Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулось до Соснівського районного суду м. Черкаси з вказаною позовною заявою. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що 27 грудня 2024 року, о 23 годині 15 хвилин у м. Черкаси по вул. Чехова, 82, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: марки «Kia» моделі «Sorento», номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] та марки «Ford» моелі «Focus», номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] . Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19 березня 2025 року у справі № 711/419/25 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4, ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 (п`ять) років. Згідно полісу №223292663 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 06 вересня 2024 року, на момент дорожньо транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПрАТ «СК «Перша»; забезпечений транспортний засіб - автомобіль марки «Ford» модель «Focus», номерний знак [NUMBER] . 22 січня 2025 року [PERSON] звернувся до позивача з повідомленням про дорожньо транспортну пригоду та заявою про виплату страхового відшкодування. Згідно звіту № 044-25_SOS__250205-303428 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу; наказу №3.1/16130 від 21 травня 2025 року та довідки № 1 від 09 травня 2025 року, загальний розмір витрат МТСБУ складає 15 517 гривень 55 копійок. На момент настання страхового випадку, цивільно - правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно платіжної інструкції № 15665 від 22 травня 2025 року, позивачем здійснено виплату відшкодування на користь [PERSON] в розмірі 13 617 гривень 55 копійок. Згідно платіжної інструкції № 9175 від 01 квітня 2025 року позивачем здійснено оплату послуг експерта (аварійного комісара) по справі №114102 згідно рахунку №972 від 10 березня 2025 року, т.з. [NUMBER] , на користь СОС «Сервіс Україна» в сумі 1 900 гривень. Враховуючи викладене, позивач звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з вказаною позовною заявою. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 14 листопада 2025 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, шляхом направлення судових повісток на адресу його реєстрації, а також відповідно до вимог ч.10 ст.187 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб - порталі Судової влади України. Згідно ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (ухвалює заочне рішення). Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, однак, в судове засідання без поважних причин двічі не з`явився, відзиву чи заперечень щодо позовної заяви суду не надав. Приймаючи до уваги, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній даних та доказів та ухвалити, за результатами її розгляду, заочне рішення. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників судового процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, об`єктивно, безпосередньо в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши всі обставини справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст.95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 27 грудня 2024 року, о 23 годині 15 хвилин у м. Черкаси по вул. Чехова, 82, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: марки «Kia» моделі «Sorento», номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] , та марки «Ford» моделі «Focus», номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] . Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19 березня 2025 року у справі № 711/419/25 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4, ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 (п`ять) років. Згідно полісу №223292663 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 06 вересня 2024 року, на момент дорожньо транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПрАТ «СК «Перша»; забезпечений транспортний засіб - автомобіль марки «Ford» модель «Focus», номерний знак [NUMBER] . 22 січня 2025 року [PERSON] звернувся до позивача з повідомленням про дорожньо транспортну пригоду та заявою про виплату страхового відшкодування. Згідно звіту № 044-25_SOS__250205-303428 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу; наказу №3.1/16130 від 21 травня 2025 року та довідки № 1 від 09 травня 2025 року, загальний розмір витрат МТСБУ складає 15 517 гривень 55 копійок. На момент настання страхового випадку, цивільно - правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно платіжної інструкції № 15665 від 22 травня 2025 року позивачем здійснено виплату відшкодування на користь [PERSON] в розмірі 13 617 гривень 55 копійок. Згідно платіжної інструкції № 9175 від 01 квітня 2025 року позивачем здійснено оплату послуг експерта (аварійного комісара) по справі №114102, згідно рахунку №972 від 10 березня 2025 року, т.з. [NUMBER] , на користь СОС «Сервіс Україна» в сумі 1 900 гривень. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. В постанові Верховного Суду від 22 липня 2019 року у справі 185/5812/16-ц зазначено наступне: «Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. В разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.2 цієї статті). Згідно з підпунктом а) пункту 41.1 статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів Фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно підпункту 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Зазначеним Законом встановлено порядок стягнення коштів, виплачених МТСБУ на відшкодування шкоди заподіяної потерпілій у ДТП особі, а саме: в порядку регресу, якщо така шкода спричинена власником транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.» Згідно правового висновку Верховного Суду в постанові від 28 жовтня 2019 року у справі 722/1384/15-ц, провадження № 61-19660св18, «відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини заподіювана шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини. Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.» Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19 березня 2025 року у справі № 711/419/25 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4, ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 (п`ять) років. Згідно полісу №223292663 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 06 вересня 2024 року, на момент дорожньо транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПрАТ «СК «Перша»; забезпечений транспортний засіб - автомобіль марки «Ford» модель «Focus», номерний знак [NUMBER] . 22 січня 2025 року [PERSON] звернувся до позивача з повідомленням про дорожньо транспортну пригоду та заявою про виплату страхового відшкодування. Згідно звіту № 044-25_SOS__250205-303428 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу; наказу №3.1/16130 від 21 травня 2025 року та довідки № 1 від 09 травня 2025 року загальний розмір витрат МТСБУ складає: 15 517 гривень 55 копійок. На момент настання страхового випадку, цивільно - правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно платіжної інструкції № 15665 від 22 травня 2025 року позивачем здійснено виплату відшкодування на користь [PERSON] в розмірі 13 617 гривень 55 копійок. Згідно платіжної інструкції № 9175 від 01 квітня 2025 року позивачем здійснено оплату послуг експерта (аварійного комісара) по справі №114102, згідно рахунку №972 від 10 березня 2025 року, т.з. [NUMBER] , на користь СОС «Сервіс Україна» в сумі 1 900 гривень. Доказів відшкодування відповідачем суми сплаченого МТСБУ страхового відшкодування матеріали цивільної справи не містять і відповідачем не надано. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно платіжної інструкції №0032475 від 20 жовтня 2025 року, позивачем при зверненні до Соснівського районного суду м. Черкаси з вказаною позовною заявою сплачено судовий збір в сумі 3 028 гривень. На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.ст. 23, 1166, 1167, 1187, 1188, 1191 ЦК України, згідно ст.ст. 13, 22, 38, 41, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та

Outcome: approved