Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивує тим, що 16.03.2022 відповідач ознайомився з умовами кредитування та підписав паспорт кредиту. 16.03.2022 відповідач підписав власноручно заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та погодив наступні умови: Тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія до 200000 грн. (п.1.2. Договору); Тип кредитної карти: Картка «Універсальна»; Строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією (п.1.2. Договору); Процентна ставка, відсотків річних: 42,0%. В процесі користування рахунком відбулася зміна відсоткової ставки до 30% річних (п.1.3 Договору); Кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту (п.1.4. Договору); Розмір мінімального обов`язкового платежу: - 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн., щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн., щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення (п.1.4. Договору); Проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 60,00% (п.1.5. та п. 2.1.1.2.12. Договору). Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписано власноруч на планшеті, що відповідає вимогам постанови НБУ від 13.12.2019 №151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України». На підставі укладеного договору відповідач отримав платіжний інструмент - кредитну картку номер - [NUMBER] , строк дії - 10/25, тип - Універсальна, що підтверджується випискою по рахунку. Відповідач користувався кредитним лімітом, відповідно до виписки по рахунку вчиняв операції, таким чином, згідно до положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, що затверджено постановою НБУ №164 від 29.07.2022, відповідач є власником рахунку та держателем платіжного інструменту для здійснення операцій за рахунком. Відповідач користувався кредитним лімітом, повертав використану суму кредитного ліміту та сплачував відсотки за користування кредитним лімітом, але припинив надавати своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором та підтверджується випискою за рахунком. Таким чином, у порушення умов договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, хоча ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 18.11.2025 має заборгованість у сумі 129162,48 грн., яка складається з: - 109886,19 грн. - заборгованість за тілом кредиту, - 19276,29 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав ті інтересів АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Вважаючи свої права порушеними, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором №б\\н від 16.03.2022 у розмірі 129162 (сто двадцять дев`ять тисяч сто шістдесят дві) гривні 48 (сорок вісім) копійок, що складається з: 109886 (сто дев`ять тисяч вісімсот вісімдесят шість) гривень 19 (дев`ятнадцять) копійок заборгованість за тілом кредиту, 19276 (дев`ятнадцять тисяч двісті сімдесят шість) гривень 29 (двадцять дев`ять) копійок заборгованість за простроченими відсотками та судові витрати у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 (сорок) копійок. 31.12.2025 за вх..№8382 відповідач [PERSON] подав відзив на позовну заяву. У відзиві [PERSON] посилається на те, що позовні вимоги визнає частково лише в частині стягнення суми фактичного використання кредитних коштів (тіло кредиту) 109886,19 грн. У решті позовних вимог (стягнення відсотків) заперечує повністю, оскільки: відсутня форма укладення договору та відсутність індивідуально узгоджений умов; кредитні відносини оформлено шляхом підписання ним заяви-анкети про приєднання до «Умов та правил надання банківських послуг» та паспорту споживчого кредиту «Тарифів» АТ КБ «ПРИВАТБАНК», розміщених на сайті; його підпис присутній виключно на останній сторінці анкети-заяви, на сторінках з істотними умовами кредитування (розмір відсоткової ставки, порядок нарахування пені, штрафів) парафів (підписів) немає. Підпису уповноваженого працівника банку також відсутній. Умови про відсотки, пеню та штрафи містяться лише в загальних документах на сайті банку, які банк може змінювати односторонньо, що і було підтверджено банком в позовній заяві, що вони змінили відсотки в односторонньому порядку. [PERSON] зазначив, що він не ухиляється від виконання зобов`язань і має намір погасити тіло кредиту. Готовий звернутися до позивача із заявою про реструктуризацію (зменшення платежу, кредитні канікули). З огляду на його матеріальний стан (відсутність постійного доходу, наявність утриманців) та наявність хворої матері (онкологія, інвалід 2 групи), яка потребує постійного стороннього догляду та коштів на лікування, просив суд надати розстрочку/відстрочку виконання рішення. Просив суд задовольнити позов частково, а саме стягнути з нього на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» лише суму тіла кредиту 109886,19 грн., відмовити в задоволенні решти вимог (стягнення прострочених відсотків), надати розстрочку виконання рішення на 36 місяців рівними частинами (а.с.69-70). 19.01.2026 за вх..№304 представник позивача подав відповідь на відзив в якому посилається на те, що відповідачем було підписано заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг. У даній заяві зазначено, що клієнт який діє на підставі власного волевиявлення, згідно зі статтею 634 Цивільного кодексу України, підписанням цієї Заяви приєднується до розділу «Загальні положення», підрозділів «Кредитні картки», «Поточні рахунки», «Використання картки», «Віддалені канали обслуговування», «Оплата частинами та Миттєва розстрочка», Умов та Правил надання банківських послуг акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі - Умови та Правила), що розміщені в мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua /terms, в редакції, чинній на дату підписання цієї Заяви, які разом становлять Договір банківського рахунка , приймає всі права та обов`язки, встановлені в цьому Договорі та зобов`язується їх належним чином виконувати. Отже, враховуючи вищевикладене, заява про приєднання до Умов та Правил з Умовами та Правилами надання банківських послуг, що розташовані на офіційному сайті Банку (www.privatbank.ua) складають Договір про надання банківських послуг. Паспорт споживчого кредиту та Тарифи Банку (далі - Тарифи) є невід`ємною частиною цього Договору. Банком надано всю необхідну інформацію в письмовому вигляді, результатом чого є факт підписання сторонами кредитного договору. Враховуючи, що законодавчо не встановлений обов`язок кредитора на відібрання підпису позичальника під наданою інформацією, доказом наявності факту ознайомлення Відповідача з умовами кредитування є положення ч. 2 ст. 638, ч. 2 ст. 642 ЦК України, тобто фактичне прийняття пропозиції до укладання договору дією (отримання кредиту боржником та сплата ним періодичних платежів). Таким чином, кредитний договір укладений відповідно до норм чинного законодавства та є чинним. Щодо ознайомлення відповідача з умовами та правилами надання банківських послуг. 16.03.2022 відповідач ознайомився з умовами кредитування та підписав Паспорт кредиту. 16.03.2022 відповідач підписав власноручно Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та погодив умови. Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не наданий, судово-економічні експертизи по справі не призначались. В матеріалах справи відсутні будь-які належні докази погашення кредитної заборгованості за договором. Стосовно посилання відповідача на важкий матеріальний стан. Обставини, на які посилається у своїй заяві відповідач, не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог Банку. Відповідач здійснював погашення кредиту з порушенням термінів і термінів повернення, підтверджується розрахунком заборгованості, наданим позивачем, що підтверджує наміри відповідача про злісне ухилення від виконання зобов`язань за кредитним договором. Відповідач не надав суду жодного доказу важкого фінансового становища з моменту першого порушення умов кредитного договору, а саме прострочення сплати кредиту. Щодо розстрочення виконання рішення суду. Надання розстрочки на строк 36 місяці є надмірним та суттєво порушує законні інтереси Банку-Стягувача, який, відповідно до судового рішення, має право на повне та своєчасне задоволення своїх вимог. Розстрочення виконання рішення суду не буде мати значного ефекту для боржника за причиною продовження дії кредитних правовідносин. У сукупності, з урахуванням заборгованості боржника, на кінець виплат відповідно до розстрочення, у наявності буде новий борг, який донарахується протягом визначеного часу. Відповідач до певного часу належним чином виконував свої зобов`язання за кредитом, що свідчить про те, що відповідач знав про умови кредитування та визнав свої зобов`язання за Договором. Тому посилання відповідача про те, що він не був ознайомлений з умовами кредитування не має прийматись судом до уваги. Просив задовольнити позовні вимоги банку в повному обсязі. (а.с.78-83). Відповідно до ухвали Ямпільського районного суду Вінницької області від 11.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу [PERSON] надіслано копію ухвалу про відкриття провадження у справі на адресу реєстрації рекомендованим листом з повідомленням, яку відповідач отримав - 17.12.2025 (а.с.67). Враховуючи положення 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. При цьому, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 16.03.2022 [PERSON] підписав заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з наступними умовами кредитування: Тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія до 200000 грн. (п.1.2. договору); Тип кредитної карти: Картка «Універсальна»; Строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією (п.1.2. договору); Процентна ставка, відсотків річних: 42,0% (п.1.3 договору); Кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту (п.1.4. договору); Розмір мінімального обов`язкового платежу: - 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн., щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн., щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення (п.1.4. договору); Банк та Клієнт (далі разом іменовані «Сторони») узгодили при наданні Банком будь-яких послуг Клієнту, в т.ч., але не виключно, послуг з переказу коштів, укладення між Сторонами кредитних договорів та будь-яких інших правочинів використання простого електронного підпису. Сторони визнають простим електронним підписом такі способи підписів Клієнта: OTP пароль, QR-код, кнопки «Підпис», «Підписав», «Підтверджую», «Ознайомився» тощо у програмних комплексах, мобільних додатках або на офіційних сайтах Банку у мережі Інтернет, де Клієнту надається технічна можливість ознайомитися з умовами надання відповідної послуги та підписати відповідний договір, дати доручення Банку на здійснення операції з переказу коштів тощо (п.3 договору). Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписано власноруч на планшеті, що відповідає вимогам постанови НБУ від 13.12.2019 №151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України» (а.с.6-16). На підставі укладеного договору відповідачу [PERSON] було видано кредитну картку № [NUMBER] зі строком дії до жовтня 2025 року, тип - Універсальна (а.с.17). Факт отримання та користування відповідачем [PERSON] кредитними коштами, підтверджується випискою за договором №б/н за період з 16.03.2022 по 19.11.2025 (а.с.19-27). Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] , виданої АТ КБ «ПРИВАТБАНК», встановлено, що відповідачеві [PERSON] неодноразово було змінено кредитний ліміт, востаннє, зокрема, 20.06.2025 (а.с.18). Із наданого позивачем розрахунку заборгованості по кредитному договору б/н від 16.03.2022, вбачається, що заборгованість [PERSON] станом на 18.11.2025 складає 129162 (сто двадцять дев`ять тисяч сто шістдесят дві) гривні 48 (сорок вісім) копійок, що складається з: 109886 (сто дев`ять тисяч вісімсот вісімдесят шість) гривень 19 (дев`ятнадцять) копійок заборгованість за тілом кредиту, 19276 (дев`ятнадцять тисяч двісті сімдесят шість) гривень 29 (двадцять дев`ять) копійок заборгованість за простроченими відсотками (а.с.28-34). Надаючи правову оцінку зазначеним обставинам, суд враховує наступне. За приписами ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши усі докази в їх сукупності та беручи до уваги документально підтверджені доводи позивача, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні договірні цивільні правовідносини, за якими позивач зобов`язався надати та надав грошові кошти (кредит) у розмірі та на умовах, встановлених договором, а відповідач [PERSON] зобов`язався повернути кредит та проценти за користування кредитом, однак, у повному обсязі та вчасно свої зобов`язання не виконав. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за кредитним договором виконав, надавши [PERSON] кредит шляхом встановлення кредитного ліміту на рахунок клієнта, що підтверджується належними, допустимими та достатніми доказами, які наявні в справі та не спростовані відповідачем, зокрема: заявою про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг, паспортом споживчого кредиту, довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, довідкою про надання відповідачу кредитної картки, випискою про рух коштів, розрахунком заборгованості за договором № б/н від 16.03.2022 року. У підписаній відповідачем заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг закріплені основні умови кредитування, зокрема зазначені процентні ставки в залежності від типу отриманих карток: 42,0 % - для карт Універсальна, 40.8 % - для карт Універсальна Gold. Слід зауважити, що укладаючи кредитний договір, [PERSON] повинен був розуміти, що за користування позиченими коштами необхідно сплатити відсотки, адже основною умовою кредитування є те, що банк чи інша фінансова установа надає кошти в борг, а позичальник повертає їх не тільки в повному обсязі, але й сплачує винагороду у вигляді відсотків за користування. Суд відхиляє доводи відповідача про те, що він не погоджував істотні умови кредитного договору, зокрема щодо розміру процентної ставки, з підстав розміщення його підпису лише на останній сторінці анкети-заяви. З матеріалів справи вбачається, що анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг містить усі істотні умови кредитного договору, у тому числі вид кредиту, розмір кредитного ліміту, строк кредитування, порядок погашення заборгованості та розмір процентної ставки. Вказаний документ є цілісним письмовим правочином, текст якого викладено послідовно та логічно, а підпис відповідача на останній сторінці анкети-заяви підтверджує його волевиявлення щодо прийняття всіх умов договору в повному обсязі. Чинним законодавством не передбачено обов`язку сторони правочину проставляти підпис на кожній сторінці документа або під кожною його умовою. Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною, при цьому розміщення підпису наприкінці документа є загальноприйнятою діловою практикою та не впливає на дійсність правочину. Крім цього, слід зазначити, що [PERSON] отримує послуги банку з 2022 року, тому у відповідача було достатньо часу для вивчення правил та умов надання банківських послуг, крім того фактичне отримання відповідачем кредитних коштів, користування кредитним лімітом, здійснення операцій за рахунком та часткова сплата заборгованості, у тому числі процентів, свідчать про прийняття ним умов кредитного договору та підтверджують факт погодження істотних умов кредитування. Отже, твердження відповідача про непогодження істотних умов договору з підстав розміщення підпису на останній сторінці анкети-заяви є безпідставними та спрямованими виключно на уникнення виконання взятих на себе договірних зобов`язань. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості у розмірі 129162,48 грн., що складається з: 109886,19 грн. заборгованість за тілом кредиту, 19276,29 грн. заборгованість за простроченими відсотками. Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені - платіжним дорученням №BOJ65B4EVJ від 25.11.2025, за правилами ст.141 ЦПК України покладаються на відповідача, а тому суд має підстави для стягнення із відповідача на користь позивача судових витрат по оплаті судового збору у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 (сорок) копійок. Щодо розстрочення виконання рішення, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1 ст.267 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Згідно частин 1, 3, 4 ст. 435 ЦПК України,за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення (частина п`ята статті 435 ЦПК України). Вирішуючи питання про розстрочення виконання судового рішення суд бере до уваги матеріальний стан відповідача [PERSON] , який протягом 2024-2025 років немає постійних доходів, що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору, здійснює догляд за хворою матір`ю, яка є особою із інвалідністю 2 групи та потребує постійного стороннього догляду, що підтверджено висновком про наявність порушення функцій організму, через які невиліковні хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі №130 від 13.11.2025 та актом про встановлення факту здійснення особою постійного догляду від 19.11.2025. Оцінюючи наведені обставини у сукупності, суд доходить висновку, що вони істотно ускладнюють одноразове виконання рішення суду в повному обсязі, однак не свідчать про повну неможливість його виконання. Враховуючи наведені норми та обставини даної справи, з урахуванням необхідності забезпечення балансу інтересів сторін, суд вважає за можливе частково задовольнити клопотання відповідача та розстрочити виконання рішення суду строком на 12 місяців рівними щомісячними платежами. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial