Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

Представник позивача звернувся до Самарського районного суду міста Дніпра із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги представник позивача обґрунтував тим, що 09 серпня 2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики № 73549397, відповідно до якого відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 3000,00 грн. Відповідно до додаткової угоди № 73549397 від 15.08.2024 року позивач збільшив суму наданої позики на 6000 грн, і таким чином, загальний розмір позики становить 9000,00 грн.. Відповідач зобов`язався повернути позивачу таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково та сплатити позикодавцю плату від суми позики. Відповідач свої вимоги за договором не виконав. 14.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21, за умовами якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до Боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги у тому числі і до відповідача [PERSON] за договором позики № 73549397 в сумі 12747,24 грн грн, що складається з 6325,56 грн суми заборгованості за основною сумою боргу; 1942,20 грн суми заборгованості за відсотками, 4479,48 грн суми заборгованості за процентами за понадстрокове користування позикою. Відповідач не виконував свого обов`язку та не повертав надані йому грошові кошти у строки, передбачені кредитним договором. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість за договором позики № 73549397 в розмірі 12747,24 грн. та понесені ним судові витрати. Ухвалою суду від 18 грудня 2025 року справу прийнято до провадження судді Малихіної В.В. та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу заочно. Відповідно до вимог частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступних висновків. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.1050 та ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Судом встановлено, що 09 серпня 2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики № 73549397, відповідно до якого відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 3000,00 грн. Відповідно до додаткової угоди № 73549397 від 15.08.2024 року позивач збільшив суму наданої позики на 6000 грн, і таким чином, загальний розмір позики становить 9000,00 грн.. Відповідач зобов`язався повернути позивачу таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково та сплатити позикодавцю плату від суми позики. Договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 73549397 від 09.08.2024 підписаний обома сторонами договору. Відповідач [PERSON] підписав вказані документи електронним підписом одноразовим ідентифікатором «20855», вказавши свої анкетні дані, номер паспорту, РНОКПП, паспортні дані, місце проживання, номер телефону, e-mail, рахунок. У пункті 2 договору визначені параметри та умови позики, параметри, порядок і графік повернення позики та сплати процентів. Згідно з пунктом 2.1 договору сума позики визначена у розмірі 3000,00 грн. У пунктах 2.2 встановлений строк позики 30 днів. У пункті 2.3 договору визначена процентна ставка (базова/день) 0,83% (фіксована) процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день 2,70%; пеня /день 2,7%; орієнтовна реальна річна процентна ставка 1541,93 %; орієнтовна загальна вартість позики у грн. 3747,00 грн. Відповідно п.4 Договору проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики, виходячи із строку фактичного користування позикою та до повного погашення заборгованості за договором. 14.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21, за умовами якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до Боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників №42 від 24.01.2025 року до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги у тому числі і до відповідача [PERSON] .. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилами ч.1 ст.89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб) а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно зі статтею 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, однак це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності, тоді як передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24 квітня 2018 року у справі №914/868/17, від 18 жовтня 2018 року у справі №910/11965/16. Крім того, Верховний Суд у постанові від 2 листопада 2021 року у справі №905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором. Кредитний договір між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] № 73549397 укладено 09.08.2024 р., тобто через три роки після укладення 14.06.2021 договору факторингу між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Отже, право майбутньої вимоги на момент укладення договору факторингу мало би бути визначеним, тоді як жодної визначеної вимоги у Товариства з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» щодо [PERSON] на момент укладення договору факторингу від 14.06.2021 не було, та сторони не могли передбачити, що 09.08.2024 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» буде укладено договір з [PERSON] .. Таким чином, позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ» не надав суду належних, допустимих та достатніх доказів переходу до ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором № 73549397, який був укладений 09.08.2024 р.. Крім того, позивачем не надано суду доказів на підтвердження оплати за договорами факторингу. Враховуючи, що позивачем не доведено факту переходу права вимоги до відповідача за Кредитним договором на першому етапі - від первісного кредитора ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» до ТОВ «ЄАПБ». Таким чином, встановивши, що кредитним договором № 73549397, укладеним між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] 09.08.2024 року не порушуються права і законні інтереси ТОВ «ФК «ЄАПБ», суд вважає, що останнє не має права вимагати від відповідача сплати заборгованості за вказаним вище кредитним договором. На підставі, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог позивача слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed