Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

Акціонерне товариство «Універсал банк» (далі Позивач) звернулася з позовом до [PERSON] (далі Відповідач, [PERSON] ), у якому просить стягнути заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 04.01.2022 у розмірі 81559,35 грн станом на 09.07.2025 та витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028,00 грн. В якості правових підстав звернення Позивач зазначає норми статей 509, 525-527, 530, 598, 599, 610, 615, 629, 1050, 1054 Цивільного кодексу України. Ухвалою 27.11.2025 відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. Сторони у судове засідання не з`явилися. Представник Позивача просить провести розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. 12.02.2026 суд ухвалив провести розгляд справи у заочному порядку. Розглянувши матеріали справи, суд встановив, що [PERSON] підписав Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 04.01.2022, у якій просив відкрити поточний рахунок у гривні на її ім`я та встановити кредитний ліміт. Анкета-заява містить паспортні та анкетні дані Відповідача. Відповідно до пункту 1 вказаної анкети-заяви, визначено номер рахунку, який відкривається на ім`я Відповідача. Умовами пункту 2 Анкети-заяви про надання банківських послуг від 04.01.2022 визначено нарахування процентної ставки за користування кредитом у розмірі 3,1% на місяць з першого дня користування кредитом. Відповідно до довідки про наявність рахунку від 11.07.2025 [PERSON] має відкритий рахунок в АТ «Універсал банк» [NUMBER] ( [NUMBER] ) активний до 02/29. Згідно з відомостями, які зазначені у довідці про розмір встановленого ліміту від 11.07.2025, АТ «Універсал банк» змінювало суму кредитного ліміту. Зокрема 04.01.2022 встановлено кредитний ліміт у розмірі 2000,00 грн, а 26.05.2023 збільшено кредитний ліміт до 45000,00грн. З виписки по рахунку АТ «Універсал банк» за період 04.01.2022-11.07.2025 вбачається, що Відповідачу 04.01.2022 встановлено кредитний ліміт, а також те, що Відповідач користувався кредитними коштами та частково сплачував заборгованість. У зв`язку з порушенням умов договору про надання банківських послуг у Відповідача виникла заборгованість, яка відповідно до розрахунку заборгованості, станом на 09.07.2025 складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) у розмірі 81559,35 грн. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу; за кредитним договором позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів за конкретним банківським рахунком, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Аналогічний висновок викладено в постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 (провадження № 61-9618св19), від 28 серпня 2023 року у справі № 206/3009/15 (провадження № 61-5576св23). Відповідно до вимог частин третьої та четвертої статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). У відповідності до вимог статті 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Частинами першою-третьою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17 зазначила, що обґрунтування наявності обставин повинно здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 принципу справедливості розгляду справи судом. Оскільки фактично отримані та використані Відповідачем кошти в добровільному порядку Позивачу не повернуті, доказів, які б спростовували наявність заборгованості не надано, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Згідно з нормами частини першої статті 141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню з Відповідача на користь Позивача.

Outcome: approved