відповідно до ч.1, 4 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяв. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Щодо вирішення клопотання відповідача про розстрочку виконання рішення суду, суд приходить до наступного. Суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, про що зазначає в резолютивній частині рішенні (пункт 2 частини сьомої статті 265, частина перша статті 267 ЦПК України). Стаття 265 ЦПК України не містить окремо визначені підстави для розстрочення виконання рішення суду, тому застосовуються положення статті 435 цього Кодексу. Так, підставою для розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (частина третя та четверта статті 435 ЦПК України). Розстрочка виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення (частина п`ята статті 435 ЦПК України). Беручи до уваги соціальний аспект та ті, виклики, що постали перед українським суспільством внаслідок повномасштабного вторгнення російської федерації, що призвело до значного погіршення матеріального становища більшості громадян, у тому числі й відповідача, вирішив розстрочити виконання судового рішення за клопотанням відповідача на максимально можливий строк. Розстрочка виконання рішення стане стимулом для добровільного виконання боржником своїх зобов`язань та забезпечить задоволення вимог кредитора, що відповідає завданню цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими міркуваннями. Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до статей 1 та 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд. Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29). Враховуючи клопотання відповідача, який навів обставини які ускладнюють виконання рішення, та його бажання добровільно сплатити заборгованість, суд приходить до висновку, що необхідно клопотання задовольнити та розстрочити виконання судового рішення шляхом сплати заборгованості рівними частинами протягом 6 місяців, тобто по 2 288 грн. 54 коп. щомісяця, починаючи з наступного дня після набрання рішенням законної сили. Суд зазначає, що під час розгляду справи права відповідача порушені не були, а провадження здійснювалося з дотриманням принципів змагальності сторін та рівності учасників процесу, передбачених статтями 12, 13 ЦПК України. Відповідач був належним чином повідомлений про відкриття провадження. Судом вжито всіх передбачених законом заходів для забезпечення його участі у справі та реалізації права на захист. Справу розглянуто в межах заявлених позовних вимог та на підставі поданих доказів. Позивач довів обставини, на які посилався, тоді як відповідач своїм правом на подання заперечень не скористався. Отже, заочне рішення ухвалено з дотриманням вимог процесуального закону та без порушення прав відповідача.

Outcome: approved