Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

У жовтні 2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, у якому просила суд ухвалити рішення, яким: - визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом на недоотриману спадкодавцем, [PERSON] , який помер [INFO] на неодержану за життя пенсію у сумі 164813 гривень 49 копійок, яка була нарахована на виконання рішень Вінницького окружного адміністративного суду від 11 квітня 2022 року у справі №120/1433/22-а та від 07 вересня 2023 року у справі №120/10546/23; - стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на користь [PERSON] , недоотриману пенсію спадкодавця, [PERSON] , який помер [INFO] в сумі 164813 гривень 49 копійок; - стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на користь [PERSON] , судовий збір у сумі 1648 гривень 13 копійок. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 12 листопада 1999 року по 28 листопада 2024 року [PERSON] проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу із [PERSON] у її будинку, який належить їй на праві приватної власності за адресою: [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер. При житті її чоловік [PERSON] отримував пенсію згідно із нормами Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 року №2262-ХІІ та перебував на обліку і отримував пенсію у Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області. За рішеннями Вінницького окружного адміністративного суду від 11 квітня 2022 року у справі №120/1433/22-а та від 07 вересня 2023 року у справі №120/10546/23 відповідачем було здійснено нарахування заборгованості по пенсії у сумі 134713,49 грн. та 30100,00 грн. відповідно, а всього на суму - 164813,49 грн., що підлягали виплаті покійному [PERSON] і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю. [PERSON] при житті заповів [PERSON] кошти нараховані відповідачем на виконання вищевказаних рішень судів. Інших спадкоємців за заповітом чи за законом у померлого не має. Колишня дружина [PERSON] , [PERSON] , померла [INFO] , а дочка [PERSON] , не мала своєї сім`ї, померла [INFO] . Тому для отримання коштів позивач звернулася 4 лютого 2025 року до відповідача із заявою щодо одержання суми пенсії, проте відповідач повідомив, що позивач не має права на борги за пенсію, оскільки не є офіційною дружиною покійного. Рішенням Немирівського районного суду від 28 травня 2025 року у справі №930/843/25 було встановлено юридичний факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім`ю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з листопада 1999 року по день смерті останнього, [INFO] . Позивач звернулася 24 червня 2025 року до відповідача із заявою та вищезазначеним рішенням щодо виплат суми пенсії, що підлягали виплаті [PERSON] , однак листом від 17 липня 2025 року за №8766-7435/Є-02/8-0200/25 відповідач відмовив у виплаті та повідомив, що суми пенсії, що підлягали виплаті покійному [PERSON] , не можуть бути виплачені так як позивач не має свідоцтва про одруження з останнім, не являється офіційною дружиною покійного. На підставі викладеного, позивач не має можливості отримати вказані грошові кошти, тому звернулася до суду ізпозовною заявою. 21.11.2025 від Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 48-50), відповідно до якого відповідач просить відмовити [PERSON] у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Відзив на позовну заяву мотивований тим, що [PERSON] отримував в Головному управлінні пенсію за Законом №2262 та помер [INFO] . Головним управлінням, на виконання рішень Вінницького окружного адміністративного суду від 11.04.2022 №120/1433/22-а та від 07.09.2023 №120/10546/23, нараховано [PERSON] кошти в сумі 164813,49 грн. На адресу Головного управління 27.06.2025 надійшла заява позивачки щодо виплати недоотриманої пенсії [PERSON] , в якій зазначила, що рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 28 травня 2025 року у праві №930/843/25 встановлено юридичний факт їхнього проживання однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу. Оскільки до заяви не додано документи, що засвідчують родинні стосунки [PERSON] з померлим пенсіонером [PERSON] (свідоцтво про одруження), для виплати недоодержаної пенсії відсутні правові підстави, про що Головним управлінням повідомлено позивачку листом від 17.07.2025 №8766-7435//Є-02/8- 0200/25. Кошти, які нараховані на виконання рішень Вінницького окружного адміністративного суду включено до Реєстру судових рішень, який ведеться органами Пенсійного фонду України. Вказана заборгованість мала бути виплачена після виділення коштів на фінансування з Державного бюджету України, оскільки нормами ст. 8 Закону №2262 встановлено, що виплата пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України. Власні кошти Пенсійного фонду не включаються до складу Державного бюджету України, що передбачено ст. 72 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058). Статтею 73 Закону №1058 встановлено вичерпний перелік використання коштів Пенсійного фонду та заборону їх спрямування на цілі, не передбачені цим законом. За таких підстав, у Головного управління відсутні правові підстави для виплати пенсій колишнім працівникам силових структур за рахунок власних коштів. В свою чергу, кошти Державного бюджету України включаються до бюджету Пенсійного фонду України в обсягах, визначених законом України про Державний бюджет України на відповідний рік. Кошти Державного бюджету, що передбачені на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, з бюджету Пенсійного фонду України, затверджується щорічно Кабінетом Міністрів України. Відтак, виплата коштів на виконання рішень суду проводиться в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат. Крім того, Головним управлінням сформовано потребу у бюджетних коштах, оскільки бюджетні зобов`язання та платежі здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення (ч. 1, 2 ст. 23 Бюджетного кодексу України) шляхом обліку вказаної заборгованості в Реєстрі судових рішень виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою. Як передбачено положеннями статей 23 та 116 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства. Отже, Головним управлінням вжито всіх можливих заходів у відповідності до чинного законодавства щодо виконання судових рішень на користь стягувача. Обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичний конфлікт та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним. При розгляді позовних вимог позивача стосовно невиконання окремого судового рішення у іншій справі, суд не може зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки завершальною стадією судового провадження є виконавче провадження. Спір у справі про стягнення заборгованості з виплати пенсії є тотожним спору у справах від 11.04.2022 №120/1433/22-а та від 07.09.2023 №120/10546/23, які вже розглянуті Вінницьким окружним адміністративним судом, рішення набули законної сили та перебувають на стадії виконання. Неотримання донарахованих коштів позивачу відбувалось не з вини Головного управління, а через брак коштів на виконання рішень суду, що проводиться в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат, що обліковуються в реєстрі судових рішень виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою. Тобто, фактична неможливість здійснення виплати перерахованої суми пенсії обумовлена відсутністю відповідного бюджетного фінансування на здійснення таких виплат. Щодо стягнення за рахунок Пенсійного фонду коштів на сплату судового збору, то Пенсійний фонд функціонує як самостійна фінансова структура, його кошти не входять до державного бюджету і не можуть бути використані на інші цілі, крім виплати пенсій і допомоги. Позивач [PERSON] до судового засідання не з`явилася, однак надала суду заяву, відповідно до якої просила розглянути справу в її відсутність, ухвалити рішення по справі на її користь. Представник відповідача Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області до судового засідання не з`явився, але подав суду заяву про розгляд справи у відсутність представника. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Брацлавською селищною радою 12.12.2024 (а.с. 13). Згідно з Витягом з Реєстру Брацлавської територіальної громади від 06.10.2025, [PERSON] з 2001 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10а). Відповідно до довідки №92 від 28.01.2025, виданої виконавчим комітетом Брацлавської селищної ради Тульчинського району Вінницької області, [PERSON] проживала разом з [PERSON] , який помер [INFO] , згідно а/з про смерть №179 від 12.12.2024 по день його смерті в [ADDRESS] (а.с. 11). Згідно з довідкою №12 від 29.01.2025, виданої виконавчим комітетом Брацлавської селищної ради Тульчинського району Вінницької області, [PERSON] , який помер [INFO] , на день смерті проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] . Станом на 28 листопада 2024 року в будинку [ADDRESS] разом із померлим були зареєстровані: [PERSON] (а.с. 12). Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 11.04.2022 (справа №120/1433/22-а) визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови здійснити [PERSON] перерахунок та виплату пенсії з урахуванням оновленої довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Вінницькій області" від 29.07.2021 №1517. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити [PERSON] перерахунок пенсії, починаючи з 01.12.2019, з урахуванням довідки Держаної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Вінницькій області" від 29.07.2021 №1517, а також здійснити виплату перерахованої пенсії з урахуванням раніше виплачених сум (а.с. 14-16). Крім того, рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 07.09.2023 (справа №120/10546/23) визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо припинення з 01.06.2022 [PERSON] виплати щомісячної доплати до пенсії в розмірі 2000 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 р. №713 Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області поновити з 01.06.2022 р. [PERSON] виплату щомісячної доплати до пенсії в розмірі 2000 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 р. №713 Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб. В решті вимог відмовлено (а.с. 17-20). На виконання вказаних вище рішень суду Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснено перерахунок пенсії [PERSON] , відповідно до яких заборгованість по пенсії становить 164813,49 грн., що підтверджується листами відповідача №5576-5463/С-02/8-0200/22 від 12.07.2022 та №20568- 18439/С-02/8-0200/23 від 19.12.2023 (а.с. 21-28). 04.02.2025 [PERSON] звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про виплату пенсійних коштів нарахованих відповідачем померлому [PERSON] згідно рішень суду та 04.03.2025 отримала відмову у виплаті пенсії, оскільки в наданих документах відсутні документи, що засвідчують родинні стосунки з померлим пенсіонером (свідоцтво про одруження) (а.с. 30-31). Рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 28.05.2025 (справа №930/843/25) встановлено юридичний факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з листопада 1999 року по день смерті останнього [INFO] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 34-35). З урахуванням вказаного рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 28.05.2025, [PERSON] 24.06.2025 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про виплату пенсійних коштів нарахованих відповідачем померлому [PERSON] та 17.07.2025 отримала відмову у виплаті пенсії, оскільки в наданих документах відсутні документи, що засвідчують родинні стосунки з померлим пенсіонером (свідоцтво про одруження) (а.с. 36-38). 13.09.2024 [PERSON] , [INFO] склав заповіт, яким на випадок смерті зробив таке розпорядження: грошові кошти в сумі 134713,49 грн., нараховані Головним управлінням пенсійного фонду України у Вінницькій області на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 11.04.2022 у справі за №120/1433/22-а, грошові кошти в сумі 30100,00 грн, нараховані Головним управлінням пенсійного фонду України у Вінницькій області на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 07.09.2023 у справі за №120/10546/23 заповів [PERSON] , [INFO] . Цей заповіт посвідчено керуючим справами (секретарем) виконкому Брацлавської селищної ради Костік Людмилою Андріївною та зареєстровано в реєстрі за №16 (а.с. 29). Брацлавська селищна рада Тульчинського району Вінницької області у листі №72 від 30.01.2026 повідомила суд, що 13 вересня 2024 року керуючим справами (секретарем) виконкому Брацлавської селищної ради Костік Л.А. був посвідчений заповіт від імені [PERSON] , який зареєстрований у реєстрі за №16. Даний заповіт зареєстрований в Спадковому реєстрі за №73093833. Станом на 21.01.2026 ніхто із заявою про скасування даного заповіту до Брацлавської селищної ради не звертався. Матеріали справи не містять відомостей, що заповіт [PERSON] від 13.09.2024 скасований або визнаний недійсним. Згідно з довідкою Тульчинської державної нотаріальної контори Вінницької області №996/02-14 від 17.12.2025 про склад спадкоємців, у провадженні Тульчинської державної нотаріальної контори знаходиться спадкова справа №288/2025 до майна померлого [INFO] [PERSON] . Згідно документів, що містяться у спадковій справі, станом на 17 грудня 2025 року наявні такі відомості про склад спадкоємців: [PERSON] , [INFO] , спадкоємець за заповітом, місце проживання зареєстроване за адресою: [ADDRESS] (а.с. 74). Витягом з Спадкового реєстру №83639840 від 17.12.2025 підтверджується реєстрація Тульчинською держнотконторою спадкової справи №288/2025 щодо майна померлого [INFO] [PERSON] (а.с. 75). Колишня дружина [PERSON] , [PERSON] , померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 32). Дочка [PERSON] , [PERSON] , померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 33). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Приписами ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України). Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Спір між сторонами у цій справі виник з приводу захисту позивачем свого права на спадкування за заповітом, а саме права власності на спадкове майно у вигляді невиплаченої пенсії спадкодавця. Частиною першою статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, що передбачено приписами ст. 1217 ЦК України. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Статтею 1219 ЦК України передбачені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1227 ЦК України визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Відповідно до частин першої-третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Спеціальним законом, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема на військовій службі, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Відповідно до частини першої статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», яка врегульовує питання виплати пенсії та допомоги в разі смерті пенсіонера, суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Частинами другою та третьою цієї статті визначено, що при зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. Положення частини третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст вказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Тобто, предметом спадкування можуть бути лише конкретні суми виплат, які належали спадкодавцеві за життя і залишилися недоотриманими у зв`язку з його смертю. Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 13.03.2019 у справі №484/3648/16-а. У даній справі предметом позову є майнова вимога позивача [PERSON] стягнути з відповідача Головного управління пенсійного фонду України у Вінницькій області на її користь грошові кошти, а саме пенсійні виплати, які нараховані, але не виплачені спадкодавцю [PERSON] . Підставою своїх позовних вимог позивач зазначає наявність у неї як спадкоємця за заповітом після смерті [PERSON] права на спадкування недоотриманої суми пенсії. Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України і за її межами (частина перша статті 18 ЦПК України). Тлумачення статті 1227 ЦК України, з урахуванням принципу розумності, свідчить, що невиконання рішення суду, яке ухвалено за життя спадкодавця та набрало законної сили, про зобов`язання пенсійного фонду здійснити перерахунок та виплату спадкодавцю пенсії, не позбавляє його спадкоємця можливості спадкувати право на отримання грошових сум пенсії. У розумінні положень статті 1227 ЦК України ці суми вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю. По справі встановлено, що на підставі рішень Вінницького окружного адміністративного суду у справі №120/1433/22-а від 11.04.2022 та у справі №120/10546/23 від 07.09.2023, які ухвалені за життя спадкодавця [PERSON] та набрали законної сили, зобов`язано ГУ ПФУ у Вінницькій області провести перерахунок та виплату пенсії [PERSON] в загальному розмірі 164813,49 грн., що належали спадкодавцеві [PERSON] і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю. Матеріалами справи підтверджується, що позивач [PERSON] як спадкоємець за заповітом в установленому законом порядку прийняла спадщину після смерті [PERSON] та набула права на отримання нарахованої, але не виплаченої пенсії, відповідно до положень статті 1227 ЦК України, а тому заявлена нею вимога про стягнення грошових коштів з органу пенсійного фонду є ефективною в розрізі поновлення порушених спадкових прав позивача. Відповідач по справі ГУ ПФУ у Вінницькій області у своєму відзиві на позовну заяву не заперечує щодо наявності у нього обов`язку здійснити виплату вказаних коштів, однак вважає, що спір у вказаній справі є тотожним спору у справах від 11.04.2022 №120/1433/22-а та від 07.09.2023 №120/10546/23, які вже розглянуті Вінницьким окружним адміністративним судом. Виплата коштів на виконання рішення суду проводиться у межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат і невиплата коштів відбулася через брак коштів. Вказана позиція відповідача є помилковою, оскільки позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору (постанова Верховного Суду від 22 травня 2019 року справі №640/7778/18). Відтак, доводи відповідача про тотожність спору у даній справі про стягнення заборгованості з виплати пенсії зі спором у справах №120/1433/22-а та №120/10546/23, які вже розглянуті Вінницьким окружним адміністративним судом з постановленням судового рішення, яке набрало законної сили та перебуває на стадії виконання, є неспроможними, оскільки тотожними є спори між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Спори у цивільній справі та в адміністративних справах різняться сторонами, предметом спору і підставами. Оскільки сума грошових коштів у загальному розмірі 164813,49 грн. була нарахована [PERSON] відповідачем ГУ ПФУ у Вінницькій області на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 11 квітня 2022 року у справі №120/1433/22-а та від 07 вересня 2023 року у справі №120/10546/23 і залишилася недоодержаною у зв`язку з його смертю, а позивач [PERSON] відповідно до заповіту успадкувала належну [PERSON] вказану суму пенсії відповідно до положень ст. 1227 ЦК України, суд дійшов висновку, що заявлені нею вимоги про визнання права власності в порядку спадкування та стягнення грошових коштів з органу пенсійного фонду підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області підлягає стягненню понесений судовий збір у розмірі 1648,13 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved