Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

У січні 2026 року позивач [PERSON] звернувся до Підволочиського районного суду Тернопільської області з позовом до [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що [INFO] померла його матір [PERSON] . Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті матері [PERSON] . Позивач звернувся до нотаріуса з метою прийняття спадщини за заповітом після смерті матері [INFO] , однак позивачу було роз`яснено, що він пропустив строк для прийняття спадщини, оскільки він (строк) сплив 18 серпня 2025 року. Позивач вказує, що пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки [INFO] під час виконання бойового завдання загинув його син [PERSON] , що вплинуло на психологічний стан позивача. У зв`язку з наведеними обставинами вважає, що позивачем пропущено строк подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини з поважних причин та просить суд визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , терміном чотири місяці. Ухвалою судді Підволочиського районного суду Тернопільської області від 29 csxyz 2026 року було відкрито провадження у цивільній справі за вказаним позовом, розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В підготовче засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву, згідно якої просив справу розглядати за його відсутності, крім того вказав, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в призначене підготовче засідання не з`явився, подав до суду заяву, згідно якої просив справу розглядати за його відсутності, вказав, що заявлені позовні вимоги визнає та просить їх задовольнити. У відповідності до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі, у зв`язку з визнанням відповідачем позову, суд вважає за можливе прийняти рішення у підготовчому засіданні на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст.223,247 ЦПК України. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив наступне. [PERSON] є батьком [PERSON] [INFO] , що підтверджується відповідною копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] . Згідно копії заповіту від 28 березня 2001 року, посвідченого секретарем Дорофіївської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області, [PERSON] [INFO] на випадок своєї смерті заповіла право на земельну частку (пай) належне їй на підстав сертифікату ТР №0085865 [PERSON] . [PERSON] [INFO] померла [INFO] у с. Дорофіївка Тернопільського району Тернопільської області, що підтверджується відповідною копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 21 лютого 2025 року. [PERSON] , [INFO] помер [INFO] . Місцем смерті [PERSON] вказано село Стариця Чугуївського району Харківської області. Згідно переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій України № 376 від 28 лютого 2025 року, до переліку тимчасово окупованої російською федерацією території України належить, зокрема с. Стариця Вовчанської міської територіальної громади Харківської області, датою початку тимчасової окупації вказано 24 лютого 2022 року. З копії листа приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Коломійчука О.І. ввід 14 жовтня 2025 року, вбачається, що [PERSON] 14 жовтня 2025 року звернувся до вказаного приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) після смерті матері [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Нотаріусом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] у Дорофіївській сільській раді склала заповіт на право на земельну часту (пай) в користь [PERSON] . Крім того нотаріусом встановлено, що [PERSON] не був зареєстрований зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини та в строк встановлений законом для прийняття спадщини не звернувся, заяви про прийняття спадщини не подавав, тобто вважається таким що спадщину не прийняв. У зв`язку із наведеним [PERSON] було запропоновано продовжити строк на прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] у судовому порядку. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За змістом ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Ч.1 ст.1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Відповідно до роз`яснень, даних у п.24 постанови Пленум Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до ст.1272 ЦК України у спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини є право звернення до суду для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно до ст.1261 ЦК України позивач є спадкоємцем першої черги за законом. Іншим спадкоємцем першої черги який прийняв спадщину є відповідач [PERSON] , який позовні вимоги визнав. Відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно з ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, що зазначено у ч.3 ст.1272 ЦК України. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строк дії якого неодноразово продовжувався та діє на час розгляду справи. В обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини позивач посилається на те, що під час шестимісячного строк для прийняття спадщини після смерті матері під час виконання бойового завдання загинув його син [PERSON] , що сильно вплинуло на його психічний стан що і стало наслідком пропуску строку для прийняття спадщини після смерті матері. Із досліджених судом матеріалів справи вбачається, що син позивача [PERSON] дійсно загинув на території що вважається тимчасово окупованою російською федерацією у період дії в Україні воєнного стану. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року визначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] з вищевказаних поважних причин пропустив встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини, а тому суд вважає за доцільне позов задовольнити частково та визначити позивачу додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , тривалістю три місяці з дня набрання рішенням законної сили, такий строк суд вважає достатнім для подання відповідної заяви. Згідно з вимогами ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позовна будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Позивачем не було заявлено вимог про стягнення з відповідача на користь позивача витрат зі сплати судового збору, тому судом не вирішується питання про розподіл судових витрат.

Outcome: partial