Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернулось до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача загальну суму заборгованості за кредитним договором №1295-2243 від 31.10.2023 у розмірі 98450,00 грн., а також судові витрати у розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 31.10.2023 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] за допомогою Веб-сайту (navse.in.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії №1295-2243. Позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор А0668 для підписання вищезазначеного кредитного договору, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 21100,00 грн.; строк кредитування 300 днів; базовий період 14 днів; комісія за видачу кредиту 15,00% від суми кредиту; знижена % ставка 1,20 % в день; стандартна % ставка 1,50 % в день. Позивач (через партнера АТ КБ «ПРИВАТБАНК») видав відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок вказаний відповідачем в особистому кабінеті, чим виконав свої зобов`язання за договором своєчасно та в повному обсязі. Відповідач порушила умови кредитного договору та не повернула в повному обсязі кредит кредитодавцю, а також не виконала всі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем за кредитним договором. Станом на 09.07.2025 загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить: 111278,80 грн., а саме: прострочена заборгованість за кредитом 16500,00 грн.; прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 94063,80 грн.; прострочена заборгованість по комісії за видачу кредиту 715,00 грн. Кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності, а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими комісією та процентами у загальній сумі 12828,80 грн. за умови погашення решти заборгованості. Враховуючи зазначене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 98450,00 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом 16500,00 грн.; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 81950,00 грн. 22.07.2025 судом постановлено ухвалу, якою позов залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків. 25.07.2025 судом постановлено ухвалу про прийняття позову до розгляду, відкриття провадження у справі та призначення справи до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. 15.12.2025 працівником канцелярії суду зареєстровано відзив на позовну заяву, поданий представником відповідача, в якому вона просила поновити відповідачу строк на надання відзиву на позовну заяву, прийняти від відповідача заяву про визнання частково позову про стягнення заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії №1295-2243 від 31.10.2023, яка підлягає стягненню з відповідача в розмірі 8495,00 грн.; в інший частині позовних вимог відмовити за несправедливістю; здійснити розподіл судових витрат пропорційно задоволених позовних вимог; стягнути з позивача на користь відповідача всі понесені судові витрати. В обґрунтування відзиву, зокрема, зазначила, що встановлення сторонами договору розміру відсотків за несвоєчасно виконані зобов`язання за кожен день прострочки, що в результаті становить 81950,00 грн., є несправедливим у розумінні статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника як споживача послуг банку, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації у разі невиконання ним зобов`язань за кредитним договором, адже тіло кредиту становить лише 21100,00 гривень. З урахуванням наведеного, вимоги позивача про стягнення з відповідача процентів за кредитом, нарахованих внаслідок неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань, задоволенню не підлягають. Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» не повернуті, позивач вправі вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. На підставі досліджених доказів можна дійти висновку, що позов підлягає задоволенню частково, а саме сума боргу за кредитним договором, яка підлягає стягненню з відповідача становить 14397,25 грн., що складається з 7577,50 грн. заборгованості за тілом кредиту та 6819,75 грн. - проценти за користування кредитом. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити. Аналіз вказаних норм, дає підстави для висновку про те, що нарахований позивачем розмір відсотків є несправедливим. Отже, заборгованість відповідача за кредитом становить 21100,00 грн. При цьому, заборгованість за відсотками позивач просить стягнути у розмірі 81950,00 грн, що у 3,9 рази перевищує розмір боргу. Відповідач вважає, що нарахована позивачем сума по відсоткам за користування кредитом 81950,00 грн. не відповідає вимогам чинного законодавства про захист прав споживачів. Крім того, передбачення в договорі розміру відсотків в сумі 69300,00 грн. порушує принцип рівності сторін договору, учасником якого є відповідач як споживач, що тим самим порушуються його права споживача, тому вимога позивача про стягнення цієї суми заборгованості за відсотками, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим ст. 3 п. 6, ст. 509 ч.3 та ст.627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності, є несправедливо непомірним тягарем для відповідача в умовах воєнного стану та джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків позивачем, а наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми відсотків спотворює їх дійсне правове призначення як засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання. Відповідач здійснила оплату в розмірі 22100,00 грн. через Особистий кабінет в системі ТОВ «Укр кредит Фінанс», що підтверджується роздруківкою скріншоту, а також частковими квитанціями. Враховуючи вищевикладене, необхідно здійснити розрахунок заборгованості: 21100,00 грн. + 9495,00 грн. (справедливі відсотки за 30 днів) 22100,00 грн. (сплачена сума відповідачем) = 8495,00 грн. На підставі досліджених доказів можна дійти висновку, що позов підлягає задоволенню частково, а саме сума боргу за кредитним договором про відкриття кредитної лінії №1295-2243 від 31.10.2023 р., яка підлягає стягненню з відповідача, в розмірі 8495,00 грн. Повідомляє, що сторона відповідача вже понесла 10000,00 грн. судових витрат на правничу допомогу, отже попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат становить 10000,00 грн. 16.12.2025 судом постановлено ухвалу, якою клопотання представника відповідача задоволено, поновлено відповідачу [PERSON] процесуальний строк для подання відзиву на позовну заяву. 19.12.2025 працівником канцелярії суду зареєстровано додаткові письмові пояснення, подані представником позивача, в якому вона просила повністю задовольнити позовні вимоги; судові витрати, пов`язані з розглядом цієї справи, покласти на відповідача та стягнути в повному обсязі на користь позивача; у стягненні витрат за надання професійної правової допомоги з позивача на користь відповідача відмовити в повному обсязі. Зазначила, що відповідно до умов кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 21 100,00 грн.; строк кредитування 300 днів; базовий період * 14 днів; комісія за видачу кредиту - 15,00 % від суми кредиту; знижена % ставка 1,20 % в день; стандартна % ставка 1,50 % в день; * базовий період проміжки часу впродовж строку дії договору, в останні дні яких у позичальника настає обов`язок сплати відсотків за користування кредитом. Кількість днів у базовому періоді вказана у договорі і визначена сторонами на підставі пропозиції кредитодавця, сформованої із урахуванням побажань позичальника, наданих в процесі звернення щодо отримання кредиту через веб-сайт кредитодавця. Комісія за видачу кредиту є одноразовою, та не застосовувалась як санкція до відповідача за невиконання зобов`язань. Відповідач у своєму відзиві на позовну заяву не заперечує сам факт укладення договору та отримання грошових коштів, а підписуючи кредитний договір та додатки до нього, що є його невід`ємною частиною, електронним підписом одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) (номер пароля) А0668, погодився та підтвердив ознайомлення з усіма його умовами. Вказані умови кредитного договору не можна вважати несправедливими, оскільки розмір відсотків за користування кредитними коштами сторонами договору визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому ст. 627 ЦК України. Наголошує на тому, що відповідач взяв на себе зобов`язання та не виконав їх належним чином. Проценти визначені у договорі жодним чином не суперечать вимогам законодавства. Відповідач був ознайомлений з усіма умовами договору та погодився із ними. Таким чином, враховуючи вищезазначене, у кредитному договорі № 1295- 2243 від 31.10.2023 р. сторонами було погоджено умови щодо розміру процентів, порядку їх нарахування та строку кредитування і [PERSON] погодилась з такими умовами, шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором А0668. З наданого до позовної заяви розрахунку заборгованості вбачається, що він відповідає вимогам закону, є чітким, зрозумілим, узгоджується з умовами кредитного договору, з нього вбачається основний борг, нараховані відсотки, сума платежу та залишок нарахованих не погашених відсотків відповідачем. Крім того, звертає увагу суду, що відповідно до вищезазначеного розрахунку штрафів та пені стосовно [PERSON] не нараховувались, а нарахована комісія є одноразовою та нараховується за видачу кредитних коштів. 15.11.2023 року відповідачем було внесено платіж у розмірі 450,00 грн., які були враховані на погашення комісії за користування кредитними коштами. 20.11.2023 року відповідачем було внесено платіж у розмірі 1000,00 грн., які були враховані на погашення комісії за користування кредитними коштами. 27.11.2023 року відповідачем було внесено платіж у розмірі 1000,00 грн., які були враховані на погашення комісії за користування кредитними коштами. 30.10.2024 року відповідачем було внесено платіж у розмірі 1000,00 грн., які були враховані на погашення основного боргу за користування кредитними коштами. 11.12.2024 року відповідачем було внесено платіж у розмірі 700,00 грн., які були враховані на погашення основного боргу за користування кредитними коштами. 31.12.2024 року відповідачем було внесено платіж у розмірі 1000,00 грн., які були враховані на погашення основного боргу за користування кредитними коштами. 31.01.2025 року відповідачем було внесено платіж у розмірі 1000,00 грн., які були враховані на погашення основного боргу за користування кредитними коштами. 05.03.2025 року відповідачем було внесено платіж у розмірі 900,00 грн., які були враховані на погашення основного боргу за користування кредитними коштами. Відповідно до п. 4.9. строк кредитування, тобто, строк на який надається кредит позичальнику: 300 (триста) календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику (далі строк кредитування). Дата повернення (виплати) кредиту 25.08.2024 року. Звертає також увагу, що після закінчення строку кредитування, а саме після 25.08.2024 року нарахування процентів за користування кредитом було зупинено, що також відображено в розрахунку заборгованості. Тобто позивачем нараховувались проценти у відповідності до умов договору, та у строк визначений договором. Сплачуючи кредит, відповідач вчинив конклюдентні дії, що свідчать про прийняття укладеного кредитного договору, який створив для нього певні цивільні права та обов`язки, частину з яких було реалізовано. Крім того, позивач не нараховував відповідачу жодних процентів за несвоєчасне повернення отриманого кредиту в силу положень статті 625 ЦК України, пеню, штраф, неустойку або інших платежів за неналежне виконання умов кредитного договору, а нарахування комісії за видачу кредиту відбувалось одноразово, та не застосовувалась як санкція до відповідача за невиконання зобов`язань. Отже, позивач законно нарахував проценти за користування кредитом (згідно п. 4.6. та 10.2. кредитного договору) протягом строку договору, що визначені в п. 4.9. кредитного договору. Представником відповідача у відзиві на позовну заяву зазначено, що витрати, які відповідач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи складає 10 000,00 грн. На підтвердження вищевказаного представником відповідача було надано договір про надання правничої допомоги № 1428 та детальний опис наданих послуг. Згідно детального опису наданих послуг сума сплачених коштів за надану правову допомогу складає 10 000,00 грн. Водночас вважає, що витрати в сумі 10 000 грн. є неспівмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг (підготовка цієї справи до розгляду в суді не вимагала значного обсягу юридичної й технічної роботи, адже зазначена справа не є складною, у мережі Інтернет міститься велика кількість практики з аналогічних спорів; нормативно- правове регулювання спірних правовідносин не змінювалося), не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру. Вважає, що заявлений розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги у сумі 7 500,00 грн. є завищеним та неспівмірним зі складністю справи, враховуючи характер та обсяг правових питань, предмет спору, а також відсутність доказів, що підтверджують необхідність саме такого обсягу юридичної допомоги. У судове засідання представник позивача не з`явився, у поданому суду клопотанні просив розглянути справу без його участі, зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач та її представник у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі доказів, які додані до справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 31.10.2023 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] за допомогою веб-сайту navse.in.ua було укладено Договір про відкриття кредитної лінії №1237-1938 (далі Договір). Відповідачу було надано одноразовий ідентифікатор А0668, для підписання Договору, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. Відповідно до п. 2.1. 2.2. Договору кредитодавець відкриває для позичальника невідновлювальну кредитну лінію на наступних умовах, визначених цим договором. Кредитодавець відкрив кредитну лінію для позичальника шляхом надання позичальнику грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому договором. Цей договір укладається сторонами у вигляді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерцію» (п. 3.1. Договору). Згідно п. 4.1. Договору розмір кредитного ліміту, тобто загальний розмір кредиту становить 21100,00 гривень. Дата надання/видачі кредиту: 31.10.2023. Відповідно до п. 4.3. Договору плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів за користування кредитом та комісії за видачу кредиту. Тип процентної ставки за користування кредитом - фіксована. Процентна ставка за користуванням кредитом не змінюється протягом усього строку користування кредитом, однак позичальнику на умовах вказаних у цьому договорі (програма лояльності), може надаватися можливість скористатися кредитом за зниженою процентною ставкою. Надана клієнту в межах програми лояльності знижена ставка діє і залишаються незмінною протягом усього періоду дії пропозиції в межах програми лояльності за умови дотримання позичальником умов, за яких позичальнику надається можливість сплати процентів за зниженою процентною ставкою, передбачених п. 10.2. цього договору. Тип комісії - одноразова комісія (нараховується одноразово при видачі Кредиту в дату видачі кредиту, якщо п. 4.7. цього договору передбачає сплату комісії за видачу кредиту). Згідно п. 4.4. Договору базовий період складає 14 (чотирнадцять) календарних днів. Перебіг першого базового періоду починається з дати надання/видачі кредиту та закінчується в дату останнього календарного дня першого базового періоду. Перебіг кожного наступного базового періоду починається з наступної дати за датою закінчення попереднього базового періоду. Перебіг останнього базового періоду закінчується в останній день строку дії цього договору. Положеннями п. 4.6. Договору передбачено, що нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за наступною ставкою: Стандартна процентна ставка становить 1,50% за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього договору, за виключенням строку використання позичальником права користування кредитом за зниженою ставкою). Згідно п. 4.7. Договору комісія за видачу кредиту становить 15,00% від суми виданого кредиту. Строк кредитування, тобто, строк на який надається кредит позичальнику: 300 (триста) календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику (далі - строк кредитування). Дата повернення (виплати) кредиту - 25.08.2024. Строк дії договору є рівним строку кредитування. У будь-якому випадку договір діє до 24 (двадцять четвертої) години (включно) доби, наступної після дати повного та належного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором. Продовження строку кредитування в односторонньому порядку кредитодавцем або позичальником не допускається. Продовження строку кредитування є можливим виключно за взаємною згодою сторін в процесі реструктуризації кредитних зобов`язань позичальника (п. 4.9. Договору). Відповідно до п. 4.10 Договору реальна річна процентна ставка на дату укладення цього договору складає двадцять сім тисяч сто тридцять п`ять цілих, нуль сотих процентів. Згідно п. 4.11. Договору орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення цього договору (за весь строк кредитування) складає: 108960,56 грн. та включає в себе: суму кредиту, комісію за видачу кредиту та проценти за користування кредитом. Положеннями п. 6.8. Договору передбачено, що кредитодавець, у межах програми лояльності відповідно до Правил, має право на власний розсуд анулювати (простити) позичальнику його заборгованість перед кредитодавцем за цим договором повному обсязі або у певній частині, розмір якої визначається самостійно кредитодавцем. У разі анулювання (прощення) заборгованості кредитодавець повідомляє позичальника про такі свої дії шляхом надсилання повідомлення на вказану у цьому договорі електронну адресу або іншими шляхами комунікації, що передбачені цим договором. Кредитодавець також має право направити позичальнику повідомлення про анулювання (прощення) заборгованості позичальника засобами поштового зв`язку рекомендованою кореспонденцією. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту. Згідно ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Згідно ст.ст. 3, 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» належним чином виконало свої зобов`язання за кредитним договором №1295-2243, надавши [PERSON] кредитні кошти у розмірі 21100,00 грн., що підтверджується інформацією АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та довідкою ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про перерахування суми кредиту №1295-2243 від 31.10.2023, [PERSON] (дата - 31.10.2023, тип операції видача кредиту, платіжна система - LiqPay, платіж №2385671883, cart_mask [NUMBER] , сума платежу 21100,00 грн.). Строк повернення грошових коштів за кредитним договором настав, але відповідач у повному обсязі не виконала свої зобов`язання за цим договором. Щодо розміру заборгованості за кредитним договором, що підлягає стягненню та правових підстав стягнення заборгованості за цим договором слід вказати наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. З наданого розрахунку заборгованості за кредитним договором №1295-2243 від 31.10.2023 вбачається, що заборгованість відповідача станом на 09.07.2025 складає 111278,80 грн., з яких: основний борг 16500,00 грн.; залишок відсотків 94063,80 грн.; залишок комісій 715,00 грн. Кредитодавцем на підставі п. 6.8. Договору було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності, а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими комісією та процентами у загальній сумі 12828,80 грн. за умови погашення позичальником решти заборгованості у розмірі 98450,00 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом 16500,00 грн., прострочена заборгованість за нарахованими процентами 81950,00 грн. З розрахунку заборгованості за кредитним договором та наданих представником відповідача доказів вбачається, що відповідачем було сплачено: 15.11.2023 - 450,00 грн., 20.11.2023 - 1000,00 грн., 27.11.2023 - 1000,00 грн., 30.10.2024 - 1000,00 грн., 11.12.2024 - 700,00 грн., 31.12.2024 - 1000,00 грн., 31.01.2025 - 1000,00 грн., 05.03.2025 року - 900,00 грн. При цьому з розрахунку заборгованості вбачається, сплачені відповідачем 15.11.2023, 20.11.2023 та 27.11.2023 кошти в загальній сумі 2450 грн. були зараховані на погашення комісії, а сплачені 30.10.2024, 11.12.2024, 31.12.2024, 31.01.2025, 05.03.2025 в загальній сумі 4600 грн. були зараховані на погашення основного боргу. Тому суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту у розмірі 16500 грн. Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за процентами за користування кредитом в сумі 81950 грн., суд враховує наступне. Щодо доводів представника відповідача в тій частині, що розмір заявлених до стягнення процентів за користування кредитом є у 3,9 рази більшим за прострочену заборгованість за кредитом, є несправедливим, не відповідає вимогам чинного законодавства про захист прав споживачів, порушує принцип рівності сторін договору, не відповідає засадам справедливості, добросовісності та розумності, суд зазначає наступне. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. З урахуванням того, що розмір процентів за користування кредитними коштами було визначено сторонами договору за їх спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому у статті 627 Цивільного кодексу України, волевиявлення сторін на укладення та підписання договору було вільним, підстави вважати нарахування процентів у спірних правовідносинах неправомірним відсутні. Не може бути застосовано до спірних правовідносин і статтю 18 Закону України «Про захист прав споживачів», яка передбачає, що несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором, оскільки частина п`ята вказаної статті містить посилання на те, що положення договору, яке визнано несправедливим, включаючи ціну договору, може бути змінено або визнано недійсним. Тобто, вказана норма законодавства передбачає наявність окремої вимоги споживача про визнання недійсною умови договору з підстав її несправедливості. Однак відповідачем вимоги про визнання умов договору недійсними, зокрема, щодо встановлення розміру процентної ставки пред`явлено не було. За таких обставин відсутні підстави вважати, що нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом суперечить принципам справедливості, добросовісності та розумності. Крім того, суд зазначає, що проценти за користування кредитом нараховувалися відповідачу виключно в межах строку кредитування, який згідно із умовами кредитного договору становить 300 днів. Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити про таке. Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, що набрав чинності 24 грудня 2023 року доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%. Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Отже, наведені норми, які регулюють питання споживчого кредитування, передбачають, що починаючи з 24 грудня 2023 року денна ставка має бути не більше 2,5%, з 23 квітня 2024 року не більше 1,5%, а з 21 серпня 2024 року не більше 1%. Незважаючи на те, що розмір і порядок нарахування процентів за користування кредитом визначаються сторонами, вони повинні узгоджуватися із нормами законодавства. Кредитний договір між сторонами укладено 31.10.2023. Із наданого позивачем розрахунку заборгованості встановлено, що загальний розмір заборгованості за процентами становить 94063,80 грн. Проценти у період з 31.10.2023 по 13.11.2023 нараховані відповідачу за процентною ставкою 1,2 %, з 13.11.2023 по 25.08.2024 за процентною ставкою 1,5 %. Тобто, враховуючи Прикінцеві та Перехідні положення Закону «Про споживче кредитування», з 21.08.2024 проценти за користування кредитом нараховувалися у розмірі більшому ніж встановлений законом, оскільки за період з 21.08.2024 повинні були нараховуватися за ставкою не більше 1 %. Однак, враховуючи, що позивачем застосовано до позичальника Програму лояльності, яка полягає у частковому списанні заборгованості за нарахованими процентами у сумі 12113,80 грн., а станом на 25.08.2024 нараховані відповідачу проценти становили 94063,80 грн., тому відсутні підстави для зменшення заявленої позивачем до стягнення суми заборгованості за процентами з підстави нарахування їх у період з 21.08.2024 по 25.08.2024 у розмірі, більшому ніж встановлений законом, в сумі 1825 грн. (за ставкою 1,5%), а не у розмірі 1055 грн. (за ставкою 1%). При цьому, з наданих представником відповідача доказів вбачається, що вже після звернення позивача до суду з цим позовом 17.09.2025 відповідачем було сплачено на погашення заборгованості за кредитним договором 15050,00 грн. За таких обставин суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за процентами підлягають частковому задоволенню в сумі 66900,00 грн. (81950,00 грн. 15050, грн.). Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжною інструкцією №74218 від 16.07.2025 про сплату судового збору в сумі 2422,40 грн. Позивачем заявлені позовні вимоги на загальну суму 98450,00 грн., однак позов підлягає задоволенню на суму 83400,00 грн., тому сума судового збору, яка підлягає стягненню з відповідача, складає 2052,09 грн. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України, передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Представником відповідача було надано договір № 1428 про надання правничої допомоги від 12.12.2025, укладений між [PERSON] та адвокатом Цокало Тетяною Михайлівною, детальний опис робіт (наданих послуг) від 15.12.2025, квитанцію від 12.12.2025 про сплату послуг адвоката. Згідно п.п.3.1, 3.2 договору № 1428 про надання правничої допомоги від 12.12.2025 гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару, підстави для зміни гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються даним договором, детальним описом робіт (наданих послуг) або додатковою угодою до даного договору. У детальному описі робіт (наданих послуг) від 15.12.2025 вказано, що адвокатом Цокало Т.М. надано наступні послуги за договором № 1428 про надання правової допомоги від 12.12.2025: 1) надання усної консультації, фіксована оплата, дата надання: 12.12.2025, гонорар 1500 грн.; 2) ознайомлення з матеріалами справи №539/3599/25, фіксована оплата, дата надання: 12.12.2025, гонорар 1000 грн., 3) підготовка та написання заяв по суті відзив по справі №539/3599/25 за позовом ТОВ «УКР КРЕИТ ФІНАНС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, фіксована оплата, дата надання: з 14.12.2025 15.12.2025, гонорар 7500 грн. Станом на 15.12.2025 надано правничої допомоги на суму 10000 грн., клієнтом станом на 15.12.2025 внесено гонорар в сумі 10000 грн. згідно квитанції №1428 від 12.12.2025. Згідно квитанції №1428 від 12.12.2025 [PERSON] сплачено адвокату Цокало Т.М. 10000 грн. гонорару за договором № 1428 про надання правової допомоги від 12.12.2025 по справі 539/3599/25. На думку суду, всі вказані у детальному описі від 15.12.2025 роботи (надані послуги) від 15.12.2025 входять до обсягу правової допомоги по цій справі. Однак, враховуючи дотримання принципів обґрунтованості, пропорційності (співмірності) витрат на оплату послуг адвоката, предмет спору, невисоку складеність цієї справи, значення справи для сторін, встановлений обсяг наданих послуг та виконаних робіт в порядку ч. 3 ст. 141 ЦПК України оцінюється судом в загальному розмірі 7000 грн. Позовні вимоги були задоволені частково (на 84,7%), а тому витрати відповідача на правову допомогу мають бути стягнуті з позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 1071,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial