Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

27 жовтня 2025 року до суду в підсистемі «Електронний суд» надійшла позовна заява, у якій позивач, від імені кого діє представник адвокат Журавльов С.Г., посилаючись на статті 6, 13, 15-16, 509-510, 512-514, 516, 525-526, 530, 532, 536, 610, 625-626, 628, 1048, 1054, 1056-1, 1077-1078 ЦК України, просить стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ЄВРОКРЕДИТ» заборгованість за кредитним договором № TDB.2021.0003.24669 від 27.08.2021 в розмірі 25 767,38 гривень, що складається із: заборгованості за кредитом (в тому числі прострочена) в розмірі 9 070,42 гривень, заборгованості по сплаті процентів (в тому числі прострочена) в розмірі 16 696,96 гривень; понесені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 2 422,40 гривень та на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 11 200 гривень. В обґрунтування позову позивач послався на те, що 27.08.2021 між АТ«МЕГАБАНК» та [PERSON] було укладено Заяву-договір № TDB.2021.0003.24669 про приєднання до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank, який складається з публічної частини договору, яким є договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank з додатками, розміщений у місці інформування клієнта та на сайті АТ «МЕГАБАНК»: www.megabank.ua і в мережі інтернет www.todobank.com, та індивідуальної частини, якою є вказана Заява - договір. Всі вищевказані документи у сукупності складають договірну основу, яка закріплює домовленості банка і клієнта щодо регулювання правовідносин, що виникли між ними, і відповідно до приписів статті 634 ЦК України є за своєю суттю договором приєднання, що укладений шляхом прийняття клієнтом пропозиції банку згідно статей 641, 644 ЦК України. Згідно з пунктом 1 розділу «Запевнення та умови» кредитного договору, підписанням Заяви - договору клієнт беззастережно підтвердив, зокрема: прийняття в повному обсязі Публічної пропозиції АТ «МЕГАБАНК» на приєднання до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank, що розміщений у місці інформування клієнта та на сайті АТ «МЕГАБАНК»: www.megabank.ua і в мережі інтернет www.todobank.com; згоду з умовами договору, а також положення усіх додатків до нього; укладання з банком шляхом приєднання до договору, який складається з публічної частини договору, що розміщена у місці інформування клієнта та на сайті АТ «МЕГАБАНК»: www.megabank.ua і в мережі інтернет www.todobank.com та індивідуальної частини договору, а саме цієї Заяви договору, підписанням якої клієнт приєднується до договору в цілому. Сторони погодили і клієнт своїм підписом підтвердила, що ця Заява - договір, договір з додатками (в тому числі, тарифи) у сукупності складають єдиний договір, істотні умови якого можуть міститися, як у цьому тексті, так i в інших частинах договору (підпункт 1 пункту 11 розділу «Запевнення та умови» кредитного договору). Також клієнт своїм підписом підтвердила, що з усіма умовами договору (з урахуванням публічної частини договору, яка розміщена на офіційному сайті банку www.megabank.ua та/або в мережі інтернет www.todobank.com.ua, та/або у відділеннях банку, тарифів, тощо), ознайомлена і згодна (підпункт 3 пункту 11 розділу «Запевнення та умови» кредитного договору). У подальшому банк свої зобов`язання перед клієнтом за кредитним договором виконав у повному обсязі, встановивши доступний ліміт кредитної лінії у межах максимального ліміту кредитної лінії на поточний рахунок клієнта у гривні і надавши йому можливість користуватись кредитними коштами у межах доступного ліміту кредитної лінії, визначеного кредитним договором. Клієнт здійснювала користування грошовими коштами доступного ліміту кредитної лінії, що відображено у виписках з її рахунку. Однак, свої зобов`язання за кредитним договором щодо повернення заборгованості та сплаті відсотків за користування кредитною лінією відповідач не виконала. Згідно з виписками по рахунку позичальника станом на 03.09.2024 у позичальника сформувалась заборгованість перед банком, що складається із: заборгованості за кредитом (в тому числі прострочена) - 9 070,42 гривень; заборгованості по сплаті відсотків (в тому числі прострочена) - 16 696,96 гривень; загальної суми заборгованості - 25 767,38 гривень. 03.09.2024 відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом № GFD001-UA-20240618-01260 від 09.07.2024, між АТ «МЕГАБАНК» та ТОВ «ФК «МУСТАНГ ФІНАНС» (новий кредитор) був укладений договір № GL1N426240 про відступлення прав вимоги. Таким чином, новий кредитор ТОВ «ФК «МУСТАНГ ФІНАНС» набув право вимоги до боржників за основними договорами, серед яких і право вимоги до відповідача боржника за кредитним договором № TDB.2021.0003.24669 від 27.08.2021. Пунктом 2 Договору № GL1N426240 передбачено, що після набуття новим кредитором прав вимоги, новий кредитор має право на власний розсуд відступати (продавати, здійснювати наступне відступлення) такі права вимоги повністю або в частині третім особам в порядку, встановленому чинним законодавством України. Користуючись даним правом, ТОВ «ФК «МУСТАНГ ФІНАНС» 27.12.2024 уклало з ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» (новий кредитор) договір № 1/12 про відступлення прав вимоги. Таким чином, відповідно до умов договору № 1/12 про відступлення прав вимоги ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» набуло право вимоги і є поточним кредитором щодо заборгованості боржників за основними договорами. Відповідно до додатку №1 «Друкований реєстр боржників» до вказаного договору про відступлення прав вимоги серед інших, до ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» перейшло право вимоги до відповідача боржника за кредитним договором № TDB.2021.0003.24669 від 27.08.2021. Згідно з розрахунком заборгованості відповідача за кредитним договором № TDB.2021.0003.24669 від 27.08.2021, сформованої АТ «МЕГАБАНК» станом на 03.09.2024 (дата укладання договору № GL1N426240 про відступлення прав вимоги) заборгованість відповідача становить 25 767,38 гривень, яка складається із заборгованості за кредитом (в тому числі прострочена) - 9 070,42 гривень; заборгованості по сплаті відсотків (в тому числі прострочена) - 16 696,96 гривень. Всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ «ФК «МУСТАНГ ФІНАНС», а в подальшому ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ», права грошової вимоги, здійснювались безпосередньо AT «МЕГАБАНК» станом на день відступлення права вимоги 03.09.2024. У свою чергу, ні ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС», ні ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» не здійснювало жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювало (а. с. 3-10). Ухвалою судді від 14 листопада 2025 року, після виконання вимог частини шостої статті 187 ЦПК України, прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 12 грудня 2025 року (а. с. 76-77). Ухвалою суду від 12 грудня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 25 грудня 2025 року (а. с. 90-91). Ухвалою суду від 25 грудня 2025 року судовий розгляд справи було відкладено на 05 лютого 2026 року на підставі частини четвертої статті 223 ЦПК України (а. с. 105-106). Позивач свого представника в призначене судове засідання не направив, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. 03.02.2026 до суду в підсистемі «Електронний суд» від представника позивача - адвоката Журавльова С.Г. надійшло клопотання, в якому він просив розглянути справу за відсутності представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач повторно в призначене судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася за адресою зареєстрованого місця проживання, але конверт із судовою повісткою повернувся до суду не врученим з поштовою відміткою причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». У такому випадку [PERSON] , якій адресовано судову повістку разом із доданими документами, за зареєстрованим місцем проживання, вважається належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України. Відзив на позовну заяву відповідач не надіслала, заяву про розгляд справи за її відсутності до суду не направила, причини неявки суд не повідомила. За наявності умов, передбачених статтями 280-282 ЦПК України, відповідно до ухвали суду від 05 лютого 2026 року суд ухвалив заочне рішення у справі. Відповідно до висновку, викладеного у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05 вересня 2022 року у справі №1519/2-5034/11, та частин четвертої, п`ятої статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Згідно з частиною другою статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27 серпня 2021 року відповідач [PERSON] підписала власноручним підписом Заяву-договір (індивідуальна частина) № TDB.2021.0003.24669 від 27 серпня 2021 року про приєднання до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових рахунків todobank АТ «МЕГАБАНК» (далі Заява-Договір), в якому вона зазначила свої анкетні дані, такі як: ПІБ, дату народження, місце народження, паспортні дані, РНОКПП, адресу реєстрації та адресу фактичного місця проживання, інформацію про фінансовий стан, а також просила відкрити на її ім`я поточні рахунки: в гривні, доларах США, у євро та надати платіжну картку міжнародної платіжної системи і встановити на її поточний рахунок у гривнях ліміт кредитної лінії в розмірі до 200 000 гривень на умовах згідно з тарифами банку та паспортом споживчого кредиту (а. с. 11-15) До вказаної Заяви-договору (індивідуальна частина) № TDB.2021.0003.24669 від 27 серпня 2021 року про приєднання до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових рахунків todobank позивачем додано паспорт споживчого кредиту (а. с. 16-17). Пунктом 2 Заяви-Договору № TDB.2021.0003.24669 від 27 серпня 2021 року передбачено, що банк відкриває клієнту поточний рахунок № [NUMBER] (у гривні), який обслуговується за дебетово-кредитної схемою, поточні рахунки № [NUMBER] (у доларах США), № [NUMBER] (у євро), що обслуговується за дебетовою схемою, а також видає платіжну картку міжнародної платіжної системи Visa International Gold Rewards миттєвого випуску (неперсоніфіковану). Картка є власністю банку. Згідно з пункту 4 Заяви-Договору № TDB.2021.0003.24669 від 27 серпня 2021 року, сума максимального ліміту кредитної лінії 200 000 гривень; орієнтовна загальна вартість кредиту 273 293 гривні; сума доступного ліміту кредитної лінії згідно із паспортом споживчого кредиту; процентна ставка базова(фіксована) 56 процентів річних; процентна ставка у пільговий період 0,0001 процентів річних; строк кредиту 12 місяців; пільговий період 62 дні; тип кредиту кредитна лінія; мета кредиту споживчі цілі; орієнтовна реальна річна процентна ставка 87,30 процентів річних; обов`язковий мінімальний платіж 5 % від використаного доступного ліміту; строк оплати обов`язкового мінімального платежу передостанній робочий день місяця, в який здійснюється розрахунок/нарахування обов`язкових платежів клієнта за відповідний звітний період. Відповідно до довідки про відкриття рахунків, яка є Додатком 1.1. до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових рахунків todobank, 27 серпня 2021 року відповідачу [PERSON] були відкриті рахунки: № [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] (а. с. 15). 27 серпня 2021 року відповідачем [PERSON] було підписано паспорт споживчого кредиту власноручним підписом, в якому викладені основні умови кредитування, зокрема, ліміт кредиту 10 000,00 гривень; строк кредитування 12 місяців; базова процентна ставка 56 % річних; процентна ставка у пільговий період 0,0001 % річних (а. с. 16-17). З виписки по особовим рахункам [PERSON] за період з 03.12.2022 по 03.09.2024 вбачається, що [PERSON] користувалася кредитними коштами та станом на 20.12.2022 заборгованість за Заявою-Договором № TDB.2021.0003.24669 від 27 серпня 2021 року складає 25 767,38 гривень, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 9 070,42 гривень; заборгованості за процентами - 16 696,96 гривень (а. с. 19-24). З довідки-розрахунку заборгованості АТ «МЕГАБАНК» за Заявою-Договором № TDB.2021.0003.24669 від 27 серпня 2021 року, який долучений до матеріалів справи, вбачається, що заборгованість за вказаним кредитним договором становить 25 767,38 гривень, яка складається із: заборгованості за основним боргом у розмірі 9 070,42 гривень, заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами у розмірі 16 696,96 гривень (а. с. 25). У пункті 1 частини першої статті 512 та статті 514 ЦК України зазначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 03 вересня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «МУСТАНГ ФІНАНС» та Акціонерним товариством «МЕГАБАНК» укладено договір № GL1N426240 про відступлення прав вимоги, копія якого долучена до матеріалів справи (а. с. 29-31). З Витягу з Додатку № 1 до договору № GL1N426240 про відступлення прав вимоги вбачається, що право вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором № ТDB.2021.0003.24669 від 27 серпня 2021 року на суму заборгованості 25 767,38 гривень, яка складається із заборгованості за основним боргом 9 070,42 гривень, заборгованості за процентами 16 696,96 гривень, від Акціонерного товариства «МЕГАБАНК» перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «МУСТАНГ ФІНАНС» (а. с. 33). Як видно із платіжної інструкції № 66895 від 31.07.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «МУСТАНГ ФІНАНС» сплатило Акціонерному товариству «МЕГАБАНК» 23 425 777 гривень згідно договору № GL1N426240 про відступлення прав вимоги від 03.09.2024 (а. с. 32). Таким чином, договір № GL1N426240 про відступлення прав вимоги, за яким згідно з Витягом з Додатку № 1 до договору № GL1N426240 про відступлення прав вимоги, укладеного 03 вересня 2024 року, вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором № ТDB.2021.0003.24669 від 27 серпня 2021 року на суму заборгованості 25 767,38 гривень перейшли до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «МУСТАНГ ФІНАНС». Питання дійсності договору № GL1N426240 про відступлення прав вимоги від 03.09.2024, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «МУСТАНГ ФІНАНС» та Акціонерним товариством «МЕГАБАНК», в установленому законом порядку не оспорено. У матеріалах справи відсутні документи, які б свідчили про визнання договору № GL1N426240 про відступлення прав вимоги від 03.09.2024 недійсним, або заперечення учасниками справи факту правомірності укладення цього договору. 27 грудня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЄВРОКРЕДИТ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «МУСТАНГ ФІНАНС» укладено договір № 1/12 про відступлення прав вимоги, копія якого долучена до матеріалів справи (а. с. 36-37). З Витягу з Додатку № 1 до договору № 1/12 про відступлення прав вимоги, укладеного 27 грудня 2024 року вбачається, що право вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором № ТDB.2021.0003.24669 від 27 серпня 2021 року на суму заборгованості 25 767,38 гривень, яка складається із заборгованості за основним боргом 9 070,42 гривень, заборгованості за процентами 16 696,96 гривень, від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «МУСТАНГ ФІНАНС» перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЄВРОКРЕДИТ» (а. с. 39). Як видно із платіжних інструкцій № 1074 від 27 грудня 2024 року, № 1091 від 31 січня 2025 року, № 1822 від 22 вересня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЄВРОКРЕДИТ» сплатило Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «МУСТАНГ ФІНАНС» 22 730 000 гривень згідно договору № 1/12 про відступлення прав вимоги від 27.12.2024 (а. с. 38). Таким чином, договір № 1/12 про відступлення прав вимоги, за яким згідно з Витягом з Додатку № 1 до договору № 1/12 про відступлення прав вимоги, укладеного 27 грудня 2024 року, вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором № ТDB.2021.0003.24669 від 27 серпня 2021 року на суму заборгованості 25 767,38 гривень перейшли до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЄВРОКРЕДИТ». Питання дійсності договору № 1/12 про відступлення прав вимоги від 27.12.2024, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЄВРОКРЕДИТ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «МУСТАНГ ФІНАНС», в установленому законом порядку не оспорено. У матеріалах справи відсутні документи, які б свідчили про визнання договору № 1/12 про відступлення прав вимоги від 27.12.2024 недійсним, або заперечення учасниками справи факту правомірності укладення цього договору. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із статтею 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки (частина перша). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої цієї статті). Відповідно до частини першої статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з вимогами частини четвертої статті 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. За змістом статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. За змістом частини першої статей 626, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з частиною першою статті 626 цього Кодексу, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною першою статті 526 цього Кодексу передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою статті 610 цього Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною першою статті 611 цього Кодексу передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. З довідки-розрахунку заборгованості АТ «МЕГАБАНК» за Заявою-договором № TDB.2021.0003.24669 від 27 серпня 2021 року, який долучений до матеріалів справи, вбачається, що заборгованість за вказаним кредитним договором становить 25 767,38 гривень, яка складається із: заборгованості за основним боргом у розмірі 9 070,42 гривень, заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами у розмірі 16 696,96 гривень (а. с. 25). Вказаний розрахунок заборгованості відповідачем не спростований. Виходячи з встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин, які виникли з укладеного кредитного договору № ТDB.2021.0003.24669 від 27 серпня 2021 року, договору № GL1N426240 про відступлення прав вимоги від 03.09.2024, договору № 1/12 про відступлення прав вимоги від 27.12.2024, беручи до уваги, що позивачем надано достатні докази виникнення зобов`язання з укладеного договору та їх неналежного виконання відповідачем [PERSON] , суд вважає правильним стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № TDB.2021.0003.24669 від 27 серпня 2021 року, в розмірі 25 767,38 гривень, яка складається з наступного: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 9 070,42 гривень, заборгованості за процентами в розмірі 16 696,96 гривень. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Згідно з частиною першою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За змістом пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною другою цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. За правилом частини третьої вказаної статті, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як зазначено у пункті 1 частини другої статті 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно з частиною третьою статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Позивач у попередньому (орієнтовному) розрахунку судових витрат, наведеному у позовній заяві, вказав, що витрати на професійну правничу допомогу становлять 11 200 гривень. Саме таку суму витрат на професійну правничу допомогу просив стягнути з відповідача у поданій до суду заяві від 24.10.2025 представник позивача - адвокат Журавльов С.Г.. На підтвердження понесених витрат суду надано: копію договору про надання правничої допомоги № 1/07, укладеного 01 липня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЄВРОКРЕДИТ» в особі директора Дмитрук І.В. та адвокатським об`єднанням «АЛЬЯНС ДЛС»; копію свідоцтва про права на заняття адвокатською діяльністю серії ДП № 5817, виданого адвокату Журавльову С.Г.; копію ордеру серії АЕ № 1414107, виданого Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЄВРОКРЕДИТ» на підставі договору про надання правничої допомоги № 1/07 від 01.07.2025 адвокату Журавльову Станіславу Георгійовичу для надання правничої допомоги у всіх місцевих загальних судах; копію Акту приймання-передачі послуг правничої допомоги № 12123741, складеного 14.08.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЄВРОКРЕДИТ» в особі директора Дмитрук І.В. та адвокатським об`єднанням «АЛЬЯНС ДЛС», згідно з яким адвокатське об`єднання надало, а клієнт прийняв правничу допомогу на загальну суму 11 200 гривень по справі про стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] (а. с. 41-43, 47-53). Вказані вище докази у своїй сукупності підтверджують факт надання адвокатом Журавльовим С.Г. правової допомоги Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЄВРОКРЕДИТ» за договором про надання правничої допомоги № 1/07, укладеного 01 липня 2025 року. Згідно з пунктами 4, 6, 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача та цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правничої допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушення, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення. Не належить до інших видів правничої допомоги лобіювання, що здійснюється відповідно до Закону України «Про лобіювання». Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд. Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01) , пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму. Враховуючи час, затрачений адвокатом Журавльовим С.Г. на надання правової допомоги по справі про стягнення заборгованості за кредитним договором № ТDB.2021.0003.24669 від 27 серпня 2021 року, укладеним між Акціонерним товариством «МЕГАБАНК» та [PERSON] , види виконаних робіт (наданих послуг), зазначених у Акті приймання-передачі послуг правничої допомоги № 12123741 від 14.08.2025, суд вважає, що розмір витрат, пов`язаних з професійною правничою допомогою, в сумі 11 200 гривень є обґрунтованим та підтвердженим належними доказами у цій справі. Клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу відповідачем суду не надано. За таких обставин, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 11 200 гривень. За правилами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з того, що позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2 422,40 гривень (а. с. 1-2), то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 2 422,40 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved