Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості з відповідача [PERSON] , мотивуючи позов тим, що 29.08.2024 року між ТОВ Авентус Україна та [PERSON] було укладено кредитний договір № 8233703. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, що відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. 24.04.2025 року між ТОВ «Авентус Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладеного договір факторингу № 24042025, у відповідності до умов якого ТОВ «Авентус Украна» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрах боржників. Відповідно до реєстру боржників від 24.04.2025 року до Договору факторингу №24042025 від 24.04.2025 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 42272,48 грн, з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу 16330,50 грн; сума заборгованості за відсотками 17391,98 грн; сума заборгованості за пенею, штрафами - 8550,00 грн. Відповідач не виконав умови свого зобов`язання . Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 8233703 в розмірі 42272,48 грн. На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором у розмірі 42272,48 грн та понесені судові витрати. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 19.09.2025 року у справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судовий розгляд. 16.01.2026 року представником позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» надана до суду заява про зменьшення розміру позовних вимог, в якій зазначив, що станом на 16.01.2026 року відповідачем було здійснено часткове погашення боргу перед позивачем за договором позики № 8233703 від 29.08.2024 року у розмірі 8500,00 грн, та просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 33772,48 грн, з яких: 16330,50 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 17391,98 грн сума заборгованості за відсотками; 50,00 грн - сума заборгованост за пенею, штрафами. Ухвалою суду від 04.02.2026 року постановлено провести заочний розгляд справи. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, підтримав позовні вимоги, з урахуваннямзаяви про зменьшення позовних вимог, та просив їх задовольнити, а також не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, повідомлений про дату, час і місце судового засідання в установленому законом порядку, відзиву на позовну заяву не подавав. За таких обставин, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність сторін, враховуючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. ст.280,281 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 29.08.2024 року між ТОВ Авентус Україна та [PERSON] було укладено кредитний договір № 8233703, відповідно до умов якого позичальник отримав кредитні кошти у розмірі 17100,00 грн, строк кредиту 360 днів, періодичність сплати процентів кожні 18 днів, зі встановленою стандарстною ставкою 1,00% в день та застосовується в межах строку кредиту. Відповідно до п.п. 2.1 п2 кредитного договору, кошти кредиту надаються ТОВ «Авентус Україна» у безготівковій формі шляхом ії перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту. Згідно з п.п2.4 п. 2 кредитного договору, кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ «Авентус Україна» суми кредиту ( загального розміру) за реквізитами, згідно до п.п. 2.1 п2 кредитного договору. Підписанням кредитного договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами правил надання коштів у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна». Приймаючи умови кредитного договору відповідач підтверджує, що він повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися цих правил. Сторони узгодили розмір позики, грошову одиницю, в якій надано позику, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладання такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. 24.04.2025 року між ТОВ «Авентус Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладеного договір факторингу № 24042025, у відповідності до умов якого ТОВ «Авентус Украна» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрах боржників. Відповідно до реєстру боржників від 24.04.2025 року до Договору факторингу №24042025 від 24.04.2025 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 42272,48 грн, з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу 16330,50 грн; сума заборгованості за відсотками 17391,98 грн; сума заборгованості за пенею, штрафами - 8550,00 грн. Відповідач не виконав умови свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача , останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості. З моменту отримання права вимоги до відповідача позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного стану. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1ст.612 Цивільного кодексу України). Відповідно до ч.ч. 1,3 ст.512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути змінений, якщо це не встановлено договором або законом. Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено Договором або законом. Відповідно до положень ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов`язань. Згідно ч. 1ст. 611 ЦК Україниу разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Суд також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Відповідно до частини першої статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). З заяви представника позивача про зменьшення розміру позовних вимог вбачається, що відповідачем була визнана наявність заборгованості за кредитним договором, та останнім були проведені платежі з погашення заборгованості у розмірі 4500,00 грн - 18.10.2025 року та у розмірі 4000,00 грн - 05.01.2026 року. Позивач користуючись своїм процесуальним правом зменьшив розмір позовних вимог, у звязку з чим заборгованість відповідача за кредитним договором, з урахуванням проведених ним платежів, станом на 16.01.2026 року становить у розмірі 33772,48 грн, з яких: 16330,50 грн - заборгованість за тілом кредиту; 17391,98 грн - сума заборгованості за відсотками; 50,00 грн - сума заборгованості за пенею, штрафами. Таким чином, суд вважає, що належними та допустимими доказами, з урахуванням зменьшення позивачем позовних вимог в частині суми нарахованих штрафних санкцій, та визнання відповідачем наявної заборгованості перед позивачем, було доведено те, що відповідач у повному обсязі не виконав взяті на себе зобов`язання та не сплатив борг в повному обсязі за кредитним договором, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 133 ЦПК України позивачем повідомлено, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які понесені і які очукує понести позивач в зв`язку із розглядом справи становить - сплачений судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 3028,00 грн; витрати пов`язані з розгляду справи, а саме витребування доказів, проведенням огляду доказів за іх місцезнаходженням, забезпеченням доказів у розмірі 1514 грн. У відповідності до ч.1ст.141 ЦПК Україниз відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачені та документально підтверджені судові витрати у розмірі 3028,00 грн. Щодо посилання позивача про стягнення з відповідача витрат пов`язаних з розглядом справи, а саме: витребування доказів, проведенням огляду доказів за іх місцезнаходженням, забезпеченням доказів у розмірі 1514,00 грн. судом визначене наступне. Частною 3 ст.133 ЦПК України визначно,що довитрат,пов`язаних зрозглядом справи,належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що позивачем не надано суду достатніх та належних доказів на підтвердження понесення ним витрат витрат пов`язаних зрозглядом справи,а саме:витребування доказів,проведенням оглядудоказів заіх місцезнаходженням,забезпеченням доказіву розмірі 1514,00 грн, підстави для стягнення з відповідача на користь позивача вказаних грошових коштів відсутні. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved