Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення пені за прострочення сплати аліментів і свої уточнені 17.06.2025 року позовні вимоги мотивує тим, щовона перебувала у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Шлюб між сторонами розірвано. На підставі рішення Ковпаківського районного суду м. Суми по справі №2-2138/09 з [PERSON] стягувались аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 його заробітку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Станом на 11.06.2025 року заборгованість по аліментам становить 76163,83 грн.. Оскільки саме з вини відповідача утворилась заборгованість зі сплати аліментів, тому позивач має право на стягнення неустойки (пені) відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України. Загальний розмір пені від суми прострочених аліментів за кожен день прострочення за період з 01.01.2021 року по 31.05.2025 року складає 28810,87 грн.. Посилаючись на викладене, просить стягнути з відповідача на її користь пеню за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дитини за період з 01.01.2021 року по 31.05.2025 року в розмірі 28810,87 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4000 грн.. 21.02.2025 року ухвалою Зарічного районного суду м. Суми відкрито спрощене позовне провадження по справі, призначено судове засідання на 06.05.2025 року, судові засідання неодноразово відкладались. Представник позивачки [PERSON] адвокат Безугла К.В. у письмовому клопотанні уточнений позов підтримала повністю, просить розглядати справу без участі її та позивачки. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Пєхтєрєв Д.В. в судове засідання не з`явились, про час розгляду справив повідомлені належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Суд, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного: Судом встановлено, що позивачка та відповідач перебували у шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Син проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідно до рішення Ковпаківського районного суду м. Суми по справі № 2-2138/2009 з [PERSON] стягувались аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 його заробітку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Вказане рішення перебуває на примусовому виконанні у Ковпаківському ВДВС у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Відповідно до розрахунку наданого державним виконавцем (а.с.63), станом на 11.06.2025 року заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , складає 76163,83 грн.. Відповідач аліменти на утримання сина не сплачує, у зв`язку з чим, утворилася заборгованість. Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Відповідач є працездатною особою, доказів щодо поважності причин, з яких не сплачував аліменти державному виконавцю надано не було, тривалий час ухиляється від виконання рішення суду, питання про зменшення їх розміру не заявляв, що свідчить про наявність вини відповідача у виникненні заборгованості по аліментах. Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) викладені такі правові висновки про порядок нарахування пені за прострочення аліментів. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожний місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець встановив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, в який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, до дня, в який проведена сплата заборгованості, чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується в разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, в якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості), та помножити та один відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів прострочення х 1%. За цим правилом обчислюється пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обчисленої за кожним місячним (періодичним) платежем. Якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1%. Перебіг строку прострочення починається з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1%. Згідно наданого позивачем розрахунку загальна сума пені за прострочення сплати аліментів за період 01.01.2021 року по 31.05.2025 року становить 28810,87 грн.. Сума нарахованої пені не перевищує загальний розмір заборгованості по аліментах, а тому не підлягає обмеженню. Доказів відсутності вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати суду не надано. За таких обставин, судом виявлено порушене право позивачки на отримання аліментів на утримання дитини, яке підлягає захисту. Вказане є підставою для стягнення з відповідача (боржника) пені за прострочення сплати аліментів на дитину за період з 01.01.2021 року по 31.05.2025року в розмірі - 28810,87 грн.. Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі №199/3939/18-ц та у постанові від 09.06.2020 року у справі № 466/9758/16-ц, у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18. Згідно ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. З матеріалів справи вбачається, що будь-яких квитанцій, платіжних доручень з відміткою банку або інших банківських документі, касових чеків на сплату витрат за правничу допомогу відповідно до встановленого у договорі про надання правової допомоги суду не надано. Заявлена сума витрат на правничу допомогу у розмірі 4000 грн. адвокатом Безуглою К.В. не підтверджена належними доказами. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави в сумі 1211,20 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: partial