Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

Позивач, [PERSON] [INFO] , звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 26 січня 2016 року між ним та відповідачкою по справі [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований шлюб. Від спільного з відповідачкою шлюбу у них народились двоє неповнолітніх ді тей: [PERSON] [INFO] , та [PERSON] . [INFO] . Вказує, що 02 грудня 2021 року рішенням Новоселицького районного суд Чернівецької області про розірвання шлюбу від 02.12.2021 року №720/1122/21, між ним та відповідачкою був розірваний шлюб. Після розірвання шлюбу діти залишились на його утриманні та вихованні, відповідачка аліменти не сплачує, ніякої іншої матеріальної допомоги на утримання дітей не надавала і не надає по цей час, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, не спілкується з дітьми взагалі. Не цікавиться успіхами, їхнім станом здоров`я та навчанням. Відповідачка покладених законом на батьків обов`язків не виконує. Всі питання щодо виховання вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку відповідачки. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини матір`ю, свідомого нехтування нею своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідачки до своїх батьківських обов`язків. Крім того, додав заяву від 02 червня 2023 року засвідченою приватним нотаріусом Опришко С.І., відповідачка не заперечує щодо позбавлення батьківських прав відносно їхніх неповнолітніх дітей. Враховуючи викладене, позивач вважає доведеним факт ухилення відповідачки від виконання батьківських обов`язків по вихованню та матеріальному утриманню своїх малолітніх дітей. На даний час позивач самостійно забезпечує всебічний розвиток своїх дітей, створює належні умови для їх зростання та забезпечує всіма необхідними у побуті речами, позбавлення батьківських прав відповідача жодним чином не погіршить життя неповнолітніх дітей. Отже, з метою захисту найвищих інтересів малолітніх дітей, для забезпечення стабільних та гармонійних умов їх життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, позивач вважає необхідним позбавити відповідачку батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] , та [PERSON] [INFO] .. Ухвалою Герцаївського районного суду Чернівецької області відкрито провадження у даній справі, та призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін. До суду через канцелярію надійшла pаява від позивача [PERSON] , якою просить розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити з підстав наведених у позовній заяві. Від відповідачки [PERSON] , через канцелярію суду, також надійшла заява, якою просить розглянути справу у її відсутності, щодо позбавлення її батьківських прав відносно дітей не заперечує, у неї немає змоги їх утримувати та позовні вимоги визнає у повному обсязі. Від представника третьої особи також через канцелярію суду надійшла заява, якою просить провести розгляд справи у їхній відсутності, та прийняти рішення згідно закону. Розгляд справи проведено у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України без участі сторін та фіксування судового процесу. Суд, досліджуючи наявні докази по справі, встановив наступні обставини справи. З обставин, наведених у позовній заяві та доданих документів судом встановлено, що [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 26 січня 2016 року між ним та відповідачкою [PERSON] , був зареєстрований шлюб. Від шлюбу у них народились двоє дітей: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей. Рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області про розірвання шлюбу від 02.12.2021 року №720/1122/21, між ним та відповідачкою був розірваний шлюб. Після розірвання шлюбу діти залишились на його утриманні та вихованні, відповідачка аліменти не сплачує. Відповідно до заяви від 02 червня 2023 року засвідченою приватним нотаріусом Опришко С.І., відповідачка не заперечує щодо позбавлення батьківських прав відносно її дітей. Згідно витягу Острицької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області малолітні діти проживають разом з позивачем за адресою [ADDRESS] . Згідно ч.2 ст.141 Сімейного кодексу України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч.2 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. У відповідності з ч.2 ст.157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Рішенням Виконавчого комітету Острицької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області від 11.11.2025 року №3115 «Про затвердження висновку служби у справах дітей про доцільність щодо позбавлення батьківських прав матері [PERSON] по відношенню до своїх малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] » вирішено затвердити вказаний висновок. Згідно Висновку служби у справах дітей від 06.11.2025 року №09-30/23 орган опіки вважає за доцільним позбавлення батьківських прав матері [PERSON] по відношенню до своїх малолітніх дітей, посилаючись на те, що діти залишились проживати разом з батьком. Встановлено, що з 2022 року мати, [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не бере участі у вихованні, не піклується про них, стан здоров`я та духовний розвиток, не допомагає матеріально , не сплачує аліменти на дітей. Не цікавить їхнім життям, не відвідує за місцем проживання, не бере участі у вихованні, взагалі відсторонилась від свого обов`язку як мати, батьківські обов`язки не виконує. Водночас вказали що згідно інформації КНП Магальська Амбулаторія ЗПСМ від 06.11.2025 року № 563 та №562, що під час профілактичних оглядів та з приводу здоров`я дітей звертався тільки батько [PERSON] . Згідно характеристики виконавчого комітету Магальської сільської ради від 07.11.2025 року № 1627, [PERSON] характеризується з негативної сторони. Веде аморальний спосіб життя, систематично зловживає спиртними напоями, не працює. Неодноразово помічалась у конфліктних ситуаціях. Підтвердженням антисоціальної поведінки, гр. [PERSON] є неодноразове притягнення її до адміністративної відповідальності. У присутності батька з дітьми проведено бесіду з метою врахування їх думки при розгляді питання про доцільність/недоцільність позбавлення батьківськіх прав матері [PERSON] . Діти повідомили що хочуть проживати з батьком, та з радістю розповідали різні історії як проводять час з батьком. Підтвердили факт того, що матір їх не провідувала, та що не цікавиться їхнім життям. За наведених вище обставин служба у справах дітей Острицької сільської ради вважає за доцільність позбавлення батьківських прав матері [PERSON] по відношенню до свої малолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Згідно ч.ч.2, 3 ст.150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, повинні забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Процедура, підстави та правові наслідки позбавлення батьківських прав передбачені нормами СК України (статті 164-167). Пунктом 2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , посилається на те, що підставою для позбавлення батьківських прав відповідачки є ухилення її від виконання обов`язків по вихованню дітей. В пункті 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Доводи позивача про те, що відповідачка матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, життям та здоров`ям дітей не цікавиться, не спілкується з дітьми та не проявляє турботи, тобто фактично усунулась від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дітей, відповідачкою під час судового розгляду жодним чином не спростовані, на засіданні комісії Служби у справах дітей Острицької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області під час вирішення питання щодо доцільності позбавлення її батьківських прав відносно малолітніх дітей, вона, будучи повідомленою, не з`явилася. Крім того, відповідач подала до суду заяву, яким визнає позовні вимоги та не заперечує щодо їх задоволення, зокрема і щодо позбавлення її батьківських прав відносно дітей. Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною 4 ст.19 СК України визначено, що при розгляді судом спорів зокрема щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Приймаючи до уваги обставини справи, враховуючи свідоме нехтування матір`ю своїми батьківськими обов`язками по відношенню до малолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , суд прийшов до висновку, що відповідачка систематично, протягом тривалого часу не виконує батьківських обов`язків, передбачених ст.ст. 150, 153, 180 Сімейного Кодексу України, по відношенню до дітей, а тому позбавлення батьківських прав відповідачки є єдиним можливим засобом забезпечення дітям належного життя та розвитку. Відповідно до преамбули Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789- ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Статті 9, 18 вказаної Конвенції також визначає, що держави -учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. 3 метою гарантування і сприяння здійсненню прав, викладених у цій Конвенції, Держави-учасниці надають батькам і законним опікунам належну допомогу у виконанні ними своїх обов`язків по вихованню дітей та забезпечують розвиток мережі дитячих установ. Тому вимога позивача щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, з відповідачrb на користь позивача [PERSON] підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved