Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-10 00:00:00

Представник позивача адвокат Нефьодова Анастасія Олександрівна, що діє в інтересах позивача [PERSON] , звернулася до суду із вищевказаною позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений між позивачем та відповідачкою, який зареєстрований Берегівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Берегівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 182. Свої позовні вимоги мотивував тим, що 18.10.2023 між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Берегівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про що свідчить запис № 182. Протягом останнього часу стосунки між подружжям розладились через різні погляди на життя, цінності та ведення спільного господарства і побуту. Вже тривалий проміжок часу кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами, а взаємне спілкування припинено повністю. Фактично сім`я припинила своє існування, а шлюб остаточно і повністю розпався та має лише формальний характер вже з квітня 2025 року. Зазначила, що на момент звернення до суду позивач та відповідачка проживають окремо, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Спроби примиритися між подружжям свого результату не принесли, останні спроби спілкування виявились безрезультатними, сімейні стосунки не відновилися, шлюб остаточно та незворотно припинив своє існування. Наголосила, що примирення та збереження шлюбу між сторонами неможливе, перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача та не дає розвиватись йому фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом. Майнового спору не має, спільних дітей подружжя також не має. Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 25.11.2025 по справі №297/3882/25 передано цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області за територіальною підсудністю. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.12.2025, головуючим суддею визначено Шепетко І.О. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 22.12.2025 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків. 23.12.2025 вказані в ухвалі недоліки було усунуто. Ухвалою суду від 26.12.2025 відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, представник позивача подав заяву, в якій просив про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримала, просила такі задовольнити, проти заочного розгляду справи та ухвалення судом заочного рішення не заперечувала. Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце проведення судового засідання була повідомлена своєчасно і належним чином. Поважність причин неявки суду не повідомила. У встановлений судом строк відзив не подала. 11.02.2026 ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області постановлено проводити заочний розгляд справи. На підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає можливим провести розгляд справи без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Як встановлено судом, 18.10.2023 між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було укладено шлюб, який зареєстрований Берегівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Берегівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 182. Прізвище чоловіка після шлюбу [PERSON] , прізвище дружини після шлюбу [PERSON] . Зазначене підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Спільних дітей у подружжя не має. З матеріалів справи вбачається, що шлюбні відносини подружжя фактично припинені, спільне господарство не ведеться. З вище зазначених підстав, позивач вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу не є можливим, тому просить розірвати їхній шлюб. Відповідно до положень ст. ст. 24, 56 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, враховуючи наведене та з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалася остаточно, збереження шлюбу може суперечити інтересам позивача, а отже, укладений між[PERSON] та [PERSON] шлюб підлягає розірванню. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: approved