Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ" звернулось в суд із позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з неї заборгованість за кредитним договором №2028670503 від 22.01.2020 року в розмірі 17 954,97 грн. В обґрунтування позову посилалось на те, що 22.01.2020р. між АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір №2028670503, відповідно до якого банк надає позичальнику споживчий кредит, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі, визначені кредитним договором. 24.03.2023р. АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» уклали договір факторингу №24/03/23, згідно з яким ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» набуло статусу кредитора та отримало право грошової вимоги до [PERSON] на суму 17954,97 грн, з яких: 9600 грн кредит; 8354,97 грн проценти. Представник позивача звернувся до суду із заявою, в якій просить слухати справу за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав, тому суд, за згодою представника позивача, вирішує розглянути справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явилися, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши докази у справі, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (тобто положення щодо договору позики), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ст.1046 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Судом установлено, що 22.01.2020р. між АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір №2028670503, відповідно до якого банк відкрив позичальнику картковий рахунок зі встановленим кредитним лімітом, проценти за користування кредитом під час пільгового періоду (52-55 днів) 0,01% річних, після його закінчення 5% в місяць. 24.03.2023р. АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» уклали договір факторингу №24/03/23, згідно з яким ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» набуло статусу кредитора та отримало право грошової вимоги до [PERSON] на загальну суму 17954,97 грн, з яких: 9600 грн кредит; 8354,97 грн проценти. Зазначені обставини підтверджуються: копією кредитного договору №2028670503; копією анкети-заяви на отримання кредиту; копією паспорта споживчого кредиту; копією розписки відповідача про отримання банківської картки АТ «ОТП БАНК»; копією виписки по рахунку [PERSON] ; копією договору факторингу №24/03/23; копією витягу з додатку до договору факторингу та копією акта прийому-передачі реєстру боржників до договору факторингу; копією розрахунку заборгованості за кредитним договором. Ураховуючи викладене, оскільки відповідач не сплатила заборгованість за кредитним договором, необхідно задовольнити позовні вимоги повністю та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 17954,97 грн. Також позивач просить стягнути з відповідача 5000 грн судових витрат на професійну правничу допомогу, надану позивачу Адвокатським бюро «Ольги Клещ». Так, відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом робами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У частині третій статті 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Тобто ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. На обґрунтування розміру судових витрат на правничу допомогу позивачем надано: копію договору про надання правової допомоги від 01.07.2025р. та копією додаткової угоди до нього від 17.11.2025р.; копію акта підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги; копію детального опис робіт (наданих послуг), виконаних АБ «Ольги Клещ». Оскільки позовні вимоги задоволені, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір у розмірі 2422,4 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн.

Outcome: approved