Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

Представник позивача ПрАТ «СК «УНІКА» адвокат Адвокатського бюро «Білий» Білий В.С. звернувся в суд із позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позову зазначає, що 01.03.2024 року між ПрАТ «СК «УНІКА» та [PERSON] укладено Договір добровільного страхування транспортного засобу Ауді Q 7 державний реєстраційний номер [NUMBER] . 18.10.2024 року в м. Київ сталося ДТП за участю транспортного засобу Мерседес державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу Хюндай, державний реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок чого було пошкоджено транспортний засіб Ауді Q 7 державний реєстраційний номер [NUMBER] , що був застрахований ПрАТ «СК «УНІКА» за Договором добровільного страхування наземного транспорту № 370011/4605/0000148. Згідно Постанови Святошинського районного суду м. Києва від 18.02.2025 року у справі № 759/22784/24, ДТП сталося внаслідок порушення водієм [PERSON] ПДР України. На підставі заяви потерпілої особи [PERSON] , Договору добровільного страхування транспортного засобу та вимог Закону України «Про страхування», ПрАТ «СК «УНІКА» складено страховий акт та визначено розмір страхового відшкодування в розмірі - 37 024,55 грн., з яких: 25 330,55 грн. - перераховано згідно ПІ №199609 від 07.11.2024 року, 11 694,00 грн. - зараховано в рахунок майбутніх/несплачених страхових платежів за Бухгалтерською довідкою № 027432 від 07.11.2024 року. Отже, таким чином, позивач в повному обсязі здійснив відшкодування шкоди, завданої з вини відповідача та набув права зворотної вимоги до винуватця ДТП та його страховика в розмірі здійсненого відшкодування, а утримання позивачем суми обов`язкового страхового платежу, який йому має сплатити страхувальник, з суми призначеного до виплати страхувальнику страхового відшкодування є фактично взаємозаліком однорідних грошових вимог між сторонами та не спричиняє зменшення визначеної страховиком суми страхового відшкодування. Таким чином, зважаючи на викладене вище до позивача у справі ПрАТ «СК «УНІКА» перейшло право вимоги на отримання від відповідача компенсації матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля транспортного засобу Ауді Q 7 державний реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 18.10.2024 року в м. Київ. З огляду на викладене, представник просить стягнути з відповідача на користь позивача шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 37 024,55 грн., судовий збір в розмірі З 028,00 грн. та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 8 000,00 грн. Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 04.11.2025 року у даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві зазначив, що позов підтримує, просить справу розглядати за його відсутності, заперечень проти винесення заочного рішення не зазначав. Відповідач, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, до суду повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав. Відповідно до вимог ст.274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст.279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, однак, відповідач не скористалася процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню ч.8 ст.178 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами. Враховуючи вимоги ст.280 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду позивача по справі, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів, які є в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов наступних висновків. Судом установлено, що [PERSON] о 12 год. 18.10.2024 року, керуючи автомобілем «Мерседес» державний реєстраційний номер [NUMBER] , рухаючись по пр-ту Берестейський, буд.13 в м. Києві, не врахував дорожньої обстановки, не зреагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості руху, при об`їзді перешкоди не дотримався безпечного бокового інтервалу та здійснив зіткнення з автомобілем «Хюндай» державний реєстраційний номер [NUMBER] , який рухався ліворуч від нього та з автомобілем «Ауді» держаний реєстраційний номер [NUMBER] , який рухався праворуч від нього. Вказані обставині встановлені Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 18.02.2025 року у справі № 759/22784/24, згідно з якою було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та закрито провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] , у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення. Постанова набрала законної сили. За нормою ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Частиною 6 цієї ж статті визначено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як вбачається з матеріалів справи, 01.03.2024 року між ПрАТ «СК «УНІКА» та [PERSON] укладено Договір добровільного страхування транспортного засобу Ауді Q 7 державний реєстраційний номер [NUMBER] , загальна страхова сума за договором ТЗ та ДО 1 388 000,00 грн. Власником транспортного засобу Ауді Q 7, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу державний реєстраційний номер [NUMBER] є [PERSON] . 17.10.2025 року водій транспортного засобу Ауді Q 7 державний реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] звернувся до ПрАТ «СК «Уніка» із заявою на виплату страхового відшкодування № 23420902609. Страховим актом № 23420902609 від 06.11.2024 року встановлено, що розмір суми страхового відшкодування, яке належить до виплати [PERSON] становить 37 024,55 грн., з яких: 11 694,00 грн. сума утримання несплачених чергових платежів, 25 330,55 грн. сума страхового відшкодування за мінусом утримання. ПрАТ «СК «Уніка» [PERSON] виплатило страхове відшкодування в розмірі 25 330,55 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 199609 від 07.11.2024 року та згідно Бухгалтерської довідки № 027432 від 07.11.2024 року 11 694,00 грн. - зараховано в рахунок майбутніх/несплачених страхових платежів. На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди, [PERSON] , за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу Мерседес державний реєстраційний номер [NUMBER] застраховано не було, що підтверджується Відповіддю від НПУ № 3024296426404603 про ДТП та Витягу з центральної бази даних МТСБ, поліс ОСЦПВНТЗ на дату ДТП, на транспортний засіб Мерседес державний реєстраційний номер [NUMBER] не укладався/не діяв. Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ст.999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. Відповідно до положень ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується у повному обсязі на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України). Статтею 1 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхування це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Відповідно до п.3 ч.1 ст.20 Закону України «Про страхування», страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом. Статтею ст.9 Закону України «Про страхування» визначено, що страхова виплата грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Франшиза частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Відповідно до ст.27 Закону України «Про страхування» та ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією. При суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, а відбувається заміна кредитора: потерпілий (а ним є страхувальник або вигодонабувач) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Внаслідок цього страховик виступає замість потерпілого, а тому в порядку суброгації страховик може стягнути із заподіювача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатить страхувальнику. За загальним правилом, майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка, на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст.1187 Цивільного кодексу України). Тобто, відповідальність за шкоду несе безпосередньо боржник особа, яка завдала шкоди. Частиною 1 ст.1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого і відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. З наведеного слідує, що у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов`язанні. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника. Відповідно, заміною кредитора деліктне зобов`язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов`язок із відшкодування шкоди не виконала. Таким чином, страхувальник, який зазнав майнової шкоди в деліктному правовідношенні, набув право вимоги відшкодування до заподіювача. У зв`язку з виплатою страхового відшкодування до страховика перейшло право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов`язанні є потерпілий) до заподіювача у межах фактичних витрат. Встановивши, що дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої 18.10.2024 року було пошкоджено транспортний засіб Audi Q 7 державний реєстраційний номер [NUMBER] . належний [PERSON] , сталася з вини відповідача [PERSON] , а страховиком здійснено виплату потерпілому страхового відшкодування у загальному розмірі 37 024,55 грн., яка не відшкодована страховику відповідачем, тому суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача в порядку регресу суми виплаченого страхового відшкодування. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем та підтверджені матеріалами справи, підлягають стягненню з відповідача. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.1 ст.141 ЦПК України). При поданні цього позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3 028,00 грн. Зважаючи на задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ч.3 ст.133 ЦПК України). При визначенні розміру витрат за надану позивачу професійну правничу допомогу адвокатом суд виходить з такого. Відповідно до ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. За змістом ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно до положень ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Системний аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги підлягає доказуванню в суді. Частиною 8 ст.141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження або інший розрахунковий документ). При цьому, матеріали справи повинні містити докази на підтвердження виконаних об`ємів робіт, їх кількості та видів. На виконання вказаних вимог представник позивача надав суду: Договір доручення № 1 ВНМ на правові (юридичні-консультативні) послуги від 01.11.2023 року, Додаткову угоду № 1 до Договору доручення № 1 ВНМ від 01.11.2023 року, Договір № 2/23ю про надання правової допомоги від 02.11.2023 року, Додаток № 1 до Договору про надання правової допомоги № 2/23ю від 02.11.2023 року, Акт (звіт) прийому-передачі наданих послуг № 1/36632 від 17.10.2025 року до Договору про надання правової допомоги № 2/23ю від 01.11.2023 року. Відповідно до Договору доручення № 1 ВНМ на правові послуги від 01.11.2023 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка» доручила ФОП Волчек Н.М. від імені ПАТ «СК «Уніка» вчиняти юридичні дії щодо стягнення заборгованості з фізичних і юридичних осіб, до яких довіритель має право вимоги відповідно до чинного законодавства України. У свою чергу, 02.11.2023 року ФОП [PERSON] уклала Договір № 2/23ю про надання правової допомоги з АБ «Білий». За умовами вказаного Договору ціна договору складається з вартості юридичних послуг, що зазначаються в додатковій угоді. Така угода може бути викладена у формі додатку до договору, який набуває чинності з дня його підписання уповноваженими представниками сторін. Згідно з Додатком № 1 до Договору про надання правової допомоги № 2/23ю від 02.11.2023 року АБ «Адвокатське Бюро «Білий» в особі керуючого бюро адвоката Білого В. С. після одержання матеріалів (справ) від Клієнта, Клієнт зобов`язаний здійснити оплату послуг протягом 15 робочих днів на рахунок в особі керуючого бюро адвоката Білого В. С. у розмірі 8 000,00 грн. за кожну справу з переліку в безготівковій формі на підставі виставленого рахунку АБ «Адвокатське Бюро «Білий» в особі керуючого бюро адвоката Білого В. С., яке в свою чергу має здійснити такий перелік дій по кожній справі окремо, про що в подальшому звітує Клієнту та на вимогу Клієнта надсилає (надає) на його поштову (юридичну) адресу підтверджуючі документи та звіт про виконану роботу. Відповідно до Акту (звіт) прийому-передачі наданих послух № 1/36632 від 17.10.2025 року до Договору про надання правової допомоги № 2/23ю від 01.11.2023 року Бюро згідно з Договором були надані Клієнту наступні послуги по страховій справі № 36632 (страховий акт № 23420902609) за позовом ПрАТ «СК «УНІКА» до [PERSON] , а саме: здійснено повний збір та аналіз усіх документів у справі; досліджено оцінено матеріали справи на предмет належності, допустимості, достовірності цих документів як доказів у судовому провадженні; досліджено та оцінено самостійно отримані Бюро документи на предмет належності, допустимості, достовірності цих документів як доказів у судовому провадженні, обрано спосіб захисту прав та інтересів Клієнта; складено та подано відповідний позов до суду. Вартість послуг Бюро відповідно до п.1 Додатку № 1 до Договору складає 8 000,00 грн, без ПДВ. Відповідно до ч.5, 6 ст.137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті щодо співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Враховуючи відсутність такого клопотання, суд стягує витрати на правову допомогу з відповідача на користь позивача. На підставі викладено та

Outcome: approved