Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-10 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УСГ» звернулось до Печерського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку суброгації, в якому просило стягнути з відповідача на свою користь суму страхового відшкодування у розмірі 112 037,97 грн, а також 3028,00 грн витрат з оплати судового збору. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що 22 вересня 2021 року між ПАТ «Страхова компанія «УСГ» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №28-0199-21-00288, предметом якого є страхування транспортного засобу Nissan Qashqai, д.н.з. [NUMBER] . 31 грудня 2021 року о 10 год 35 хв у м. Києві по вул. Саксаганського, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Nissan Qashqai, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , та транспортного засобу Mazda 3, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 21 лютого 2022 року відповідача визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст..124 КУпАП. 31 грудня 2021 року страхувальник звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування й надав всі необхідні документи, на підставі яких позивачем здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 226 881,80 грн. 20 липня 2022 року позивачем на підставі рахунку №х558725 від 18 липня 2022 року було складено страховий акт №STOKA-1000000375|1 та розрахунок страхового відшкодування до нього, на підставі чого позивач здійснив доплату страхового відшкодування в розмірі 13 856,17 грн, а всього здійснено оплату на суму 240 737,97 грн. Цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована в АТ СК «Інго», згідно з полісом ЕР-205812171. 17 лютого 2022 року АТ СК «Інго» сплатила позивачу страхове відшкодування в розмірі ліміту передбаченого полісом у розмірі 128 700 грн, тому різниця в сумі 112 037,97 грн між здійсненою позивачем страховою виплатою та отриманим позивачем страховим відшкодуванням, підлягає стягненню з відповідача. Відповідач в досудовому порядку не виконала вимогу позивача про відшкодування сплаченого страхового відшкодування, а тому позивач просить позов задовольнити. Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 20 грудня 2024 року справу направлено за підсудністю до Голосіївського районного суду міста Києва. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 04 лютого 2025 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. Копії ухвали суду та позовної заяви з додатками направлялися відповідачу за останньою відомою зареєстрованою адресою місця проживання, однак конверт повернувся з відміткою про причини повернення «за закінченням терміну зберігання». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Крім цього, на офіційному веб-сайті судової влади України розміщено оголошення про повідомлення відповідача про судовий розгляд справи. Відзиву на позов та клопотання про відкладення розгляду справи відповідач не подавав. Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. На підставі наведеного, суд вважає, що відповідач був належним чином сповіщений про проведення судового розгляду цивільної справи. Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 22 вересня 2021 року між ПАТ «Страхова компанія «УСГ» та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №28-0199-21-00288, предметом якого є страхування транспортного засобу Nissan Qashqai, д.н.з. [NUMBER] . 31 грудня 2021 року о 10 год 35 хв у м.Києві по вул.Саксаганського, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Nissan Qashqai, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , та транспортного засобу Mazda 3, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 21 лютого 2022 року у справі № 752/436/22, відповідача [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 31 грудня 2021 року страхувальник [PERSON] звернулась до позивача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. 25 січня 2022 року ПАТ «Страхова компанія «УСГ» на підставі рахунку №х5000777 від 24 січня 2022 року було складено страховий акт №STOKA-1000000375 та розрахунок страхового відшкодування до нього, на підставі чого позивач за платіжним дорученням № 9 від 27 січня 2022 року здійснив виплату ТОВ «Кий Авто Груп» страхового відшкодування в розмірі 226 881,80 грн. 20 липня 2022 року позивачем на підставі рахунку №х558725 від 18 липня 2022 року було складено страховий акт №STOKA-1000000375/1 та розрахунок страхового відшкодування до нього, на підставі чого позивач за платіжним дорученням № 33436 від 21 липня 2022 року здійснив доплату на рахунок ТОВ «Кий Авто Груп» страхового відшкодування в розмірі 13 856,17 грн, а всього здійснено оплат на суму 240 737,97 грн. Цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в АТ СК «Інго», згідно з полісом [NUMBER] , ліміт відповідальності - 130 000,00 грн. Як вбачається з виписки по особовому рахунку ПАТ «Страхова компанія «УСГ», 17 лютого 2022 року АТ СК «Інго» сплатила позивачу страхове відшкодування у розмірі 128 700,00 грн за договором № 205812171 (транспортний засіб Nissan Qashqai, д.н.з. [NUMBER] ). Таким чином, невідшкодованою частиною збитку, залишилася сума 112 037,97 грн (240 737,97 грн - 128 700,00 грн). Згідно ч. 2 ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Відповідно до ст.ст. 22, 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 979 ЦК України, передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Частиною першою статті 990 ЦК України, передбачено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акту (аварійного сертифіката). Згідно ст. 22.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно до вимог частини 4 статті 988 ЦК України, страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 27 Закону України №85/96-ВР від 07 березня 1996 року «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяння шкоди. Згідно із правовою позицією Верховного Суду в справі № 755/18006/15-ц від 04 липня 2018 року, згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК), а також статтею 38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК і статті 27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим. Таким чином, відповідно до вказаних норм закону від дня страхового випадку внаслідок заміни кредитора у зобов`язанні з відшкодування шкоди до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані страхувальнику збитки. З огляду на положення ст. 1192 ЦК України, розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Також у порядку суброгації страховик може стягнути із заподіювача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатив страхувальнику. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов`язанні, тому з урахуванням положення статті 515 ЦК України суброгація застосовується лише до майнового страхування. Положеннями п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України та п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» передбачено, що страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у строк, встановлений договором. Таким чином, до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. ПАТ «Страхова компанія «УСГ» виконало свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування потерпілій особі завданих збитків у повному обсязі. У зв`язку з виплатою страхового відшкодування до позивача, як до страховика потерпілої особи перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні в межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди відповідачем, у порядку суброгації. За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної чи юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної чи юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Враховуючи викладене, судом встановлено, що правовідносини, які виникли між позивачем і відповідачем у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілого страхового відшкодування, засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілої у деліктному зобов`язанні. Як встановлено, 31 грудня 2021 року страхувальник звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування й надав всі необхідні документи щодо вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля, на підставі яких позивачем здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 226 881,80 грн. З матеріалів справи також вбачається, що 20 липня 2022 року позивачем на підставі рахунку №х558725 від 18 липня 2022 року було складено страховий акт №STOKA-1000000375|1 та розрахунок страхового відшкодування до нього, на підставі чого позивач здійснив доплату страхового відшкодування в розмірі 13856,17 грн, а всього здійснено оплату на суму 240 737,97 грн. 17 лютого 2022 року АТ СК «Інго» сплатила позивачу страхове відшкодування в розмірі ліміту передбаченого полісом у розмірі 128 700 грн. Таким чином, невідшкодованою частиною збитку, залишилася сума 112 037,97 грн. Матеріали справи не містять доказів на спростування визначеної вартості відновлювального ремонту автомобіля, зазначеної у страховому акті, на підставі яких страховиком здійснено виплату страхового відшкодування. Таким чином, позовні вимоги ПАТ «Страхова компанія «УСГ» до [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до частин 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 3028,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved