Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

В листопаді 2025 року позивач звернувся до суду з позовом до Обухівського водопровідно-каналізаційного підприємства про зобов`язання вчинити певні дії. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що він 07 серпня 2023 року придбав квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №341841877, 07 серпня 2023 року проведену державну реєстрацію права власності. На момент укладення договору купівлі-продажу продавець ТОВ «Альфа Проф» повідомив покупця про те, що за користування квартирою існує заборгованість з централізованого водопостачання та водовідведення. Крім того відповідно до п.9 договору купівлі - продажу квартири сторони обумовили, що борги продавця залишаються за продавцем, а тому позивач не приймав на себе будь-якої заборгованості за попередніми власниками, разом з тим позивачу надходять квитанції про оплату боргу за попереднього власника. 30 жовтня 2024 року позивачем було направлено на адресу відповідачу заяву з вимогами виключити із нарахувань по особовому рахунку заборгованість попередніх власників квартири, яка виникла у період до набуття позивачем права власності на квартиру, а саме до 07 серпня 2023 року. Разом з тим 28 листопада 2024 року КП «Обухівводоканал» надано відповідь, відповідно до якої у задоволенні заяви [PERSON] було відмовлено. Крім того 09 вересня 2024 року позивач звертався із заявою до КП «Обухівводоканал» про розподіл рахунків та виключення боргів попередніх власників із особового рахунку № [NUMBER] за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, та 26 вересня 2024 року відповідач відмовив у задоволенні заяви. У зв`язку з недосягненням згоди щодо досудового врегулювання спору, з підстав викладених у позові, позивач просить позов задовольнити та зобов`язати Обухівське водопровідно-каналізаційне підприємство виключити з обліку за особовим рахунком № [NUMBER] заборгованість попереднього власника квартири за адресою : [ADDRESS] за період до 07 серпня 2023 року. 20.11.2025 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (виклику) сторін. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, з підстав викладених у позові. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, 02.12.2025 року на адресу суду подав відзив, в якому зазначив, що відповідно до інформації, яка міститься у договорі купівлі-продажу квартири, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] , протягом періоду з 20.10.2021 року по 06.08.2023 року квартира перебувала у власності ТОВ «АЛЬФА ПРОФ», однак, ТОВ «АЛЬФА ПРОФ» протягом періоду з 20.10.2021 року по 06.08.2023 року не уклало з виконавцем договір про надання житлово-комунальних послуг, а саме послуги з централізованого водопостачання та послуги з централізованого водовідведення і не було подано заяви про відмову від отримання послуг, тобто послуги надавались протягом вищезазначеного періоду цілодобово та безперебійно, а оплати за спожиті послуги здійснено не було, що й стало наслідком виникнення заборгованості. Пунктом 9 договору купівлі-продажу факт наявності заборгованості у розмірі 45 362 гривні 66 копійок був визнаний та підтверджений ТОВ «АЛЬФА ПРОФ», яке зобов`язалося виплатити даний борг. Відповідачем не було застосовано заходів щодо пред`явлення претензії на оплату суми заборгованості попереднього власника, а тому заборгованість супроводжується виключно специфікою внутрішнього обліку програмного забезпечення обліково-розрахункового відділу відповідача. Позивачу неодноразово було рекомендовано звернутися до ТОВ «АЛЬФА ПРОФ» з заявою про досудове врегулювання спору або безпосередньо до суду з відповідною заявою та зобов`язати ТОВ «АЛЬФА ПРОФ» виконати взяті на себе зобов`язання за договором купівлі-продажу. Виключення з особового рахунку заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту прав та не встановлено процедури визнання боргу за житлово-комунальні послуги безнадійним та не визначено механізму його списання, а тому просили відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. 04.12.2025 року на адресу суду позивачем подано відповідь на відзив в якому зазначив, що він не вчиняв правочинів щодо прийняття боргу з оплати послуг водопостачання та водовідведення наданих відповідачем попереднім власникам квартири, а тому на нього не може бути покладено обов`язок зі сплати заборгованості за надані послуги, що нараховані до 07 серпня 2023 року, тобто до укладення договору купівлі-продажу, а тому заявлена вимога про зобов`язання виключити заборгованість є обгрунтованою та підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та письмові докази, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу від 07.08.2023 року посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Задорожним О.С. за реєстровим номером №1033. Право власності позивача на вказану квартиру зареєстровано в Державному реєстрі речових прав 07.08.2023, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав, індексний номер витягу №341841877. Позивач звертався до відповідача із заявою про виключення заборгованості попереднього власника, що підтверджується його заявою від 30.10.2024 року. Крім того він зазначив, що під час купівлі та переоформлення квартири йому стало відомо, що за квартирою наявна заборгованість за послуги централізованого водопостачання та водовідведення в розмірі 45901 грн. 52 коп., однак дана заборгованість виникла до укладання договору купівлі-продажу квартири. Відтак просив виключити заборгованість в розмірі 45901 грн. 52 коп. з особового рахунку № [NUMBER] заборгованість попереднього власника квартири за адресою : [ADDRESS] за період до 07 серпня 2023 року. Однак листами - відповідями Обухівського водопровідно-каналізаційного підприємства від 26.09.2024 року та від 28.11.2024 року, позивачу було відмовлено у задоволенні його заяви, та роз`яснено право вимоги щодо погашення вказаної заборгованості до ТОВ «АЛЬФА ПРОФ» виконати взяті на себе зобов`язання за договором купівлі-продажу. Як вбачається з розрахунку за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення у позивача [PERSON] станом на 01.08.2025 року існує заборгованість в розмірі 46319 грн. 52 коп. по особового рахунку № [NUMBER] за адресою [ADDRESS] , Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до частини 1статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» 09 листопада 2017 року № 2189-VIII (далі - Закон № 2189-VIII) зазначено, що житлово-комунальні послуги -результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Звертаючись до суду з позовом позивач зазначив, що відповідач нараховує заборгованість за особовим рахунком № [NUMBER] який закріплений за його квартирою за адресою [ADDRESS] , і яка виникла у попереднього власника вказаної квартири. Відповідно до статей 66, 67, 162 ЖК України за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги. Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Крім того, відповідно до статті 322 ЦК України на власника покладається тягар утримання майна. Частиною другою статті 382 ЦК України встановлено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Таким чином, новий власник майна не зобов`язаний повертати борги попереднього власника, якщо суд установить, що він не брав на себе обов`язку з їх сплати. Договори про надання послуг не обтяжують майна, тому за відсутності відповідної умови в договорі щодо відчуження нерухомого майна суд повинен відмовляти в задоволенні позовних вимог до нового власника, оскільки належним відповідачем є попередній власник. При цьому, договір купівлі-продажу квартири, посвідчений Задорожним О.С. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, за реєстровим №1033, згідно з яким позивач став власником спірної квартири, не містить застережень про переведення боргу попереднього власника й не містить згоди кредитора на таку заміну, що узгоджується з положеннями статті 520 ЦК України (заміна боржника у зобов`язанні). Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у статті 16 ЦК України. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Особа, право якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права, який прямо визначається спеціальним законом, що регламентує конкретні цивільні правовідносини. Однак, виключення (скасування) з обліку за особовим рахунком заборгованості за оплату комунальних послуг не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту прав. Крім того, чинним законодавством не встановлено процедури визнання боргу за житлово-комунальні послуги безнадійним та не визначено механізму його списання, а тому така заборгованість зазначається в довідках про стан заборгованості. Отже, обраний позивачем спосіб захисту прав шляхом подання позову про зобов`язання Обухівське водопровідно-каналізаційне підприємство виключити з обліку за особовим рахунком № [NUMBER] заборгованість попереднього власника квартири за адресою : [ADDRESS] за період до 07 серпня 2023 року, саме собою не сприяє ефективному відновленню порушеного права позивача. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову. Враховуючи викладене та

Outcome: dismissed