Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

ТОВ «Бізнес Позика» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором №400844-КС-003 про надання кредиту від 17.10.2021 року у сумі 24653,20 грн., яка складається з: 10000 грн. суми прострочених платежів по тілу кредиту; 13153,20 грн. суми прострочених платежів по процентах; 1500 грн. суми прострочених платежів за комісією, та сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 17.10.2021 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено договір №400844-КС-003 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ «Бізнес Позика» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 10000,00 грн., на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та правил про надання грошових коштів у кредит. Згідно з умовами договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1,16395% за кожен день користування кредитом. ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 10000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] . [PERSON] належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором та станом на 04.09.2025 року має заборгованість за Договором №400844-КС-003 про надання кредиту в розмірі 24653,20 грн. 06.10.2025 року по справі було відкрито провадження та розгляд справи призначено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якій він позовні вимоги визнав частково, а саме про стягнення з нього 10000 грн. тіла кредиту, просив в решті позовних вимог відмовити, зазначивши, що він призваний на військову службу за мобілізацією, а тому відповідно до ч.15 ст.14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» відносно нього за кредитним договором не повинні нараховуватися ні проценти за користування кредитом, ні штрафні санкції чи пеня. У відповіді на відзив представник позивача зазначив, що сторона відповідача не надала суду жодних доказів на підтвердження того, що відповідач перебував на військовій службі саме протягом строку дії кредитного договору, що було б правовою підставою для застосування у даній справі пільги для військовослужбовців, яка передбачена ч.15 ст.14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. 17.10.2021 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено договір про надання кредиту №400844-КС-003, відповідно до п.1 Договору кредитодавець надає позичальнику грошові кошти у розмірі 10000,00 грн., на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором про надання кредиту та Правилами надання споживчих кредитів. Згідно з умовами договору строк кредиту становить 16 тижнів; процентна ставка фіксована, 1,16395% в день; комісія за надання кредиту 1500 грн.; загальний розмір наданого кредиту 10000 грн.; строк дії договору до 06.02.2022 року; орієнтовна загальна вартість кредиту 21040 грн.; орієнтовна реальна річна процентна ставка 12297,45 процентів. Згідно з п.2 договору протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом нараховується на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно графіку платежів. Вказаний кредитний договір, а також пропозиція укласти договір (оферта) №400844-КС-003 про надання кредиту підписана [PERSON] 17.10.2021 року електронним цифровим підписом. Таким чином, договір про надання кредиту було укладено в електронній формі на умовах пропозиції (оферти) на укладення електронного договору про надання кредиту №400844-КС-003 від 17.10.2021 року, що акцептована відповідачем 17.10.2021 року, шляхом підписання електронним підписом відповідача. Згідно анкети клієнта номер банківського рахунку/банківської картки для перерахунку коштів [PERSON] [NUMBER] . Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, перерахувавши 17.10.2021 року на рахунок [PERSON] [NUMBER] грошові кошти в сумі 10000 грн. згідно кредитного договору №400844-КС-003 від 17.10.2021 року, що підтверджується відповідною квитанцією. Крім того, відповідач не заперечує факт отримання від позивача кредитних коштів у сумі 10000 грн. [PERSON] належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором та згідно довідки про стан заборгованості станом на 05.09.2025 року має заборгованість за договором №400844-КС-003 від 17.10.2021 року в розмірі 24653,20 грн., що складається із заборгованості за кредитом 10000 грн., заборгованості по відсотках 13153,20 грн., 1500 грн. заборгованість по штрафам. З розрахунку заборгованості за кредитом слідує, що заборгованість [PERSON] за кредитним договором №400844-КС-003 від 17.10.2021 року нарахована в період з 17.10.2021 року по 06.02.2022 року, тобто за час дії договору, та в подальшому заборгованість не нараховувалася. Таким чином відповідач не належним чином виконував свої зобов`язання за кредитним договором, що потягло за собою прострочення зобов`язання зі сплати кредитних коштів. У відповідності до ст.ст.525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускаються, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 2 ст.1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми (ч.1 ст.1047 ЦК України). Ч.1 ст.1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Факт існування кредитних відносин між сторонами підтверджується кредитним договором. Як встановлено судом, відповідач не належним чином виконував свої зобов`язання за кредитним договором, допустивши заборгованість. Згідно військового квитка серії [NUMBER] [PERSON] 24.02.2022 року на підставі Указу Президента України №69/2022 від 24.02.2022 року призваний у Збройні Сили України по мобілізації. Посилання відповідача на те, що в кредитних відносинах між ним та позивачем повинні бути застосовані вимоги Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», суд відхиляє з наступних підстав. Так, відповідно до ч.15 ст.14 цього Закону, в тому числі і в редакції станом на час укладення кредитного договору, встановлено, що військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля. Дана пільга поширюється та діє для військовослужбовців з початку (18.03.2014 року) і до закінчення особливого періоду, для резервістів та військовозобов`язаних - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду. Банки під час дії особливого періоду не мають право нараховувати відсотки, а у випадку нарахування зобов`язані їх списати. Для реалізації вказаного права на пільгу, необхідно письмово повідомити банк про проходження військової служби та надати підтверджуючі документи (копію військового квитка з відповідною службовою відміткою, копію довідки про призов військовозобов`язаного на військову службу, копію витягу з наказу або довідки про зарахування до списків військової частини). Національний Банк України у своєму листі від 02 вересня 2014 р № 18-112/48620 надав роз`яснення, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 р № 322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг з наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною. Статтю 14 Закону України «Про військовий і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» було доповнено підп. 3 п. 4 ч. 15 відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» від 20.05.2014 року № 1275-VІІ. Пункт 3 Прикінцевих положень зазначеного Закону передбачено поширення дії, зокрема, підп. 3 п. 4 розділу І цього Закону на військовослужбовців із початку і до закінчення особливого періоду, а на резервістів та військовозобов`язаних - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду, на час проходження військової служби. Оцінюючи надані відповідачем докази, зокрема військовий квиток, судом встановлено, що вказаний документ підтверджує той факт, що відповідач перебуває на військовій службі. Таким чином, на військовій службі відповідач перебуває з 24.02.2022 року, тоді як заборгованість за відсотками була нарахована на період з 17.10.2021 по 06.02.2022 року, а відтак на відповідача не поширюються пільги, передбачені пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». З відповідача підлягає стягненню на користь позивача, сплачений ним при подачі позовної заяви, судовий збір.

Outcome: approved