Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

12 листопада 2025 року до суду надійшов вищезазначений позов, вимоги якого обґрунтовані тим, що 14 лютого 2023 року між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходженні поглядів на сімейні стосунки та обов`язки, тому сумісне життя та збереження сім`ї є неможливим. Крім того, [PERSON] неодноразово застосовував до [PERSON] фізичну силу, здійснював психологічний тиск, а також має ігрову залежність та як наслідок має борги. Фактичні шлюбі стосунки сторони припинили більше тижня тому, позивачка з дочкою проживають окремо від відповідача. За вказаних обставини [PERSON] вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін. Також позивачка вважає неможливим примирення з викладених вище підстав. Посилаючись на вищезазначені обставини, [PERSON] звернулася до суду із даним позовом та просить розірвати шлюб між сторонами. Ухвалою судді від 20 листопада 2025 року у справі відкрите спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначене судове засідання на 10 грудня 2025 року. 10 грудня 2025 року ухвалою суду постановлено надати сторонам строк для примирення тривалістю два місяці, у зв`язку з чим провадження у справі було зупинене, а судове засідання відкладене до 10 лютого 2026 року. Ухвалою суду від 10 лютого 2026 року поновлене провадження у справі та визначено проводити судове засідання о 08 годині 20 хвилин 10 лютого 2026 року. Учасники справи у судове засідання 10 лютого 2026 року не з`явилися. 10 лютого 2026 року від позивачки надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує (а.с. 29). Від відповідача 10 лютого 2026 року надійшла заява про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог заперечує (а.с. 30). У зв`язку з вищевикладеним суд вирішив проводити судове засідання, ураховуючи положення частини другої статті 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, доходить наступних висновків. Судом встановлено, що 14 лютого 2023 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ,укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 4). Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] , [INFO] , є сторони по справі: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). Місце проживання позивачки [PERSON] , [INFO] , зареєстроване по [ADDRESS] , що підтверджується копією довідки про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру від 12 квітня 2023 року (а.с. 8). Водночас згідно з відповіддю Виконавчого комітету Решетилівської міської ради місце проживання [PERSON] , [INFO] , зареєстроване за адресою: [ADDRESS] (а.с. 14). Статтею 51 Конституції України установлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно зі статтею 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Нормою статті 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюбні стосунки між сторонами фактично припинились, вони проживають окремо, Суд надавав сторонам строк для примирення, однак примирення між ними досягнуто не було, оскільки позивачка у письмовій заяві від 10.02.2026 позовні вимоги підтримала. Суд доходить висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, тобто є передбачені статтею 112 СК України підстави для розірвання шлюбу. З огляду на зазначене суд вважає, що сім`я сторін розпалася остаточно, підстав для досягнення примирення між сторонами немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, тому є підстави для розірвання шлюбу. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (стаття 113 СК України). Позивачка не скористалася правом, передбаченим статтею 113 СК України. Відповідно до частини другої статті 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Щодо судових витрат Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з квитанцією № 2764861884 від 12 листопада 2025 року за звернення до суду з даним позовом сплачено 1211,20 грн судового збору за звернення до суду із даним позовом (а.с. 1). Вказані кошти зараховані до спеціального фонду Державного бюджету України (а.с. 15). У зв`язку із задоволенням позову судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача у справі в розмірі 1211,20 грн на користь позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved