Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

ТОВ «Факторинг Партнерс» звернулись до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказуючи, що 01 листопада 2024 року між товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКО ФІН» та [PERSON] за допомогою веб-сайту кредитодавця (https://cashtancredit.com.ua), який є сукупністю інформаційно-комунікаційних систем позикодавця, в рамках якого реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, укладений Договір про споживчий кредит № 61766804, за умовами якого відповідачу наданий кредит на суму 4500,00 грн., строком на 365 днів, проценти за користування кредитом протягом дисконтного (пільгового) періоду 0,80% за один день фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом та поточного періоду становить 1,00% за один день від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. 02.10.2025 року між ТОВ «ЕКО ФІН» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС » укладено договір № 02-10/25 відповідно до якого ТОВ «ЕКО ФІН» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за кредитним договором № 61766804 від 02.10.2025 року. Відповідач свої зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в розмірі 18675,00 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 4500,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 13995 грн., заборгованість за нарахованими процентами згідно з кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) 180 грн. На підставі викладеного просять стягнути з відповідача в примусовому порядку на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» заборгованість за кредитним договором у розмірі 18675 грн. Крім того, просять стягнути сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 9000,00 грн. Ухвалою судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області Кожевник О.А. від 04.11.2025 прийнято заяву та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін у судове засідання. Учасникам справи надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі та позивачем відповідачу надіслано копію позовної заяви та доданих до неї документів, проте судова кореспонденція повернулась на адресу суду з позначкою «за закінченням терміну зберігання». У постанові Верховного Суду від 19 грудня 2022 року у справі № 910/1730/22 вказано, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, за відсутності відомостей у суду про наявність у такої сторони інших засобів зв`язку та/або адреси електронної пошти, необхідність зазначення яких у процесуальних документах передбачена статями 162, 165, 258, 263, 290, 295 ЦПК України, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі (близький за змістом висновок викладено у постановах Верховного Суду від 12 квітня 2021 року у справі № 910/8197/19, від 09 грудня 2021 року у справі № 911/3113/20). Приймаючи до уваги, що відповідач у строк не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до частини 2 статті 178 ЦПК України. Відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 01 листопада 2024 року між ТОВ «ЕКО ФІН» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 61766804, відповідно до якого позивач прийняв на себе зобов`язання надати, а відповідач отримати кредит та зобов`язався повернути кредит та сплатити плату за користування кредитом, у вигляді нарахованих на суму кредиту процентів за фактичний строк користування кредитом у порядку встановленому цим договором. За умовами кредитного договору відповідачу надані кредитні кошти у сумі 45000,00 грн., строком на 365 днів, який починається з 01.11.2024 року та закінчується 31.10.2025 (включно), складається із дисконтного (пільгового) періоду та поточного періоду (п.п. 2.2., 2.3. Договору). Відповідно до п. 2.6 Договору Проценти за користування кредитом протягом дисконтного (пільгового) періоду нараховуються дисконтною (пільговою) процентною ставкою в розмірі 365 % річних (денна процентна ставка -0,8% % за один день) від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом дисконтного (пільгового) періоду. Відповідно до п. 2.6 Договору Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду нараховуються за базовою (стандартною) процентною ставкою в розмірі 365 % відсотків річних (денна процентна ставка -1 % за один день) від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. Договір про споживчий кредит № 61766804 від 01.11.2024 року підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором «NTRIMTM4». 25 листопада 2024 року між ТОВ «ЕКО ФІН» та [PERSON] укладений додатковий договір про пролонгацію № 1/61766804 до договору про споживчий кредит № 61766804 від 01.11.2024 року, яким сторони погодили продовжити дисконтний (пільговий) період користування кредитними коштами до 09.12.2025 року. Дисконтний (пільговий) період складає 39 днів. Поточний період складає 326 днів, що настає з дня, наступного за днем завершення дисконтного (пільгового) періоду, і закінчується 31.10.2025 року. Додатковий договір про пролонгацію № 1/61766804 від 25.11.2024 року підписаний відповідачкою одноразовим ідентифікатором « NzhiMGT3». Відповідно до квитанції № 43045-70776-46903 через ТОВ «ПрофітГід» 01.11.2024 року о 10:31:17 здійснено переказ грошових коштів у сумі 4500,00 грн., платник ТОВ «ЕКО ФІН», Отримувач власник платіжної картки № [NUMBER] , номер договору № 61766804 від 01.11.2024 року. 02 жовтня 2025 року між ТОВ «ЕКО ФІН» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 02-10/25, відповідно до умов якого ТОВ «ЕКО ФІН» передає/відступає ТОВ «Факторинг Партнерс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Факторинг Партнерс» приймає належні ТОВ «ЕКО ФІН» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до акта прийому - передачі Реєстру Боржників від 02.10.2025 року за Договором № 02-10/25 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 02.10.2025 року, Витягу з Реєстру боржників до договору № 02-10/25 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 02.10.2025 року, ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за договором № 61766804 від 01.11.2024 року (порядковий номер 179) на суму 18495,00 грн. Згідно з наданим розрахунком заборгованості за договором № 61766804 від 01.11.2024 року заборгованість [PERSON] станом на 07.10.2025 року складає 18675,00 грн., з яких: 4500 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 14175 грн. заборгованість за відсотками. За змістом ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Приписами ст. 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з приписами ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. За змістом ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). При цьому, одноразовий ідентифікатор алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Таким чином, суд доходить висновку, що договір про споживчий кредит/кредитний № 61766804 від 01.11.2024 року укладений у спосіб визначений чинним законодавством України. Підстав вважати, що кредитний договір укладений з порушенням вимог Закону Україну «Про електронну комерцію» немає. Будь-яких доказів на спростування того, що договір був укладений в електронному вигляді відповідачкою не надано. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Досліджені докази підтверджують, що ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до [PERSON] за кредитним договором № 61766804 від 01.11.2024. Згідно з приписами ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Положеннями ч. 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Приписами ч. 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Судом встановлено, що ТОВ «ЕКО ФІН» у повному обсязі виконало свої зобов`язання за кредитним договором № 61766804 від 01.11.2024 року, надало відповідачці кошти у розмірі, визначеному договором. Оскільки [PERSON] не сплатив заборгованість за кредитним договором, не надав суду належних доказів повної чи часткової сплати заборгованості, не спростував обставин на які посилається позивач як на підставу своїх позовних вимог та наданого позивачем розрахунку заборгованості, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами, суд вважає позовні вимоги ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, то у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422,40 грн., сплачений позивачем при подачі позову до суду. Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Позивачем на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано договір про надання правничої допомоги № 02-07/2024 від 02.07.2024 року, заявку на надання юридичної допомоги № 149 від 03.10.2025 року, витяг з акту № 20 про надання юридичної допомоги від 10.10.2025 року, у зв`язку з чим вказана сума у розмірі 9000,00 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved