Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

Представник позивача адвокат Льон О.М., діючи в інтересах [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивує тим, що сторони зареєстрували шлюб 15.08.2018 у Канівському міськрайонному відділі ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №126. Від шлюбу дітей не мають. Сторони разом не проживають з листопада 2025 року, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини між ними фактично припинилися, вони мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Відновити подружні стосунки неможливо, шлюб існує формально. Між сторонами втрачено почуття любові та поваги один до одного. Примирення та збереження шлюбу між сторонами неможливе, перебування у шлюбу суперечить інтересам позивача. Просить шлюб між сторонами розірвати, судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою судді від 12.01.2026 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб, які беруть участь у справі. Відповідач належним чином повідомлена про розгляд справи, 18.01.2026 ним за отримано позовну заяву та ухвалу про відкриття провадження. Відзив на позов до суду не направлено. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Разом з тим, 11.02.2026 від представника відповідача [PERSON] адвоката Константінової Т.М. про визнання позову, та зменшення розміру судових витрат на підставі ч.1 ст. 142 ЦПК України. Суддя, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 10.12.2025 вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 15.08.2018 у Канівському міськрайонному відділі ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №126. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу « [PERSON] » (а.с.9). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч.3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе. Крім того, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде суперечити їхнім інтересам. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, судом встановлено, що сім`я остаточно розпалась, для її відновлення можливостей немає, сторони сімейних відносин не підтримують, шлюб існує формально, тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до ст. 141 ЦПК України. Оскільки відповідач визнав позов в повному обсязі, клопотав про стягнення з нього половини сплаченого позивачем судового збору, позивачу підлягає до повернення з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України. Іншу частину судових витрат по сплаті судового збору необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved