Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що з 01 березня 2022 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] . Сторони втратили почуття кохання та поваги один до одного. З листопада 2025 року вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Подальше збереження сім`ї неможливо і суперечить її інтересам. Неповнолітня дочка [PERSON] , [INFO] , проживає разом із нею. Позивачка самостійно не може забезпечити належний рівень життя дитини. Відповідач є працездатним, має постійний дохід. Просить розірвати шлюб та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу). Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище « [PERSON] ». Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату та час розгляду справи повідомлені своєчасно і належним чином. Позивачка надала до суду заяву, відповідно до якої просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач повторно не з`явився в судове засідання, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Відзив на позов не надав. За таких обставин, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ч.4 ст.223 та ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. 26 листопада 2025 року позовна заява надійшла до суду. Ухвалою судді від 16 грудня 2025 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 01 березня 2002 року Виконкомом Інгулецької міської ради Інгулецького району міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис №26. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачкою. Відповідач працює, але матеріальної допомоги на утримання дочки в належному розмірі не надає. Шлюбні відносини та ведення спільного господарства між сторонами припинено. Щодо наявності спору про місце проживання дитини та поділ спільного сумісного майна сторонами наразі не заявлено. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які виникають з права одного із подружжя припинити шлюб шляхом його розірвання на підставі рішення суду та правовідносини, що витікають з обов`язку батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Частинами 3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно із приписами ч.2 статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на викладене, та враховуючи те, що сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, суд дійшов висновку, що рішення про звернення до суду із цим позовом є виваженим і відповідає її волевиявленню, тому позовні вимоги в частині розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка бажає залишити прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності з ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що дочка сторін проживає разом з матір`ю, потребує матеріальної допомоги, відповідач ухиляється від передбаченого законом обов`язку утримувати дитину. Відповідачем не було надано доказів на підтвердження протилежного, а також доказів про наявність у нього інших утриманців чи доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обов`язку утримувати дитину. Відзиву на позов не надійшло. З урахуванням викладеного, суд вважає можливим позов в цій частині також задовольнити та стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) на утримання неповнолітньої дитини. У відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позов пред`явлено до суду 26 листопада 2025 року, тому саме з цієї дати необхідно присудити аліменти. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки сплачений нею судовий збір за вимогу про розірвання шлюбу у розмірі 1 211,20 гривень. Також підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір за вимогу про стягнення аліментів у розмірі 1 211,20 гривень. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved