Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (далі ТОВ «Укр Кредит Фінанс») Білоус Д.В. (діє на підставі самопредставництва) звернулася до суду з позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути в користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» з відповідачки заборгованість за Кредитним договором №1342-4177 від 02.02.2024 в розмірі 41598,12 грн, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 9300 грн; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 32298,12 грн; а також судові витрати: 2422,40 грн сплаченого позивачем судового збору. У обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 02.02.2024 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» і фізичною особою [PERSON] за допомогою вебсайту (credоs.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», у рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії №1342-4177. Відповідно до умов Кредитного договору Кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати Відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, сума кредиту - 7800,00 грн; строк кредитування - 300 днів; базовий період - 21 день; пільгова ставка 0,01% в день, знижена % ставка - 2,50% в день; стандартна % ставка - 2,50 % в день. Також Додатковою угодою №1 від 03.02.2024 до Договору про відкриття кредитної лінії №1342-4177 від 02.02.2024 Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 1 500 грн. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного Кредитного договору та додаткового договору. Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного Кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання Кредитодавця, а саме: отримавши кредитні кошти, Відповідач не скористався своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення Кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. Відповідач частково оплатив заборгованість за вказаним договором. У подальшому, відповідач всупереч умовам Кредитного договору, ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування» та ст.ст. 525, 526, 530, 536, 610, 612 ЦК України порушив вищезазначені умови Кредитного договору і в кінцевому підсумку не повернув в повному обсязі кредит Кредитодавцю, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед Кредитодавцем за договором. Кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до Позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме: часткового списання заборгованості Позичальнику за нарахованими процентами у загальній сумі 27686,88 грн за умови погашення Позичальником решти заборгованості за Кредитним договором в розмірі 41598,12 грн. Відтак позивач просить стягнути в судовому порядкучастину заборгованості, зокрема, прострочену заборгованість за кредитом 9300 грн; прострочену заборгованість за нарахованими процентами 32298,12 грн, всього в розмірі 41598,12 грн. Просить позов задовольнити. Ухвалою судді від 07 січня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в справі та визначено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судові засідання не прибув, у матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судові засідання 26 січня 2026 року та 12 лютого 2026 року не прибула, про дату, час та місце судових засідань повідомлялася належним чином шляхом направлення рекомендованого поштового відправлення за зареєстрованим місцем її проживання. Судові повістки повернуто без вручення з відміткою в поштовому повідомленні про відсутність одержувача за вказаною адресою. При цьому, відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України вважається, що такі судові повістки відповідачу вручені. Причин своєї неявки відповідач не повідомила, правом на подачу відзиву не скористалася. Враховуючи повторну неявку відповідача в судові засідання та згоду позивача на проведення заочного розгляду справи, суд відповідно до вимог ч.4 ст.223, ст.280 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось (у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. У відповідності до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк (ст.ст.526, 530 ЦК України). За умовами ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. У частині ч.2 ст.639 ЦК України визначено що, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19. Згідно з ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом (ст.1054 ЦК України). ). Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Зокрема, вказаний Закон визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Положеннями ст.3 даного Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до змісту ч.7 ст.11 Закону «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому, зокрема, Цивільним кодексом України, іншими актами законодавства. Відповідно до частин 3, 6, 8 статті 11 Закону «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції: якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Суд установив, що 02.02.2024 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та відповідачем [PERSON] укладено Договір про відкриття кредитної лінії № 1342-4177 (а.с.10-17). Згідно з умовами договору, позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб в сумі 7800 грн, дата видачі кредиту: 02.02.2024, останній календарний день першого базового періоду 22.02.2024. Відповідно до п. 2.1, 2.2 Договору про відкриття кредитної лінії кредитодавець відкриває для позичальника кредитну лінію на умовах, визначених цим договором. Кредитодавець відкрив кредитну лінію для позичальника шляхом надання кредиту на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому цим договором. Цей Договір укладається сторонами у вигляді електронного договору в розумінні Закону України «Про електронну комерцію» (п.3.1 Договору). Відповідно до п.3.10 Договору укладаючи цей Договір, Кредитодавець та Позичальник визнають усі документи (в тому числі цей Договір), підписані з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем), еквівалентними за значенням (з точки зору правових наслідків) документам у письмовій формі, підписаним власноручно, що повністю відповідає положенням ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію». Сторони підтверджують, що цей Договір, укладений в електронній формі, має таку саму юридичну силу для Сторін, як і документи, складені на паперових носіях та скріплені власноручними підписами Сторін, тобто вчинені в простій письмовій формі. Підписуючи цей Договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, Позичальник підтверджує свою повну обізнаність та згоду з усіма (в тому числі істотними) умовами цього Договору та Правил. Плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів за користування Кредитом. Тип процентної ставки за користуванням Кредитом фіксована (п.4.7 Договору). Строк кредитування, тобто, строк на який надається Кредит Позичальнику: 300 календарних днів з моменту перерахування Кредиту Позичальнику. Надання додаткових грошових коштів позичальнику у рахунок кредиту на підставі Додаткової угоди не змінює строк кредитування. Дата повернення (виплати) кредиту 27.11.2024 (п.4.12 Договору). Нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми Кредиту за кожен день користування Кредитом, починаючи з дня видачі Кредиту до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту, за наступною ставкою: Стандартна процентна ставка становить 2,5% за кожен день користування Кредитом (п.4.10 Договору). Позичальник має право у будь-який час повністю або частково достроково повернути отриманий Кредит (п.5.2 Договору). Денна процентна ставка 2,5% (п.4.15), у п.4.16 п.4.18 вказано розрахунок денної процентної ставки та загальні витрати за споживчим кредитом. Додатковою угодою №1 від 03.02.2024 до Договору про відкриття кредитної лінії №1342-4177 Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 1 500 грн (а.с.30-32). Сторони також узгодили, що цей Договір про відкриття кредитної лінії та Правила відкриття кредитної лінії разом складають єдиний договір та визначають усі істотні умови Договору та надання Кредиту. Невід`ємною частиною цього Договору є додатки: (1) Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), (2) Паспорт споживчого Кредиту, (3) Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором (Графік платежів за Договором) відповідно до Методики Національного банку України (п.11.1, 11.13 Договору про відкриття кредитної лінії). Вищевказаний Договір про відкриття кредитної лінії, Правила відкриття кредитної лінії,Додаткову угоду №1 від 22.04.2024 відповідач підписала за допомогою одноразового ідентифікатора (а.с.17, 25, 31), що відповідає вимогам чинного законодавства. Вказаний договір у встановленому законом порядку відповідачем не оспорювався та не визнавався недійсним. Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами 02.02.2024 в електронній формі, після укладення якого між сторонами виникли взаємні права та обов`язки. Позивач умови укладеного договору виконав, оскільки надав відповідачукредитні кошти в сумі 7800 грн, які перераховано за номером особистого електронного платіжного засобу № 414962*8749, що був вказаний відповідачем у договорі про відкриття кредитної лінії, а також відповідачу надано додаткові кредитні кошти в сумі 1500 грн відповідно до Додаткової угоди №1 (а.с.29, 33). [PERSON] взяті на себе зобов`язання за договором з повернення кредитних коштів, сплати відсотків за користування ними належним чином не виконала, у зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за Договором №1342-4177 від 02.02.2024 відповідачці нараховано станом на 27.11.2024 таку заборгованість: за наданим кредитом (тілом кредиту) - 9300 грн, прострочені відсотки 59985 грн. Разом з тим, як зазначив представник позивача в позовній заяві, позивачем прийнято рішення про застосування до позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», зокрема, часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у сумі 27686,88 грн за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором у розмірі 41598,12 грн, а тому позивач просить стягнути з позичальника лише заборгованість у розмірі 41598,12 грн, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 9300 грн; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 32298,12 грн. Проте щодо розміру заборгованості суд зазначає наступне. Укладений договір №1342-4177 від 02.02.2024 є договором споживчого кредитування. Із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що нарахування процентів за кредитом здійснювалось кредитором за період з 02.02.2024 по 22.02.2024 із застосуванням зниженої процентної ставки у розмірі 0,01 % в день, за період з 23.02.2024 по 27.11.2024 із застосуванням процентної ставки у розмірі 2,5 % в день. Цивільне законодавство встановлює презумпцію свободи договору, яка полягає насамперед у вільному волевиявленні особи на вступ у договірні відносини, а також у вільному визначенні особою умов договору в яких фіксуються взаємні права та обов`язки його сторін. Свобода договору не є абсолютною (необмеженою), вона існує в рамках норм чинного законодавства, а дії сторін договору мають ґрунтуватися на засадах розумності, добросовісності та справедливості, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору. Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері визначені Законом України «Про споживче кредитування». Так, Законом України №3498-IX від 22.11.2023 «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав законної сили 24.12.2023, внесено зміни до статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», та доповнено її частиною 5, відповідно до якої максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%. Вказаним Законом Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» доповнено пунктом 17, в якому передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів -2,5%; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Таким чином, нормами Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що при укладенні договорів про споживчий кредит максимальна денна процентна ставка 2,5% застосовується до 22.04.2024, 1,5% - до 20.08.2024, а з 21.08.2024 діє процентна ставка 1%. Відповідно до ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. На підставі викладеного суд дійшов висновку, що розмір заборгованості за процентами за користування кредитом, який підлягав до нарахування відповідачці за договором про відкриття кредитної лінії від 02.02.2024 та Додатковою угодою №1 від 03.02.2024 становить: 35014,5 грн, з яких: 9067,50 грн - проценти за період з 02.02.2024 по 22.04.2024 (відсотки нараховано в розмірі 0,01 % до 22.02.2024, та в розмірі 2,5 % з 23.02.2024 по 22.04.2024), 16740 грн - проценти за період з 23.04.2024 по 20.08.2024 (9300 грн тіло кредиту х 1,5 % х 120 днів), 9207 грн - проценти за період з 21.08.2024 по 27.11.2024 (9300 грн тіло кредиту х 1 % х 99 днів). Відтак, зазначені в позовній заяві твердження позивача про нарахування відповідачці відсотків у розмірі 59985 грн є не обґрунтованими, нарахування відсотків у такому розмірі не ґрунтується на нормах чинного законодавства. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач частково здійснювала платежі на погашення заборгованості, зокрема, оплатила нараховані відсотки за користування кредитом в розмірі 4901,88 грн. Доказів на погашення відповідачем решти заборгованості матеріали справи не містять. Відтак суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за договором, зокрема, по тілу кредиту в розмірі 9300 грн, процентів за користування кредитом в розмірі 30112,62 грн (35014,5 грн нарахованих відсотків - 4901,88 грн добровільно сплачених відповідачкою на погашення відсотків), а всього 39412,62 грн, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Підстави для стягнення з відповідача решти 2185 грн пред`явлених до стягнення відсотків відсутні, оскільки такі нараховані позивачем понад гранично допустимі законом ставки, з порушенням норм Закону України «Про споживче кредитування». У цій частині вимоги позивача не ґрунтуються на законі й не підлягають задоволенню. Нарахування процентів за договором споживчого кредиту, які є завищеними, не відповідає передбаченим у пункті 6 статті 3, частині 3 статті 509, частинах 1, 2 статті 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Відтак позов підлягає частковому задоволенню. Відповідач не скористалася процесуальним правом висловити свої заперечення на позов, не надала суду доказів, які б спростовували погодження із банком усіх істотних умов договору, не висловилась щодо несправедливих умов нарахування розміру відсотків. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При зверненні до суду з позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 грн (позовна заява подана в електронній формі, що є підставою для застосування коефіцієнта 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору). Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд ухвалив рішення про часткове задоволення позову, - з відповідача підлягає стягненню в користь позивача оплачений судовий збір в сумі 2295,13 грн (39412,62 грн х 2422,40 грн / 41598,12 грн).

Outcome: partial