Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

До Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області звернулася [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Працевитий Г.О., з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС», в якій просить ?визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №15267 від 04.11.2021 р., вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М., про стягнення на користь ТОВ «Вердикт Капітал», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС» з боржника [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 369233 від 21.09.2020 року в розмірі 5748,51 грн. Крім того просить стягнути витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 1453,44 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 5000,00 грн. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що 21.09.2020 р. між позивачем [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю "СЛОН КРЕДИТ" було укладено кредитний договір №369233, за умовами якого позичальнику було надано кредит. З мобільного застосунку «Дія» Позивачу стало відомо про наявність відкритого виконавчого провадження. Жодних листів від приватного виконавця, в яких містилась би інформація про наявне виконавче провадження Позивач не отримувала. Ознайомившись з інформацією на сайті "Автоматизована система виконавчого провадження" та у Єдиному реєстрі боржників було виявлено, що виконавче провадження було відкрито на підставі виконавчого напису нотаріуса. Приватним виконавцем на запит адвоката було надано відповідь, з яких було встановлено, що виконавче провадження було відкрито на підставі виконавчого напису нотаріуса. 21.09.2020 р. між позивачем [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю "СЛОН КРЕДИТ" було укладено кредитний договір №369233, за умовами якого позичальнику було надано кредит. Правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю "СЛОН КРЕДИТ" на підставі договору про відступлення прав вимоги від 30.06.2021 р. є Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал». 04.11.2021 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною було вчинено виконавчий напис №15267 про стягнення на користь стягувача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» з боржника [PERSON] заборгованість за кредитним договором №369233 від 21.09.2020 р. в розмірі 5 748,51 грн. В подальшому приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька Оксана Олександрівна на підставі вищезазначеного виконавчого напису відкрила виконавче провадження №60054745. В рамках виконавчого провадження було накладено арешти на всі рахунки боржника. 22.07.2024 р. приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою Оксаною Олександрівною було винесено постанову про зміну назви сторони виконавчого провадження, відповідно до якої, замінено стягувача у виконавчого провадження з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на його правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС», на підставі ухвали Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області по справі №214/3754/24 від 18.07.2024 р. Позивач вважає, що виконавчий напис було вчинено з численними порушеннями норм законодавства, в зв`язку з чим він підлягає скасуванню, з огляду на наступне: не направлення на адресу позичальника повідомлення про стягнення боргу; незаконності вчинення виконавчих написів на кредитних договорах, що не посвідчені нотаріально; відсутності безспірності заборгованості. Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.11.2025 року відкрито провадження у справі. Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.11.2025 року, забезпечено позов, шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису №15267 від 04.11.2021 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною про стягнення на користь стягувача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс») з боржника [PERSON] заборгованості за кредитним договором №369233 від 21.09.2020 р. в розмірі 5 748,51 грн. на час розгляду цивільної справи за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька Оксана Олександрівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, і до набрання відповідним судовим рішенням законної сили і статусу остаточного. 20.11.2025 р. представник відповідача ТОВ «ДЕБТ ФОРС» - генеральний директор М.І. Костюченко подала до суду відзив на позовну заяву, в якій просить у задоволенні позову відмовити, посилаючись на норми законодавства та практику Верховного Суду, також зазначає, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів, крім того, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Одночасно з відзивом на позовну заяву представником відповідача ТОВ «ТОВ «ДЕБТ ФОРС» подане клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, в якому представник просив відмовити позивачу у стягнення витрат на правничу допомогу. Клопотання мотивоване тим, що до позовної заяви не додано належних та допустимих доказів, які б підтверджували оплату правничої допомоги, в тому числі і документів, які б підтверджували перерахунок коштів адвокату розмірі 5000,00 грн. та вважає що в даному випадку із врахування середньої заробітної плати в регіоні де працює адвокат ( 1 робочий день коштує 1116,84 грн.) половина робочого дня 558,42 грн. , саме така сума витрат повинна була складати правову допомогу. Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі. Представник відповідача ТОВ «Дебт Форс» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином . Треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М., приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька О. О. в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. На підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, в разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи,?всебічно,?повно,?об`єктивно?та безсторонньо оцінивши докази, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 21.09.2020 р. між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] укладено договір №369233 про надання споживчого кредиту. 04.11.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. вчинено виконавчий напис, яким запропоновано стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованість, що виникла за Кредитним договором № 369233 від 21.09.2020 року, з усіма додатками та додатковими угодами, який укладений між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» (правонаступник ТОВ «Вердикт Капітал» та [PERSON] , [INFO] . Правонаступником усіх прав та обов`язків ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» за вказаним кредитним договором є ТОВ «Вердикт Капітал» на підставі Договору №30-06/2021 про відступлення права вимоги від 30.06.2021. Крім того, у виконавчому написі зазначено про те, що: боржником допущено прострочення платежів; стягнення заборгованості проводиться за період з 30.06.2021 року по 17.08.2021 року; загальна заборгованість [PERSON] становить 5748,51 грн. 10.01.2022 року на підставі виконавчого напису №15267, виданого 04.11.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М., постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою О.О. відкрито виконавче провадження ВП №68082418. 19.10.2023 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою О.О. накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на рахунках - боржника [PERSON] , [INFO] . 22.07.2024 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою О.О. замінено вибулого стягувача ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» на його правонаступника ТОВ «ДЕБТ ФОРС». Положеннями ст. ст.?15,?16 ЦК України?встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1?ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до?ст. 18 ЦК України?нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена?Глава 14 Закону України «Про нотаріат»?та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно із?ст. 87 Закону України «Про нотаріат»?для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нормою?ст. 88 Закону України «Про нотаріат»?визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до приписів якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Відповідно до підпункту 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим?постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172?(далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в?Законі України «Про нотаріат»?та Порядку вчинення нотаріальних дій. У постанові від 23 жовтня 2024 року у справі № 953/510/23 Касаційний цивільний суд у складі ВС зазначив, що вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, є підтвердженням безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт не свідчить про відсутність спору щодо розміру заборгованості. В іншій справі (постанова КЦС ВС від 11 вересня 2024 року у справі № 372/2174/22) суд зауважив, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису, яка перевіряється нотаріусом за формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком. Нотаріус не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника. При цьому,?стаття 50 Закону України «Про нотаріат» (в редакції, яка діяла на момент вчинення виконавчого напису) передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати та бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за поданими стягувачем документами, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей?15,?16,?18 ЦК України, статей?50,?87,?88 Закону України «Про нотаріат»?захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис, як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. У цьому випадку, позивач [PERSON] стверджує, що вказана заборгованість не являється безспірною; на її адресу не направлялося повідомлення про стягнення боргу; на незаконність вчинення виконавчих написів на кредитних договорах, що не посвідчені нотаріально. Відтак, вчинений виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню. Згідно зі статтями 12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до?ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених?ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі?статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. До відзивів жодного документу, який надавався приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису від 04.11.2021 року № 15267, не надано і таких документів матеріали справи не містять. Відтак, суд зазначає, що відповідач ТОВ «ДЕБТ ФОРС» не надав суду належних та допустимих доказів, у розумінні статей 76-81 ЦПК України, які би спростували вищевикладені доводи позивача щодо відсутності безспірності заборгованості, дотримання нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису. Також, в матеріалах справи відсутні документи на підтвердження як направлення, так і отримання боржником [PERSON] повідомлень ТОВ «Вердикт Капітал», вимог із визначеними сумами заборгованості, розрахунків заборгованості та виписок, не менш ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису. При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей?87,88 Закону України «Про нотаріат»?у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Даний висновок викладений у постанові ВП ВС у постанові від 27.03.2019 року з розгляду справи №137/1666/16-ц, яку суд вважає за необхідним застосувати при розгляді даної справи. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису позивач мав заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі. У постанові від 13 жовтня 2021 року у справі??№ 554/6777/17-ц (провадження № 61-17750св20) Верховний Суд зазначив, що чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу. Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Таким чином, матеріали справи не містять доказів того, що позивачу первісний кредитор ТОВ "Вердикт Капітал" направляв боржнику (позивачу) по справі повідомлення вимогу про порушення кредитних зобов`язань. По даній справі суд враховує, що відповідачем взагалі не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. Також суд вважає за необхідним зазначити, що підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого?наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5?(далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого?постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною?постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів"?в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині "а після слів "заставлене майно" доповнити словами "(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)"; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: "11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу", п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: "Доповнити перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.". Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною?Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів"?в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Установлені судами обставини у цій справі свідчать, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 21.09.2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Матеріалами справи підтверджується, що між [PERSON] та ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» було укладено договір про надання кредиту №369233 від 21.09.2020 в простій письмовій формі. Тому, наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, також у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника, оскільки в матеріалах справи відсутні докази надання нотаріусу кредитного договору, який є нотаріально посвідченим. До такого висновку суд дійшов із урахуванням правових висновків, викладених у постанові КЦС ВС від 21.10.2020 у справі № 172/1652/18, постанові ВП Верховного Суду від 21.09.2021 у справі №910/10374/17, постанові КЦС ВС від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17, які суд вважає за необхідне застосувати в рамках розгляду даної справи. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку що позов підлягає задоволенню, оскільки: доводи позивача знайшли своє підтвердження, так як на час вчинення спірного виконавчого напису був відсутній факт безспірності суми заборгованості за кредитним договором; вимогу про усунення порушень виконання зобов`язань позивачу не надсилали ні відповідачі, ні нотаріус, доказів іншого матеріали справи не містять; документи які були надані приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не були посвідчені нотаріально. З урахуванням викладеного, враховуючи що відповідачем не надано належних та допустимих доказів, в спростування доводів позивача, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу. Представник позивача зазначив суму витрат понесених у зв`язку із розглядом справи - 5000,00 грн., яку просить стягнути з відповідача . На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, представник надав до суду: копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги, копію Договору про надання правової допомоги від 16.07.2025 року, додатковий договір від 16.07.2025 р. до договору про надання правової допомоги від 16.07.2025 р., в якому зазначено, що вартість однієї години роботи адвоката становить 1000,00 грн., орієнтований перелік послуг, що можуть бути надані: консультація адвоката; написання та підготовка позовної заяви про скасування виконавчого напису; подання позову від імені адвоката, написання та подання заяви про забезпечення позову; контроль справи в суді; написання відповіді на відзив, клопотань, пояснень; отримання рішення суду та виконавчих листів та зазначена вартість 5000,00 грн. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України). У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5ст. 137 ЦПК України). Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказала, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої?статті 137 ЦПК України, відповідно до яких, саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. У даному випадку, відповідачами було висловлено заперечення щодо розміру заявлених позивачем витрат як таких, що є неспівмірними. Виходячи з конкретних обставин справи, її складності, ціни позову, обсягу виконаної адвокатом роботи та критерію необхідності такої роботи, ураховуючи принцип співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, сталу судову практику Верховного Суду з питання визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконання, суд вважає заявлений до стягнення розмір витрат на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. завищеним. Суд бере до уваги той факт, що спір, який виник між сторонами у справі, ?не є складними,??не вимагає вивчення великого обсягу нормативно -правових актів, складення великої кількості процесуальних документів, судова практика в цій категорії спорів є сформованою та незмінною.?? За наведених обставин, суд доходить висновку про зменшення заявленого розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають стягненню на користь позивача, до 3 000,00 грн. Згідно до ст.141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача за сплату судового збору за заяву про забезпечення позову в розмірі 484,48 грн, а також судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 968,96 грн., а всього 1453,44 грн.

Outcome: approved