Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

28.05.2025 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що [PERSON] звернувся до АТ «А-Банк» щодо отримання банківських послуг та підписав Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк». 04.12.2024 року, будучи клієнтом банку, позичальник уклав з банком кредитний договір №ABH0CT155101733287110346, щодо надання кредиту в розмірі 100000.00 грн строком на 60 місяців (тобто до 03.12.2029 року), зі сплатою процентів у розмірі 75.00 щорічно та комісії в розмірі 0.00 грн. Кредитний договір підписано боржником за допомогою електронного підпису, використання якого погоджено сторонами в Анкеті-Заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку. Відповідно до п. 11 Заяви про надання послуги «Швидка готівка» та/або Паспорту споживчого кредиту «Швидка готівка», у випадку порушення Клієнтом зобов`язань із погашення заборгованості клієнт сплачує банку пеню у розмірі 0,07% (не менше 1 грн ) від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прострочки, при цьому пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 (п`ятнадцять) відсотків суми простроченого платежу. Договори споживчого кредиту, які укладаються після спливу тридцятого дня включно з дня набрання чинності Законом №3498- IX (набрав чинності 24.12.2023 р., +30 днів = 23.01.2024 р.) вимога пункту 6 Розділу IV Прикінцеві та перехідні положення Закону не поширюється, та нарахування пені не забороняється. Станом на 27.05.2025 року заборгованість відповідача за даним кредитним договором склала суму в розмірі 137532 грн 80 коп., яка складається з: 100000.00 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 35705.64 грн - загальний залишок заборгованості за процентами; 0.00 грн - загальний залишок заборгованості за комісією; 1827 грн 16 коп. - загальний залишок заборгованості за пенею. В зв`язку із викладеними обставинами, позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ "А-БАНК" заборгованість за кредитним договором №ABH0CT155101733287110346 від 04.12.2024 року у сумі 137532 грн 80 коп., яка складається з: 100000.00 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 35705.64 грн - загальний залишок заборгованості за процентами; 0.00 грн - загальний залишок заборгованості за комісією; 1827 грн 16 коп. - загальний залишок заборгованості за пенею. Представником позивача Шкапенко О.В. при зверненні до суду із даним позовом зазначено, що позовні вимоги останній підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Не заперечував проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин та без подання відзиву. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням згоди представника позивача, суд вважає за необхідне розглянути справу на підставі наявних в ній доказів та винести заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В статті 15 Цивільного кодексу України зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Згідно зі ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Судом встановлено, що 03.07.2022 року між позивачем та відповідачем була підписана анкета-заява про приєднання до умов і правил надання банківських послуг в «А-БАНК». 04.12.2024 року [PERSON] підписав паспорт споживчого кредиту «Швидка готівка» та уклав з банком кредитний договір №ABH0CT155101733287110346 щодо надання кредиту в сумі 100000,00 грн, строком на 60 місяців, з 2024-12-04 р. по 2029-12-03 р. включно, зі сплатою процентів (фіксована) у розмірі 75,00 % на рік. За п.12 договору, сторонами визначено, що у випадку порушення клієнтом зобов`язань із погашення заборгованості клієнт сплачує банку пеню у розмірі 0,07% (не менше 1 грн ) від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прострочки, при цьому пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 (п`ятнадцять) відсотків суми простроченого платежу. Підписом у анкеті-заяві відповідач підтвердив, що він ознайомлений із умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви. Також в обґрунтування позовних вимог суду надано копію Витягу з Умов та правил надання банківських послуг. Факт отримання відповідачем кредитних коштів в сумі 100000,00 грн. підтверджується копією меморіального ордеру № TR.42048671.16907.65455 від 04 грудня 2024 року. Згідно з розрахунку заборгованості по кредиту станом на 27 травня 2025 року у відповідача виникла заборгованість в загальному розмірі 137532 грн 80 коп., яка складається з: 100000.00 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 35705.64 грн - загальний залишок заборгованості за процентами; 0.00 грн - загальний залишок заборгованості за комісією; 1827 грн 16 коп. - загальний залишок пені за порушення строків розрахунків. Отже, отримання відповідачем кредитних коштів, їх використання встановлений судом та підтверджений належними доказами. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У ст.610 ЦК України зазначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Щодо нарахування позивачем пені за порушення строків розрахунків, суд зазначає наступне. Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", з 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався, без переривання періоду, і діє до теперішнього часу. Станом на дату укладення 04.12.2024 року кредитного договору між сторонами діяв воєнний стан в Україні, який триває й дотепер. Відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Отже, нарахування позивачем залишку пені за порушення строків розрахунків позичальником [PERSON] , суперечить вищевказаній вимозі Цивільного кодексу України. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає доведеним отримання відповідачем від позивача кредиту у сумі 100000 грн 00 коп. та утворення заборгованості за процентами у сумі 35705 грн 64 коп., але стягнення заборгованості за пенею у сумі 1827 грн 16 коп., задоволенню не підлягає, з підстав, наведених вище. Таким чином, позовні вимоги слід задовольнити частково, а розподіл судових витрат провести відповідно до ст. 141 ЦПК України, пропорційно розміру задоволених вимог. На підставі викладеного, та ст.256, 257, 261, 267, 526, 527, 530, 611, 612,623,1054 ЦК України, та

Outcome: partial