Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-10 00:00:00

12 грудня 2025 року [PERSON] в порядку окремого провадження звернувся в суд із заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме що [PERSON] , [INFO] є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Заява обґрунтована тим, що у листопаді 2025 року [PERSON] звернувся до [INFO] щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період відповідно до п.9 ч.1 ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовчу та мобілізацію». Однак, за результатами розгляду його звернення, [PERSON] було повідомлено, що протоколом від 13.11.2025 року №25 комісія ухвалила рішення про відмову у наданні йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, оскільки в поданих документах відсутній документ, який підтверджує, що [PERSON] (мати заявника, відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] ) та [PERSON] є однією особою, у зв`язку з чим [PERSON] вимушений звернутися до суду із даною заявою для захисту своїх прав та інтересів. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 16 грудня 2025 року відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 14 січня 2026 року замінено неналежну заінтересовану особу: [INFO] , на належну заінтересовану особу: [INFO] (місце знаходження: [ADDRESS] ). Заявник в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, однак подав до суду заяву про слухання справи у його відсутність, вимоги заяви підтримав та просив задовольнити. Заінтересована особа, в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи був повідомлена своєчасно та належним чином, причин неявки суду не повідомила. Оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Доводи заявника в заяві не суперечать іншим, наявним у справі, доказам. Зокрема, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що [INFO] народилася [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.02.1952 року. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян по державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00051837173 від 17.06.2025 року, судом встановлено, що 08 серпня 1971 року [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] , та після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] », про що зроблено відповідний актовий запис за №9 виконавчим комітетом Демковецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області. 24 січня 1974 року даний шлюб було розірвано, про що зроблено відповідний актовий запис за №4 Гусятинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківскому районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Відповідно до копії довідки №11 виданої Старокостянтинівським районним відділом реєстрації актів громадянського стану, судом встановлено, що 08 серпня 1971 року Демковецькою сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області, дійсно було зареєстровано укладення шлюбу громадян [PERSON] і [PERSON] . Прізвище після укладення шлюбу: його [PERSON] , її [PERSON] . Актовий запис №9. 24 січня 1974 року в Старокостянтинівському РАГС було зареєстровано розірвання даного шлюбу. Актовий запис №4. Після розірвання шлюбу присвоєні прізвища: йому [PERSON] , їй [PERSON] . [INFO] народився [PERSON] , батьком якого записаний [PERSON] , матір`ю якого записана [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . 04.11.1989 року [PERSON] , [INFO] , уклала шлюб із [PERSON] , [INFO] , та після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] », про що зроблено відповідний актовий запис за №10, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Відповідно до копії висновку про внесення змін до актового запису цивільного стану від 22.11.2019 року, судом встановлено, що [PERSON] було повідомлено про відсутність можливості в актовому записі про народження №54 складеному 24 листопада 1971 року виконавчим комітетом Личковецької сільської ради Гусятинського району Тернопільської області, у відомостях про дитини, змінити прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », у відомостях про батьків, змінити прізвище батька з « [PERSON] » на « [PERSON] », прізвище матері з « [PERSON] » на « [PERSON] », у зв`язку із відсутністю достатніх підстав. Та додатково повідомлено, що відмова у внесенні змін до актового запису цивільного стану може бути оскаржена у судовому порядку. Згідно копії повідомлення від 13 листопада 2025 року, судом встановлено, що комісією [INFO] було розглянуто заяву [PERSON] щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період відповідно до п.9 ч.1 ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовчу та мобілізацію» та повідомлено, що протоколом від 13.11.2025 року №25 комісія ухвалила рішення про відмову у наданні йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, оскільки в поданих документах відсутній документ, який підтверджує, що [PERSON] (мати заявника, відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] ) та [PERSON] є однією особою. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як вбачається зі ст.293 ЦПК України, в порядку окремого провадження можуть бути розглянуті цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За приписами ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Аналіз даних норм дає підстави для висновку, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: 1) факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них повинні залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; 2) встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право; 3) заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, що засвідчує факт, що має юридичне значення; 4) чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Згідно з вимогами ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Положеннями ст. ст. 80, 81 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Пункт 1 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року передбачає, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану (п.7 постанови). Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 761/16799/15-ц (провадження №14-139цс18), у постанові від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18. Під родинними відносинами слід розуміти кровний зв`язок між особами, які походять одне від одного (пряма лінія родинних відносин) і кровний зв`язок між особами, які походять від спільного предка (бічна лінія родинних відносин). У прямій лінії родинних відносин знаходяться: мати і син (або донька), батько і син (або донька), дід і внук (внучка), бабка і внук (внучка), прадід і правнук (правнучка), прабабка і правнук (правнучка). У бічній лінії родинних відносин знаходяться, наприклад: рідні брати і сестри, дядько і племінник (племінниця), тітка і племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри тощо. Розрізняють також ступені родинних відносин, які визначаються кількістю народжень, які відділяють народження одного родича від іншого. Родинні відносини є підставою для виникнення численної групи сімейних правовідносин (наприклад, між батьками і дітьми, братами і сестрами, бабкою, дідом і внуками). Судом встановлено, що заявник [PERSON] є сином [PERSON] , [INFO] , однак, через розбіжності в документах, що підтверджують їхні з матір`ю родинні стосунки, а саме в написанні прізвища його матері у різних актових записах, не можливо внести зміни до актових записів та не можливо підтвердити родинні зв`язки, у зв`язку з чим, [PERSON] не може скористатись своїм правом на отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період відповідно до п.9 ч.1 ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовчу та мобілізацію». За вказаних обставин у суду немає об`єктивних сумнівів у тому, що заявник [PERSON] , [INFO] є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки надасть можливість реалізувати право на отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період відповідно до п.9 ч.1 ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовчу та мобілізацію». Отже, з урахуванням того, що заявником було доведено обставини неможливості документально встановити факт родинних відносин, встановити який просить заявник, доводиться матеріалами справи, тому суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved