Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Юніт» (надалі-ТОВ «ФК «Юніт») звернулось до суду з позовом до [PERSON] , у якому просить у рахунок погашення заборгованості за договором про споживчий кредит №15/08/24-06 від 15.08.2024 у сумі 87680,00 грн звернути стягнення на предмет застави легковий автомобіль марки Opel, модель Antara, 2009 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , зареєстрований в ТСЦ 4443 08.10.2022 року, шляхом продажу на прилюдних торгах у тому числі у формі електронних торгів, з визначенням початкової ціни не нижної за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження». В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що 15.08.2024 між ТОВ «ФК «Юніт» та [PERSON] був укладений договір про споживчий кредит №15/08/24-06 у формі електронного документу підписаний позичальником з використанням електронного підпису відповідно до якого позивач надав позичальнику кредит у сумі 60000,00 грн у безготівковій формі, шляхом перерахування на вказану нею банківську карту, на строк 360 днів, до 10.08.2025. З метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним договором 15.08.2024 між ТОВ «ФК «Юніт» та [PERSON] був укладений Договір застави автомобіля, предметом якого є належний заставодавцю легковий автомобіль марки Opel, модель Antara, 2009 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , зареєстрований в ТСЦ 4443 08.10.2022 року. ТОВ «ФК «Юніт» взяті на себе зобов`язання за кредитним договором виконало у повному обсязі, водночас відповідачка взяті на себе зобов`язання виконала лише частково та здійснила всього сім платежів на погашення боргу за кредитом та процентами у зв`язку із чим станом на 04.09.2025 у неї утворилася заборгованість у розмірі 87680,00 грн, з яких: 60000,00 грн-сума непогашеного кредиту та 27680,00 грн-сума несплачених процентів. Відповідно до ст.19 Закону України «Про заставу» та ст.589 ЦК України за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги у повному обсязі, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання та необхідні витрати на утримання заставленого майна та витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги. Разом з позовною заявою до суду подано Витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №95605471 від 07.02.2025, яким підтверджеується здійснення позивачем реєстрації обтяження предмета застави, єдиним обтяжувачем якого є позивач, а також Витяг про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухого майна №99076628 від 04.09.2025, яким підтверджується факт реєстрації відомостей про звернення стягнення на предмет застави до початку процедури звернення. Із урахуванням викладеного, позивач просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, а також стягнути з відповідачки 3028,00 грн. сплаченого судового збору та витрати за професійну правничу допомогу. Ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 24.09.2025 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження із повідомленням(викликом) сторін. Ухвалою суду від 28.10.2025 підготовче провадження у даній справі закрито та призначено її до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 26.01.2026, постановленою без оформлення окремим документом, із зазначенням у протоколі судового засідання, поновлено пропущений позивачем процесуальний строк на подання доказів та долучено до матеріалів справи розрахунок заборгованості за договором про споживчий кредит №15/08/24-06 від 15.08.2024. Представник позивача у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити у повному обсязі, посилаючись на невиконання відповідачкою у повному обсязі своїх зобов`язань за кредитним договором №15/08/24-06 від 15.08.2024. Щодо ухвалення заочного рішення не заперечила. Також до закінчення судових дебатів зробила заяву про те, що докази на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Відповідачка [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася, не повідомивши причин неявки, хоча про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі із копією позовної заяви та доданих до неї документів та судових повісток про виклик за зареєстрованим місцем проживання, що підтверджується долученими до матеріалів справи рекомендованими повідомленнями АТ «Укрпошта» про вручення поштового відправлення із відміткою «вручено особисто» про виклик у судові засідання на 09.10.2025, 28.10.2025, а судові повістки про виклик у засідання на 02.12.2025, 19.12.2025, 26.01.2026 повернуті до суду АТ «Укрпошта» із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відзиву на позов не подавала. Суд вважає, що відповідачка про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила, а тому враховуючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Згідно з ч.1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 15.08.2024 між ТОВ «ФК «Юніт» та [PERSON] був укладений в електронній формі договір про споживчий кредит №15/08/24-06, який підписано позичальником кваліфікованим електронним підписом. Відповідно до умов п.1.1 за цим договором Кредитодавець надає Позичальнику кредит у національній валюті на умовах, передбачених Договором, а Позичальник зобов`язується одержати та повернути Кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Згідно п.п.1.2 - 1.3 договору, сума кредитного ліміту складає: 60000,00 грн; строк кредитування: 360 днів з 15.08.2024 по 10.08.2025. Позичальник зобов`язаний повернути Кредит Кредитодавцю10.08.2025 або достроково. Позичальник зобов`язаний оплатити проценти в рекомендовану дату оплати, зазначену у Графіку платежів (додаток 1), протягом дії кредиту . Тип процентної ставки - фіксована. Процентна ставка складає 0,23% від суми Кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах строку надання Кредиту, зазначеного в пункті 1.3. цього Договору. Цільове призначення Кредиту (мета отримання Кредиту): на споживчі цілі (п.п.13.1-1.6 договору). Відповідно до положень п.п.1.7., 1.8 договору орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладання договору становить: 83.95 % ; орієнтовна загальна вартість Кредиту на дату укладання договору становить 115480 грн. 00 коп. Пунктом 1.9 договору визначено, що строк дії цього договору визначається з урахуванням того, що договір набирає юридичної сили з дати укладення Сторонами та діє до дати, визначеної цим договором, а в частині виконання Сторонами прийнятих зобов`язань - до їх повного виконання Позичальником, а саме: сплатою Кредитодавцю процентів за фактичний період користування кредитом, неустойки при наявності та поверненням суми Кредиту в порядку визначеному Договором. Згідно п.п.1.10, 1.12, 1.15 усі істотні умови договору, порядок їх застосування, погоджені Сторонами під час укладення Договору. Кредит надається із забезпеченням у вигляді застави автомобіля. Застава оформлюється у вигляді окремого Договору застави. Продовження Строку кредитування не передбачено. Відповідно до положень п.п.2.1, 2.18-2.20, 2.23 договору з метою отримання Кредиту Клієнт самостійно ознайомлюється із діючими Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщеними на офіційному сайті Кредитодавця, створює особистий кабінет, заповнює Анкету-заяву, вказуючи всі дані, визначені в Анкеті-заяві як обов`язкові. Анкета-заява підписується КЕП Клієнта. У випадку схвалення Анкети-заяви Інформаційно-комунікаційна система Кредитодавця генерує індивідуальну частину Кредитного договору, що є Офертою та містить усі істотні умови та Договір застави, про що інформує Клієнта в Особистому кабінеті. Клієнт, ознайомившись з усіма істотними умовами Кредитного договору та Договору застави, надає згоду шляхом направлення повідомлень Кредитодавцю, які підписуються КЕП Клієнта. Після підпису Електронних повідомлень Клієнтом у спосіб, передбачений Договором, зазначені повідомлення надходять в Інформаційно-комунікаційну систему Кредитодавця та свідчать/повідомляють Кредитодавця про те, що Клієнт надав згоду (акцептував) на пропозицію (оферту) Кредитодавця щодо укладання договору з Клієнтом та Договору застави. Після зазначених дій (Договір) та Договір застави між Кредитодавцем та Клієнтом (Позичальником) вважаються укладеними і Кредитодавець здійснює дії, передбачені умовами цього договору щодо надання Кредиту. Сторони підтверджують, що Договір та всі Додатки до нього мають таку саму юридичну силу для Сторін, як документи, складені на паперових носіях та скріплені власноручними підписами Сторін, тобто вчинені в простій письмовій формі. Пунктом 3.2 договору визначено, що Сторони погоджуються, що проценти нараховані після закінчення строку Кредиту визначеного Договором є процентами, що нараховуються за неправомірне користування грошовими коштами в розумінні ч.2 ст.625 ЦК України. Кредит надається шляхом перерахування суми кредиту на банківський рахунок Клієнта або реквізитами платіжної картки, вказаної Клієнтом у Особистому кабінеті, що відбувається до 3 банківських днів з моменту укладення Електронного договору (п.3.21 договору). Згідно п.3.4 Договору, проценти за користування кредитом нараховуються на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування Кредитом, з дня видачі Кредиту до дати фактичного повного повернення Кредиту, протягом строку визначеного Договором. Відповідно до п.4.3.1 Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю суму Кредиту та сплатити проценти за користування Кредитом в порядку та строки, визначені Договором. Відповідно до п.5.1 договору кошти Кредиту, одержані Позичальником за Договором, повертаються ним в повному обсязі у валюті кредиту не пізніше дня повернення кредиту (включно), на поточний рахунок Кредитодавця зазначений в розділі 8 договору, шляхом ініціювання переказу коштів з будь-якої платіжної картки Позичальника через POS-термінал в Особистому кабінеті. Пунктом 6.3 договору визначено, що у разі порушення Позичальником строків виконання зобов`язань за Договором щодо повернення Кредиту та/або процентів протягом строку кредитування, Кредитор визнає заборгованість за Кредитом проблемною на третій день після дати прострочення сплати чергового платежу та розпочинає роботу по врегулюванню заборгованості. Підписанням вказаного договору [PERSON] підтвердила, що їй була у чіткій та зрозумілій формі надана інформація, вказана в Законі України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» від 14.12.2021, ст.9 Закону України «Про споживче кредитування» та вона ознайомлена із Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінаносового кредиту ТОВ «ФК «Юніт», повністю їх розуміє, погоджується з ними і зобов`язується неухильно дотримуватись. Укладенням цього договору сторони домовились, що до правочину застосовуються положення Закону України «Про електронну комерцію», а [PERSON] згодна з умовами оферти ТОВ «ФК «Юніт» (п.п.7.3, 7.22, 7.23 договору). У Графіку платежів, що є Додатком №1 до договору про споживчий кредит №15/08/24-06 від 15.08.2024 та його невід`ємною частиною, визначено кількість, розмір та періодичність внесення позичальником платежів з повернення кредиту та сплати за користування кредитом, а саме: дата видачі кредиту 15.08.2024; дата платежу-10.08.2025; чиста сума кредиту 54200,00 грн, сума кредиту за договором 60000,00 грн; кількість платежів-13; сума процентів за кожним платежем-4140,00 грн; інші послуги кредитодавця 4000,00 грн; реальна річна процентна ставка 93751 %; загальна вартість кредиту 115480,00 грн. Окрім цього, 15.08.2024 між ТОВ «ФК «Юніт» (Заставодержатель) та [PERSON] (Заставодавець) був укладений договір застави автомобіля, відповідно до п.1.1 якого Заставодавець з метою забезпечення повного виконання зобов`язання, зазначеного в п.1.2 даного договору, передає в заставу Заставодержателю, а Заставодержатель приймає від Заставодавця в заставу на умовах, визначених даним договором, майно, зазначене в п.1.4 даного договору. Відповідно до п.п.1.2-1.10 договору застави даним договором забезпечується виконання зобов`язань Заставодавця перед Заставодержателем за Договором про споживчий кредит №15/08/24-06, укладеним між [PERSON] та ТОВ «ФК «Юніт» 15.08.2024 року, зі всіма додатковими угодами, змінами і доповненнями до нього, а саме: повернення кредиту у розмірі 60000,00 грн. в строк до 10.08.2025 зі сплатою 83.95% відсотків річних, неустойки та інших можливих витрат Заставодержателя. Погашення заборгованості Заставодавцем за Кредитним договором здійснюється на умовах, визначених кредитним договором. Предметом застави є: легковий автомобіль марки OPEL, модель ANTARA, тип транспортного засобу - легковий автомобіль, 2009 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , державний номер [NUMBER] , зареєстрований в ТСЦ 4443 08.10.2022. Предмет застави належить Заставодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого 08.10.2022. Заставодавець та Заставодержатель дійшли згоди, що вартість предмета застави на момент укладення договору застави складає 330877,00 грн. У разі звернення стягнення на предмет застави за рахунок Заставодавця проводиться оцінка предмету застави на момент проведення стягнення із залученням експерта. На період дії цього Договору Предмет застави залишається у володінні та користуванні Заставодавця. Обтяження Предмета застави підлягає внесенню Заставодержателем до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. За умовами п.п.4.1, 4.4 договору право застави виникає з моменту укладення цього договору та припиняється: а) виконанням у повному обсязі Зобов`язання за Кредитним договором; б) в інших випадках, передбачених чинним законодавством України. Згідно п.4.2 договору застави, у разі невиконання чи неналежного виконання Заставодавцем Зобов`язання в цілому або тієї чи іншої його частини, а також в інших випадках, передбачених цим Договором, Заставодержатель реалізує своє право вимагати дострокового виконання Зобов`язання шляхом звернення стягнення на Предмет застави у порядку, визначеному Кредитним договором та цим Договором. Пунктом 4.3 Договору визначено, що Заставодержатель має право задовольнити за рахунок Предмета застави свої вимоги в повному обсязі, який визначається Заставодержателем самостійно на момент реалізації Права застави, у тому числі, але не виключно: а) основну суму кредиту; б) проценти за користування кредитом; в) комісійні винагороди; г) нараховані та несплачені на момент реалізації Права застави штрафні санкції за порушення Зобов`язань за Кредитним договором (неустойка, пеня, штраф); д) витрати, понесені Заставодержателем у зв`язку зі зверненням стягнення на Предмет застави та його реалізацією; е) завдані Заставодержателю збитки в повному обсязі. Пунктами 6.1, 6.4 Договору визначено, що заставодержатель набуває право вимагати виконання Зобов`язання за Кредитним договором (як такого, Строк платежу за яким настав, так і такого, Строк платежу за яким іще не настав) шляхом звернення стягнення на Предмет застави та його реалізації у разі, якщо у момент настання Строку платежу Зобов`язання (або будь-якої його частини) не буде виконано, а також у будь-який час незалежно від настання Строку платежу у разі невиконання Заставодавцем будь-якого зі своїх обов`язків, передбачених цим Договором та/або Кредитним договором, а також у випадках, якщо будь-яка з гарантій або завірень, наданих Заставодавцем у відповідності до цього Договору, виявиться (стане) недійсною. Звернення стягнення на Предмет застави здійснюється будь-яким, не забороненим законодавством способом. Заставодержатель зобов`язаний у будь-якому разі до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомості про звернення стягнення на Предмет застави. Відповідно до п.6.7 договору звернення стягнення та реалізація Предмета застави за рішенням суду (на підставі виконавчого напису нотаріуса) здійсняється відповідно до чинного законодавства України. Пунктами 8.1, 8.6-8.8 договору застави визначено, що цей договір набуває чинності з моменту його укладення і діє до виконання Заставодавцем Зобов`язання за Крединим договором та додатковими угодами до нього в повному обсязі. Сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між Заставодавцем та Заставодержателем у разі укладення електронного договору в якості підпису Сторін буде використовуватись КЕП Заставодавця та Заставодержателя, що має таку саму юридичну силу, що і власноручний підпис. Укладанням цього договору сторони домовились, що до правочину застосовуються положення Закону України «Про електронну комерцію». Сторони підтверджують, що Електронний Договір та всі Додатки до нього мають таку саму юридичну силу для Сторін, як документи, складені на паперових носіях та скріплені власноручними підписами Сторін, тобто вчинені в простій письмовій формі. Платіжною інструкцією №6 від 15.08.2024 підтверджується факт перерахування ТОВ «ФК «Юніт» на рахунок відповідачки грошових коштів у сумі 54200,00 грн за договором про споживчий кредит №15/08/24-06 від 15.08.2024. Із долученого позивачем Витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна №95605471 від 07.02.2025 слідує, що 07.02.2025 за №31782433 реєстратором Регіональної філії міста Києва та Київської області ДП «Національні інформаційні системи» Кондратюк Н.С. зареєстровано обтяження у виді застави рухомого майна на підставі договору застави, серія та номер: бн, виданий 15.08.2024, видавник ТОВ «ФК «Юніт», об`єкт обтяження автомобіль легковий, марки OPEL, модель ANTARA, номер об`єкта: [NUMBER] , номер державної реєстрації: [NUMBER] , 2009 року випуску, колір сірий, боржник [PERSON] , розмір основного зобов`язання: 60000,00 грн, строк виконання зобов`язання: 10.08.2025; додаткові відомості: кредитний договір №15/08/24-06 від 15.08.2024. Згідно Витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (реєстрація змін) №99076628 від 04.09.2025 вбачається, що 04.09.2025 о 13:25:58 реєстратором Регіональної філії міста Києва та Київської області ДП «Національні інформаційні системи» Кондратюк Н.С. зареєстровано зміну обтяження, а саме: звернення стягнення за кредитним договором №15/08/24-06 від 15.08.2024. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором про споживчий кредит №15/08/24-06 від 15.08.2024 станом на 10.08.2025 заборгованість [PERSON] за вказаним договором становить 87680,00 грн, з яких: 60000,00 грн- заборгованість за сумою кредиту; 27680,00 грн-заборгованість по відсотках. Вказаним розрахунком також підтверджується, що відповідачка користувалась наданими у кредит коштами та здійснювала часткове погашення боргу за кредитом, зокрема нею було здійснено сім платежів, а саме: 10.01.2025 на суму 4500,00 грн, 21.01.2025 на суму 2000,00 грн, 02.02.2025 на суму 2000,00 грн, 03.04.2025 на суму 4500,00 грн, 17.05.2024 на суму 4500,00 грн, 17.06.2025 на суму 3000,00 грн та 21.06.2025 на суму 1500,00 грн, а всього на загальну суму 22000,00 грн, які були зараховані кредитором у рахунок погашення боргу за процентами. З моменту закінчення строку дії кредитного договору нарахування процентів за договором позивачем не здійснювалось. До правовідносин, що виникли між сторонами суд застосовує наступні норми права. Згідно з ч.ч.1,3 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною першою ст.638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.1 ст.641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису. Згідно ч.ч.1,2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (ст.ст.1046-1053), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно ч.1 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Частиною другою ст.639 ЦК України передбачено, що у разі якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 23.02.2020 у справі №404/502/18, від 07.10.2020 у справі №127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується також Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію». У силу ч.1 ст.13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання супровідних послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію»). Згідно п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до положень ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Окрім того, відповідно до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до п.6 ч.1 ст.2 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до п.12 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов`язковим до виконання сторонами. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У частині першій ст. 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. За частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною першою ст.625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Застава є способом забезпечення зобов`язань; у силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду(ст. 1 Закону України «Про заставу», ст.572 ЦК України). Відповідно до ст.16 Закону України «Про заставу» право застави виникає з моменту укладення договору застави, а в разі, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню - з моменту нотаріального посвідчення цього договору, якщо інше не встановлено законом. Якщо предмет застави відповідно до закону чи договору повинен знаходитись у заставодержателя, право застави виникає в момент передачі йому предмета застави. Якщо таку передачу було здійснено до укладення договору, - то з моменту його укладення. Згідно ч.4 ст.577 ЦК України моментом реєстрації застави є дата та час внесення відповідного запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Відповідно до ст.19 Закону України «Про заставу`за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. За змістом ст.20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання строку виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом або договором застави.Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем, приватним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором. Статтею 589 ЦК України передбачено, що у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.21 Закону України «Про заставу» реалізація заставленого майна здійснюється шляхом його продажу на аукціонах (публічних торгах), у тому числі у формі електронних торгів, якщо інше не передбачено договором. Частиною першою ст.25 Закону України «Про заставу» передбачено, що у разі яккщо при реалізації предмета застави виручена грошова сума перевищує розмір забезпечених цією заставою вимог заставодержателя, різниця повертається заставодавцю. Водночас правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна визначається Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Відповідно до ст.2 цього Закону звернення стягнення на предмет обтяження - вжиття обтяжувачем передбачених законом заходів щодо предмета обтяження для задоволення своїх прав чи вимог, які випливають із змісту обтяження. Згідно із ч.1 ст.23 даного Закону обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов`язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, а також в інших випадках, встановлених законом чи договором, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом. При цьому ст.24 зазначеного Закону встановлено порядок звернення стягнення на предмет застави. Зокрема, звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Використання позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження не позбавляє права боржника, обтяжувача або третіх осіб звернутися до суду. Обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов`язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження. Відповідно до ч.ч.2-3 ст.25 вказаного Закону обтяжувач, який звертається до суду з вимогою звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов`язаний до моменту подання відповідного позову до суду письмово повідомити всіх обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження цього ж рухомого майна, про початок судового провадження у справі про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. У разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються: 1) загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті обтяжувачу з вартості предмета забезпечувального обтяження; 2) опис рухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги обтяжувача; 3) заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; 4) спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону; 5) пріоритет та розмір вимог інших обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, які підлягають задоволенню з вартості предмета забезпечувального обтяження; 6) початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження. Якщо інше не передбачено рішенням суду, реалізація предмета забезпечувального обтяження проводиться шляхом його продажу на публічних торгах у порядку, встановленому законом. Судом встановлено та підтверджується дослідженими доказами, що 15.08.2024 між ТОВ «ФК «Юніт» та [PERSON] із дотриманням вимог діючого законодавства був укладений в електронній формі договір про споживчий кредит №15/08/24-06 за умовами якого відповідачка отримала кредит у безготівковій формі у сумі 60000,00 грн на строк 360 днів - до 10.08.2025. У вказаному договорі сторони узгодили розмір кредиту, процентів, строк та умови кредитування, відповідальність за несвоєчасне виконання умов договору, тобто досягли згоди щодо всіх істотних умов договору. З метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника за вказаним договором між сторонами у справі 15.08.2024 був укладений договір застави автомобіля. ТОВ «ФК «Юніт» у повному обсязі виконало свої зобов`язання за вказаним кредитним договором та надало відповідачці кредит у встановленому розмірі. [PERSON] користувалася наданими кредитними коштами та здійснювала часткове погашення боргу за кредитом, про що свідчить наданий позивачем розрахунок, однак взяті на себе зобов`язання за кредитним договором в повному обсязі не виконала, внаслідок чого станом на 10.08.2025 утворилася заборгованість за кредитом у розмірі 87680,00 грн, з яких: 60000,00 грн- заборгованість за сумою кредиту; 27680,00 грн-заборгованість по відсотках, які нараховані у межах строку кредитування. Згідно з вимогами ст.ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України). Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, будь-яких доказів, які б спростовували наведений позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договом або доводили повне виконання нею взятих на себе зобов`язань суду не надала, як і доказів того, що на платіжні картки, які є у її користуванні, грошові кошти на виконання умов вищевказаного договору не надходили, а тому такий розрахунок береться судом до уваги як розмір наявної заборгованості перед позивачем, а саме: заборгованості за тілом кредиту та процентами, яка, як перевірено судом, нарахована відповідно до умов договору. За таких обставин, суд, на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього з`ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, враховуючи факт невиконання відповідачкою взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, забезпечених заставою, приходить до переконання, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Юніт» слід задовольнити та у рахунок погашення заборгованості [PERSON] за договором про споживчий кредит №15/08/24-06 від 15.08.2024, у розмірі 87680,00 грн, з яких: 60000,00 грн- заборгованість за сумою кредиту; 27680,00 грн-заборгованість по відсотках, звернути стягнення на предмет застави згідно договору застави від 15.08.2024, а саме: на належний відповідачці згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 08.10.2022 легковий автомобіль марки OPEL, модель ANTARA, 2009 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , державний номер [NUMBER] , шляхом продажу вказаного транспортного засобу на прилюдних торгах згідно із Законом України «Про виконавче провадження» за початковою ціною, встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідачки слід стягнути на користь позивача 3028,00 грн сплаченого судового збору. На підставі наведенного,

Outcome: approved