Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-10 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача У квітні 2025 року до суду надійшла вищевказана позовна заява ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до [PERSON] . В обґрунтування позову зазначено, що 02 жовтня 2024 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» укладено кредитний договір № 01642-10/2024, згідно з умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 3 700 грн, строком на 120 календарних днів, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. За умовами кредитного договору кредитодавець надає Позичальнику кредит, а Позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів кредит, комісії та проценти [PERSON] мав внести до 29.01.2025 (останній день строку кредитування). Проте, відповідач належним чином свій обов`язок не виконав, внаслідок чого станом на 23.12.2024 утворилася заборгованість у розмірі 10215,60 грн, що складається з 3 505 грн., заборгованості за тілом кредиту; 3 051,50 грн заборгованість за відсотками; 3 659,10 грн., заборгованість за штрафом. 23 грудня 2024 року ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» уклали Договір відступлення прав вимоги № 23122024, згідно умов якого відбулося відступлення права вимоги і за кредитним договором № 01642-10/2024 від 02 жовтня 2024 року, що укладений між ТОВ Стар Файненс Груп» та відповідачем, сума боргу якого становить 10 215,60 грн. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача наявну заборгованість у розмірі 10 215,60 грн., та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422,40 грн. Заяви, інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 02 травня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. У судове засідання представник позивача не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання подав клопотання, в якому позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити та здійснювати розгляд справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. Відзив не подав, причини неявки суду не відомі. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно із положеннями статті 280 ЦПК України. Обставини справи, що встановлені судом 02 жовтня 2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та [PERSON] укладено Договір про надання фінансового кредит № 01642-10/24, за умовами якого відповідач отримала кредит в розмірі 3 700 грн. Відповідно до п. 1.2 Договору сторони погодили надання кредиту на власні потреби строком на 120 днів, тобто до 29.01.2025 року Дата надання кредиту 02.10.2024 року. Відповідно до п.п. 1.4.,1.4.1 Договору за користування кредитом клієнт сплачує денну фіксовану процентну ставку Товариству, яка становить 0,85% та застосовується у межах строку кредитування цього Договору. ТОВ «Стар Файненс Груп» належним чином виконало договірні зобов`язання, перерахувавши 02.10.2024 року на рахунок відповідача № [NUMBER] , вказаний у договорі, суму кредиту у розмірі 3 700 грн., що підтверджується листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» № 3426_250328153756 від 28.03.2025 номер транзакції в системі iPay.ua 526103222 та листом АТ «Універсал Банку» від 17.11.2025. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом,(тіло, відсотки, комісії та інші платежі) складає 7 459,20 грн. (Паспорт споживчого кредиту та графік платежів до договору). Відповідно до Договору факторингу № 23122024, укладеного 23 грудня 2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», ТОВ «Стар Файненс Груп» передає (відступає) на користь позивача свої права вимоги, а ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуває права вимоги ТОВ «Стар Файненс груп» за первинними договорами та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором. Згідно Витягу з Реєстру боржників від 23 грудня 2024 року до вищевказаного договору факторингу, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за договором № 01642-10/24 від 02.10.2024 року у загальному розмірі вимог на суму 10 215.60 грн, що складається з 3 505, 00 грн заборгованості за основним боргом, 3051,00 грн заборгованості за відсотками, 3 659,10 грн заборгованість за штрафом. Відповідно до Довідки-розрахунку заборгованості за кредитним договором №01642-10/24 від 02.10.2024 року, станом на 23.12.2024 борг [PERSON] становить 10215.60 грн, що складається з: 3 505, 00 грн. заборгованості за тілом кредиту, 3 051,50 грн. заборгованості за відсотками, 3 659,10 грн. заборгованість за штрафом. Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини Відповідно до пункту першого частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно із частинами першою і другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення ст. ст. 1046-1053 Кодексу, якщо інше не встановлено параграфом 2 Глави 71 і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 вказаного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. ч. 4, 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями ст. 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей вищевказаного договору, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного цифрового підпису позичальника лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Судом встановлено, що [PERSON] уклав вищезазначений Договір про надання фінансового кредиту № 01642-10/2024 від 02 жовтня 2024 року, за умовами якого відповідач отримав грошові кошти шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок, зазначений у договорі. Факт перерахування коштів відповідачу підтверджується Довідкою від 28.03.2025 № 3426_250328153756 та листом АТ «Універсал Банку» від 17.11.2025. Вказаний договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільний телефону відповідача. Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» вищевказаний Договір про надання фінансового кредиту № 01642-10/2024 від 02 жовтня 2024 року прирівнюється до укладеного у письмовій формі. За приписами статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору, сплата неустойки. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). У частині першій статті 1048 ЦК України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно частини першої статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За правилами ч. 1 ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною першою ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату у будь-який передбачений договором спосіб, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). З огляду на викладене, дослідивши наявні докази в їх сукупності, враховуючи те, що відповідачем [PERSON] сума заборгованості за Договором про надання фінансового кредиту № 01642-10/2024 від 02 жовтня 2024 року не сплачена, жодних заперечень щодо заявлених вимог відповідачем не надано, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог у частині стягнення заборгованості у розмірі 6 556,50гривень, з яких: 5505 гривень тіло кредиту, 3 051,50 гривень відсотки. Щодо стягнення штрафу Звертаючись до суду з позовом, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заявляло також вимогу щодо стягнення з [PERSON] штрафних санкцій (штрафу) у розмірі 3 659,10 грн. Однак, відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). З огляду на викладене, суд вважає заявлені позивачем вимоги у частині стягнення з відповідача штрафних санкцій є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають. Таким чином, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за Договором про надання фінансового кредиту № 01642-10/2024 від 02 жовтня 2024 року, у загальному розмірі 6 556,50гривень, з яких: 3 505,00 гривень тіло кредиту, 3 051,50 гривень відсотки. Щодо судових витрат Із матеріалів справи вбачається, що при подачі даного позову до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 422, 40 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи платіжною інструкцією № 6848 від 11.04.2025. У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати у розмірі 1 554,70 грн.

Outcome: partial