Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

І. Виклад позиції позивача. 15 жовтня 2025 року позивач через канцелярію суду звернувся до суду з позовом до відповідача про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, у якому просив визначити позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , [INFO] , який був зареєстрований та на день смерті проживав за адресою: [ADDRESS] . За життя [PERSON] склав заповіт, згідно якого, заповів усе належне йому майно, яке складається з квартири [ADDRESS] позивачу. В січні 2025 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Довгань О.І. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але отримав постанову про відмову у вчиненні означеної нотаріальної дії у зв`язку з пропуском 6-ти місячного строку для прийняття спадщини. Вказує, що встановлений законом строк на прийняття спадщини пропущено з поважних причин, оскільки від початку російського вторгнення в Україну 24 лютого 2022 року, територія Херсонської області перебувала під ударами збройних сил російської федерації. Відповідно до Наказу 22.12.2022 №309, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2022 року за №1668/39004 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією» Херсонська міська територіальна громада включена до переліку територій, де в період з 11.11.2022 по 01.05.2023 велися бойові дії. Постійні обстріли по м. Херсону продовжуються, що робить життя, вільне пересування містом неможливим та ускладненим. У зв`язку з цим у позивача не було об`єктивної можливості своєчасно звернутися із заявою до нотаріуса для прийняття спадщини. Вказані обставини вважає поважними для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, а тому звертається до суду з вказаним позовом. ІІ. Виклад позиції відповідача. 16 січня 2026 року від представника відповідача через систему «Електронний суд» надійшла заява про розгляд справи без його участі. При прийнятті рішення у справі покладалися на розсуд суду. ІІІ. Процесуальні дії суду у справі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 16.10.2025 року позовну заяву залишено без руху з наданням позивачу 5-денного строку для усунення недоліків. 18.11.2025 року позивач через канцелярію суду подав заяву на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху, яку відповідно до Журналу реєстрації вхідної кореспонденції передано головуючому судді 19.11.2025 року. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 21.11.2025 року, у справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 21.01.2026 року. 16.01.2026 року представник відповідача через систему «Електронний суд» подав заяву про розгляд справи без участі сторони відповідача. При прийнятті рішення у справі покладався на розсуд суду. 21.01.2026 року позивач через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі. Просив закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 21.01.2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 12.02.2026 року. 12.02.2026 року від позивача через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Просив їх задовольнити. Представник позивача у підготовче засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Раніше подав заяву про розгляд справи без його участі. У час призначений для розгляду справи учасники судового провадження не з`явилися. Про день, час та місце проведення судового засідання повідомлялися належним чином, у раніше поданих заявах учасники судового провадження просили вирішити справу без їх участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, враховуючи згоду позивача та відповідача на розгляд справи у їх відсутності, та наявності в матеріалах справи відповідних заяв поданих відповідачем щодо заявленого позову, суд постановив розглянути справу за відсутності учасників справи, крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані сторонами докази та повідомлені ними обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин. 18 січня 1969 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, про що міським РАЦС м. Херсон складено відповідний актовий запис №100 та видано свідоцтво про одруження серії [NUMBER] . Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу « [PERSON] ». [INFO] народився [PERSON] , про що 01 червня 1970 року м/б РАЦС м. Херсон складено відповідний актовий запис №2160 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Батьком [PERSON] зазначено [PERSON] . Матір`ю [PERSON] . 09.02.2001 року на підставі розпорядження міського голови м. Херсона [PERSON] видано свідоцтво № [NUMBER] про право власності на квартиру [ADDRESS] , житловою площею - 30,0 м.2, загальною 44,8 м.2 14 січня 2014 року [PERSON] , [INFO] складено заповіт зареєстрований в реєстрі за №1-24 та посвідчений державним нотаріусом Третьої Херсонської державної нотаріальної контори Збутевич О.М., відповідно до якого усе належне йому майно заповів [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , про що 19 липня 2023 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) складено відповідний актовий запис №1180 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Згідно довідки №208 виданої відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Херсонської міської ради 13.01.2025 року, за адресою [ADDRESS] у період з 12.06.2023 року по 14.06.2023 року зареєстровані/були зареєстровані [PERSON] , [INFO] ,(період реєстрації з 08.02.1973-по т.ч.); [PERSON] , [INFO] (період реєстрації: з 01.07.1980 по 19.07.2023). Відповідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі за №79668708 від 09.01.2025 року до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи у Спадковому реєстрі: за №73491002; номер у нотаріуса: 3/2025 відносно [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.01.2025 року приватний нотаріус Херсонського МНО Довгань О.І. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом щодо майна, яке залишилось після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини, фактичне прийняття спадщини не підтверджено. Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 01.10.2025 року ухваленого у цивільній справі №766/2388/25 [PERSON] відмовлено у задоволенні позовних вимог про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. За обставинами встановленими в ході розгляду справи №766/2388/25 [PERSON] , 27.01.2025 року подала заяву приватному нотаріусу про відмову від спадщини на обов`язкову частку у спадщині, як пенсіонер, вказала, що не заперечує проти видачі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] . У відповідності до приписів ст.82 ЦПК України обставини встановлені рішенням суду у господарській, цивільній, адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини, якщо інше не встановлено законом. V. Оцінка Суду. Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 12 частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.ст.1217, 1218 ЦК України). Частинами 1, 2 ст. 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). За ч. ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Частиною 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємцю, який пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви У відповідності до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила вказаної статті можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; ці обставини визнані судом поважними. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року при розгляді справ про визначення додаткового строку для прийняття спадщини судам слід перевіряти наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Згідно Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», вбачається що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , про що 19.07.2023 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) складено відповідний актовий запис №1180 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . За життя, 14.01.2014 року [PERSON] , [INFO] склав Заповіт відповідно до якого на випадок своєї смерті заповів належне йому майно [PERSON] , [INFO] . У встановлений законом строк для прийняття спадщини позивач не звернувся із відповідною заявою, оскільки за об`єктивних обставин(оголошення військового стану на всій території України та оголошення території міста Херсон та Херсонської області територією бойових дій) був позбавлений можливості звернутися до нотаріуса із відповідною заявою про прийняття спадщини у визначений законом строк. За інформацією у Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі за №79668708 від 09.01.2025 року до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи у Спадковому реєстрі: за №73491002; номер у нотаріуса: 3/2025 відносно [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] заведено спадкову справу на підставі заяви [PERSON] . Відповідно до обставин, встановлених рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 01.10.2025 року [PERSON] , дружина спадкодавця, заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори після смерті спадкодавця не подавала, а подала заяву про відмову у прийнятті спадщини, вказані обставини в силу вимог ст. 82 ЦПК України додатковому доказуванню не підлягають. Відомості про виклик нотаріусом спадкоємця за заповітом для повідомлення про його наявність та вчинення нотаріальних дій в матеріалах справи відсутні. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Предметом доказування у справі є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Враховуючи, що Законодавець не визначив переліку причин, які є поважними при пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини, суд у кожному конкретному випадку, виходячи з аналізу конкретних обставин пропуску строку, вирішує питання про те, чи є причина його пропуску поважною. Тобто, питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника, інших осіб, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором. Так, причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: обставина, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення дій у визначений законом строк, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, протягом строку, який пропущено, що підтверджується належними і допустимими засобами доказування. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для сторони на вчинення певної дій. Відповідно до ч. 2 ст. 82 ЦПК України обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. В ході судового розгляду справи судом встановлено, що позивачем було пропущено строк на подання заяви про прийняття спадщини, у зв`язку із вторгненням в Україну збройних сил рф та встановленням на всій території України воєнного стану, тобто такі обставини виникли незалежно від волі позивача, а відтак суд вважає причини пропуску строку на подання заяви позивача про прийняття спадщини поважними. Крім того, враховуючи критерій «справедливої рівноваги(балансу)» між інтересами держави(суспільства) пов`язаними із втручанням у право власності, та інтересами особи, яка так чи інше страждає від такого втручання, який передбачає наявність розумного співвідношення між поставленою метою та засобами, які використовуються для її досягнення, суд констатує, що позивачем на захист свого спадкового права подано заяву до нотаріального органу про прийняття спадщини, однак від об`єктивно незалежних від позивача обставин, така дія ним вчинена поза межами строку визначеного законом, але вчинена, що свідчить про наявність у позивача волі на ствердження своїх спадкових прав. Враховуючи встановлені під час судового розгляду обставини, суд визнає поважними причини пропуску строку позивачкою для звернення із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса і вважає за можливе визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини тривалістю в три місяці з дня набрання рішенням законної сили, який буде достатнім для подання відповідної заяви. З огляду на викладене позов підлягає задоволенню. VІ. Заходи забезпечення позову (заяви). Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. VIІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Позивачем не заявлено вимогу про стягнення судових витрат з відповідача.

Outcome: approved