Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за отриману послугу з централізованого теплопостачання за адресою: [ADDRESS] , за період з 20.11.2013 по 28.02.2025, в розмірі: 40 001,40 грн основного боргу, 21 625,21 грн інфляційних втрат та 7 035,86 грн 3 % річних з покладенням на відповідача судових витрат. В обґрунтування позову зазначив, що у зв`язку із несплатою відповідачем вартості отриманих послуг з теплопостачання з відповідача підлягає стягненню відповідна заборгованість. Ухвалою судді від 17.07.2025 зазначену позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та постановлено здійснювати розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження. 29.09.2025 від відповідача на адресу суду надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку з необхідністю отримання правової допомоги. 28.10.2025 від представника позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без її участі. 05.11.2025 від позивача до суду надійшла заява про відкладення судового засідання у зв`язку з поганим самопочуттям. 09.12.2025 від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі. 05.02.2026 від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі. Відповідач про розгляд справи судом повідомлений належним чином в розумінні положень ст. 128 ЦПК України, про що свідчить повернутий конверт на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Відповідачем до суду відзив на позовну заяву не подано. Згідно з ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні докази, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що КП «Теплоенергетик» КМР», відповідно до «Правил надання послуг з постачання теплової енергії типових договорів про надання послуг з постачання теплової енергії», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 р. № 830, Закону України «Про теплопостачання» та Закону України «Про житлово-комунальні послуги», надає споживачам послугу з теплопостачання. Відповідно до отриманої судом в порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання [PERSON] , [INFO] , встановлено, що остання з 09.09.2019 року по теперішній час зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12, 13). Згідно з рішенням Кропивницької міської ради від 02.02.2021 року № 78 «Про перейменування Комунального підприємства «Теплоенергетик» та затвердження статуту у новій редакції», Комунальне підприємство «Теплоенергетик» перейменовано в Комунальне підприємство «Теплоенергетик» Кропивницької міської ради» (скорочене найменування - КП «Теплоенергетик» КМР»); змінено юридичну адресу КП «Теплоенергетик» КМР» та визначено її як: вул. Сергія Гришина 23/16, м. Кропивницький, 25030. Дата запису змін в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - 11.03.2021. Згідно з п.2 ч.2 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року № 2189-УІІІ виконавець зобов`язаний: підготувати та укладати із споживачем договори про надання комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов їх виконання згідно з типовим договором. Відносини повинні здійснюватися виключно на договірних засадах, в ст. 7 ч. 2 п. 1 Закону України № 2189-VІІІ зазначено що, споживач зобов`язаний: укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 9 даного Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово- комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Розглядаючи спір по суті, суд враховує таке. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі, що викладено у правовій позиції Верховного Суду у справі № 638/11034/15-ц (постанова від 10.12.2018 року) та Верховного Суду України у справі № 6-2951цс15 (постанова від 20.04.2016 року). Нормами ст. 162 ЖК України визначено обов`язок власника оплачувати всі комунальні послуги вчасно, в тому числі і послуги теплопостачання. Відповідно до п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та п.1 ст. 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630 споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановленні договором або законом. Окрім цього за приписами ч. б ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних з простроченої суми, якщо законом чи договором не встановлений інший розмір відсотків. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість, яка виникла за період з 20.11.2013 по 28.02.2025, за адресою: [ADDRESS] , яка складає 68 662,47 грн. Проте, у матеріалах справи відсутні докази проживання [PERSON] та фактичного споживання відповідачем теплової енергії за адресою: [ADDRESS] , або доказів, які б підтверджували право власності відповідача [PERSON] на вказане житлове приміщення, у період з 20.11.2013 по 18.09.2019. Відповідно ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог щодо стягнення заборгованості за період з 20.11.2013 по 28.02.2025, за адресою: [ADDRESS] , в розмірі 68 662,47 грн саме зі [PERSON] . Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на позивача.

Outcome: dismissed