Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

Представник ТОВ «Факторинг Партнерс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов мотивований тим, що 14.07.2021 року між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 658699, який підписано електронним підписом позичальника, що відтворений шляхом використання одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписанням договору кредиту відповідач підтвердив, що був ознайомлений з усіма його умовами, в тому числі правилами надання коштів у позику, що розміщена на сайті фінансової компанії: https://sloncredit.ua/. За умовами договору відповідачу було перераховано кредитні кошти на картковий рахунок у сумі 37 500 грн. 31 січня 2025 року між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу № 31012025, відповідно до умов якого ТОВ «Слон Кредит» відступило право вимоги за кредитним договором № 658699 від 14.07.2021 року на користь ТОВ «Факторинг Партнерс». ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 64 712,15 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 33359,37 грн.; заборгованість за відсотками 31 352,78 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заявлену суму заборгованості, а також сплачений судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу. В судове засідання представник позивача не з`явився, однак у поданій заяві просить справу слухати у його відсутності на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Причини його неявки суду невідомі. Відповідачем відзиву на позов до суду не подано. Судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі частини 4 статті 223 та частини 1 статті 281 ЦПК України, оскільки відповідач належним чином повідомлявся про день, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин і не повідомив причини неявки та не подав відзив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ухвалою судді від 12 серпня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Суд, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] 14.07.2021 року укладено договір № 658699 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого загальний розмір кредиту складає 37 500 грн., строк кредиту 1096 днів, кінцевий термін повернення 14.08.2024 року. Фіксована процентна ставка за перший день користування кредитом становить 25% в день, всі наступні дні і до кінця строку надання кредиту 100% річних. Згідно з п. 1.2 договору на умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Згідно з п. 2.1 - кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування: у розмірі 30 000,00 гривень на поточний рахунок Споживача, на користь Товариства з метою виконання зобов`язань з оплати Процентів за перший день користування кредитом, відповідно до п.3.5. Договору Відповідно до п.3.1. Проценти, що нараховуються за цим Договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за Договором здійснюється в межах строку надання кредиту, визначеного у пункті 1.4. Договору, на залишок заборгованості за кредитом, що вказаний в Графіку платежів, виходячи з припущення, що Споживач виконає свої зобов`язання на умовах та в строки, передбачені Договором. Підписанням Паспорта споживчого кредиту від 14.07.2021 року [PERSON] підтвердила отримання та ознайомлення з інформацію про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних ним умов кредитування. 31 січня 2025 року між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено Договір факторингу № 31012025, відповідно до умов якого право вимоги за договором № 658699 перейшло до ТОВ «Факторинг Партнерс» на загальну суму 64712,15 грн., що підтверджується реєстром боржників. Згідно з розрахунком ТОВ «Слон Кредит» заборгованості відповідача за кредитним договором про відкриття кредитної лінії № 658699 від 14.07.2021 року станом на день формування позовної заяви становить 64 712 грн. 15 коп., у тому числі: заборгованість за кредитом 33359 грн. 37 коп., заборгованість за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги 31 352 грн. 78 коп. Відповідно до ч. 1ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з положеннями статей 3, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей визначених родовими ознаками. Згідно з ч. 1 ст. 1047 ЦК України у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, договір позики укладається у письмовій формі незалежно від суми. Відповідно до ч. 1ст. 207ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно зі ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Відповідно до ст. 3, 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. [PERSON] свої зобов`язання не виконувала, у зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість за вказаним кредитним договором. При цьому заперечень від останньої з даного приводу до суду не надходило. Відповідач не підтвердив факту належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту, як і не подав будь-яких доказів на спростування користування наданими йому кредитними коштами. Факт переходу права вимоги до [PERSON] від ТОВ «Слон Кредит» до ТОВ «Факторинг Партнерс» підтверджується описаними вище договором надання послуги з факторингу, реєстром боржників, актом прийому-передачі та платіжною інструкцією, та відповідає вимогам ст. 1077, 1078 ЦК України, відповідно до яких за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Договір, укладений між відповідачем та первісним кредитором, договір надання послуг з факторингу, укладені між первісним кредитором та ТОВ «Факторинг Партнерс» у встановленому порядку недійсними не визнані, тобто, в силу положень ст. 204 ЦК України, діє презумпція правомірності указаних правочинів. Тобто, позивач належним чином підтвердив своє право вимоги до відповідачки за спірним кредитним договором. Відповідно до ст. ст.12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Згідно ч.1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом перевірено факт надання кредитних коштів, правильність нарахування тіла кредиту та встановлено, що вказані суми відповідають умовам укладеного договору. Доказів погашення кредитної заборгованості матеріали справи не містять. З огляду на те, що ТОВ «Слон Кредит» як первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором перед відповідачем виконало у повному обсязі, будь-яких доказів на спростування вказаного суд не встановив, а відповідач не надав, факт переходу прав вимоги знайшов своє підтвердження, тому, враховуючи правомірність набуття прав вимоги ТОВ «Факторинг Партнерс», суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог до [PERSON] в частині стягнення заборгованості в сумі 64 712,15, з яких: заборгованість за тілом кредиту 33359,37 грн.; заборгованість за відсотками 31352,78 грн. Відповідач не спростував належними засобами доказування наявності заборгованості перед позивачем у вказаному розмірі, будь-якого контррозрахунку заборгованості суду не надав, як і не заперечив щодо складових суми заборгованості, порядку та підставності їх нарахування. Питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України, при цьому враховує, що до судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи, останній відносить оплату судового збору у розмірі 2422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією. Враховуючи, що суд дійшов висновку про задоволення позову, то, згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір необхідно стягнути з відповідачки. Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне. Згідно із ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Позивач на підтвердження понесених витрат на правничу професійну допомогу в розмірі 16 000 грн. надав договір № 02-07/2024 про надання правової допомоги від 02 липня 2024 року, який укладений між АО «Лігал Ассістанс» та ТОВ «Факторинг Партнерс», в якому визначено, що вартість послуг узгоджується сторонами у заявці на надання юридичної допомоги, які є невід`ємними додатками до цього договору; прайс-лист АО «Лігал Ассістанс», де визначена вартість усіх видів послуг; заявку на надання юридичної допомоги № 458 від 02.06.2025 та витяг з акта № 13 від 30.06.2025 про надання юридичної допомоги від 30.06.2025, згідно з якими АО «Лігал Ассістанс» та ТОВ «Факторинг Партнерс» погодили надання таких послуг по супроводу примусового стягнення заборгованості з [PERSON] : надання усної консультації (2 год.) - 4000 грн.; складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду (4 год.) - 12000 грн. Таким чином, позивач на обґрунтування понесених витрат на професійну правничу допомогу у справі подав належні та допустимі докази, що описані вище. При цьому, відповідач не заявляв клопотання про зменшення розміру судових витрат, про їх неспівмірність з позовними вимогами, як і не вказував на обставини, за яких, як на його думку, заява не підлягала би до задоволення. Враховуючи викладене, суд виснує, що вказані докази у сукупності доводять наявність та реальність витрат позивача на правову допомогу. Тому, зважаючи те, що позовні вимоги задоволено повністю, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 16 000 грн. Виходячи із викладеного,

Outcome: approved