Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 06 березня 2021 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований в Голосіївському районному у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 119. Від шлюбу дітей не мають. Вказує на те, що шлюб між ними носить формальний та обтяжуючий характер, подружні відносини між ними припинено, спільного господарства не ведуть. Просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем, а також стягнути з нього понесені судові витрати. Ухвалою суду від 11.07.2025 року справу передано до Самарського районного суду міста Дніпра для розгляду за підсудністю. Ухвалою суду від 01.10.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи головуючим у справі визначено суддю Нестеренко Т.В.. Ухвалою суду від 11.12.2025 року справу прийнято до провадження головуючою суддею Малихіною В.В., у зв`язку з відрядженням судді Нестеренко Т.В. до Солом`янського районного суду міста Києва та відрахуванням останньої зі штату Самарського районного суду міста Дніпра. Позивач у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, в якій підтримувала позовні вимоги та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог. Суд, відповідно до ст.ст. 223, 247 ЦПК України, ухвалив розглянути справу за відсутності позивача і відповідача, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно із ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Положенням ч.ч.3,4 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Позов про розірвання шлюбу, згідно із ч.1 ст. 110 СК України, може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 06.03.2021 року, що зареєстрований в Голосіївському районному у міст Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 119. Від шлюбу сторони дітей не мають. З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі фактично припинені, обоє наполягають на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 1ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судовий збір покладається на відповідача, у разі відмови у позові на позивача. Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір». Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачена нею сума судового збору у розмірі 1211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved