Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

16.12.2025 позивачка звернулась у суд з позовом до відповідача, у якому просить стягувати з останнього аліменти на час навчання дочки у розмірі 1/4 частин з усіх видів доходів щомісячно до закінчення її навчання, але не довше ніж до досягнення донькою 23 років. Позовна заява обґрунтована тим, що за час перебування у шлюбі у сторін народилися донька [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] . [PERSON] навчається у 11-Е класі ліцею імені Тараса Городецького ШМР. Батько дитини добровільно кошти не надає. Так як майновий стан відповідача дозволяє надавати кошти на навчання повнолітньої дочки, покликаючись на ст. 199 СК України просить позов задовольнити. Ухвалою від 07.01.2026 судом відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судовий розгляд. 06.02.2026 сторони у судове засідання не з`явилися. Позивачка подала заява про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала. Відповідач подав заяву про визнання позову та просив розгляд справи проводити у його відсутності. У відповідності до положень ст. 247, ч. 5 ст. 279 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Дослідивши докази і письмові пояснення, що викладені у заявах по суті справи, суд прийшов до такого висновку. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11.12.2007 року - сторони є батьками [PERSON] . Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 03.02.2022 у справі №459/2900/21, шлюб між сторонами було розірвано. Відповідно до рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 30.03.2018, з відповідача стягувались на користь позивачки аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини усіх видів його доходів щомісячно, аде не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.02.2018 й до досягнення дітьми повноліття. Як видно з довідки №392 від 03.11.2025, [PERSON] , [INFO] є ученицею 11-Е класу ліцею імені Тараса Городецького ШМР (навчальний рік закінчується 31.06.2026). Згідно довідки МСЕК від 01.12.2018 р. позивачка має другу групу інвалідності. За правилами ст. 199, ст. 200 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наслідки визнання позову відповідачу відомі та зрозумілі. Фактичні обставини справи свідчать, що у зв`язку з навчанням повнолітньої дитини відповідач має обов`язок її утримання до досягнення нею 23 років або закінчення навчання. Згідно наявних доказів, такий обов`язок відповідач належно не виконує, попри те, що може й здатний утримувати дитину. Виходячи з принципів розумності та справедливості, враховуючи обставини, що мають істотне значення, якими в даному випадку суд вважає інтереси та потреби дитини, яка навчається, суд приходить до переконання про підставність позову. Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню. Разом з цим, враховуючи визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, у відповідності до правил ст.ст. 141-142 ЦПК України з відповідача у користь держави підлягає стягненню 50 відсотків судового збору, у сумі 665,60 грн.

Outcome: approved