Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] в якій просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 02 лютого 2023 року Володимирським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Володимирському районі Волинської області, Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 25. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначила, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] 02 лютого 2023 року зареєстрували свій шлюб у Володимирському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції. Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у позивача відсутні спільні інтереси з відповідачем, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Позивач з відповідачем втратили почуття любові та поваги один до одного. З відповідачем спільного господарство не ведуть. Відповідач уникає будь-якого спілкування з позивачем та не виходить на зв`язок, що позбавляє можливості вирішити дане питання позасудовим шляхом. Проживати однією сім`єю для позивача є неможливим, тому подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Спільних неповнолітніх дітей в шлюбі у сторін немає . 24.09.2025 ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області цивільну справу № 636/8169/25 передано за підсудністю на розгляд Шевченківського районного суду м. Харкова. Протоколом автоматизованого розподілу справу №636/8169/25 передано на розгляд судді Шевченківського районного суду м. Харкова Полякова О.В. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 01 грудня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначено розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін. Позивач у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином та своєчасно, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, у поданій заяві позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання двічі не з`явився, про дату, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, судові повістки, які направлялися судом на адресу останнього відомого місця проживання відповідача повернулися до суду, як неотримані відповідачем із зазначенням у довідці про причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». Про причини неявки відповідач суду не повідомив, процесуальним правом на подання відзиву не скористався, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності до суду не надав. За правилами п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місце знаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Судові повістки, які направлялися судом за зареєстрованим місцем проживання відповідача повернулися до суду, як неотримані відповідачем із зазначенням у довідці про причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». Ураховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За змістом ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на неявку відповідача у даній цивільній справі, врахувавши позицію сторони позивача, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 02 лютого 2023 року Володимирським відділом держаної реєстрації актів цивільного стану у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №25, що знаходить своє підтвердження оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 02 лютого 2023 року Володимирським відділом держаної реєстрації актів цивільного стану у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Після реєстрації шлюбу позивач змінила своє дошлюбне прізвище " [PERSON] " на " [PERSON] ". Спільних неповнолітніх дітей в шлюбі не мають. За час спільного проживання між сторонами втрачено взаєморозуміння, шлюбно-сімейні відносини між ними припинені, бажання їх поновити в подружжя відсутнє, спільне господарство вони не ведуть. За змістом ч. 1 ст. 24 СК України та ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Вимогами ч. 3, ч. 4 ст. 56 СК України закріплено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їхніх дітей, що мають суттєве значення. З огляду на обставини, встановлені судом, суд доходить висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211 гривень 20 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved