Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 30885,59 грн., а також понесені витрати на сплату судового збору та правову допомогу. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 05.08.2021 між Акціонерним товариством «Мегабанк» та [PERSON] було укладено заяву-договір №TDB.2021.0002.22587 про приєднання до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank, який складається з публічної частини договору, яким є договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank з додатками, розміщений у місці інформування клієнта та на сайті АТ «Мегабанк»: www.megabank.ua, та в мережі інтернет: www.todobank.com, та індивідуальної частини, якою є вказана заява-договір. Ці документи в сукупності складають договірну основу, яка закріплює домовленості банку та клієнта щодо регулювання правовідносин, які виникли між ними, і відповідно до приписів ст. 634 ЦК України, є за своєю суттю договором приєднання, який укладений шляхом прийняття клієнтом пропозиції Банку згідно ст.ст. 641, 644 ЦК України. АТ «Мегабанк» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало в повному обсязі, встановивши доступний ліміт кредитної лінії у межах максимального ліміту кредитної лінії на поточний рахунок відповідача у гривні і надавши йому можливість користуватись кредитними коштами у межах доступного ліміту кредитної лінії, визначеного кредитним договором. Однак, свої зобов`язання за кредитним договором щодо повернення заборгованості та сплаті відсотків за користування кредитною лінією відповідач не виконав. Згідно виписок по рахунку, станом на 03.09.2024, у відповідача сформувалась заборгованість перед АТ «Мегабанк» у сумі 30 885,59 грн, що складається із: заборгованості за кредитом (в тому числі прострочена): 9 995,72 грн, та заборгованості зі сплати відсотків (в тому числі прострочена): 20889,87 грн. 03.09.2024 відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом №GFD001-UA-20240618-01260 від 09.07.2024, між АТ «Мегабанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс» (Новий кредитор) був укладений договір №GL1N426240 про відступлення прав вимоги. Новий кредитор ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» набув право вимоги до боржників за основними договорами, серед яких і право вимоги до відповідача як боржника за кредитним договором №TDB.2021.0002.22587 від 05.08.2021. Пунктом 2 договору №GL1N426240 передбачено, що після набуття Новим кредитором прав вимоги, Новий кредитор має право на власний розсуд відступати (продавати, здійснювати наступне відступлення) такі права вимоги повністю або в частині третім особам в порядку, встановленому чинним законодавством України. Користуючись даним правом, ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» (Первісний кредитор) 27.12.2024 уклало з Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» (Новий кредитор) договір №1/12 про відступлення прав вимоги. Таким чином, відповідно до умов договору №1/12 ТОВ «ФК Єврокредит» набуло право вимоги і є поточним кредитором щодо заборгованості боржників за основними договорами. Відповідно до Додатку №1 «Друкований Реєстр Боржників» до вказаного договору про відступлення прав вимоги серед інших, до ТОВ «ФК «Єврокредит» перейшло і право вимоги до відповідача як боржника за кредитним договором №TDB.2021.0002.22587 від 05.08.2021. Згідно з Розрахунком заборгованості відповідача як боржника за кредитним договором №TDB.2021.0002.22587 від 05.08.2021, сформованим АТ «Мегабанк», станом на 03.09.2024, (дата укладання договору №GL1N426240 про відступлення прав вимоги) заборгованість боржника/відповідача становить: 30 885,59 грн, що складається із: заборгованості за кредитом (в тому числі прострочена): 9995,72 грн, та заборгованості зі сплати відсотків (в тому числі прострочена): 20889,87 грн. Всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс», а надалі ТОВ «ФК Єврокредит», права грошової вимоги, здійснювались безпосередньо АТ «Мегабанк», станом на день відступлення права вимоги, тобто на 03.09.2024. У свою чергу, ні ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс», ні ТОВ «ФК Єврокредит» не здійснювало жодних додаткових нарахувань та умов кредитного договору в односторонньому порядку не змінювало. З огляду на викладене ТОВ «ФК Єврокредит» просить суд стягнути з [PERSON] суму заборгованості за кредитним договором №TDB.2021.0002.22587 від 05.08.2021 в розмірі 30885,59 грн, що складається із: заборгованості за кредитом (в тому числі прострочена): 9995,72 грн. та заборгованості зі сплати відсотків (в тому числі прострочена): 20 889,87 грн, а також витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 11200,00 грн та витрати на сплату судового збору в сумі 2422,40 грн. Ухвалою судді від 07.11.2025 відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою від 09.12.2025 здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін на розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін. 05 січня 2026 року від відповідача [PERSON] надійшла заява про поновлення процесуального строку, в якій просив поновити процесуальний строк, встановлений законом, для подання відзиву на позовну заяву. Вказує, що причиною пропуску процесуального строку на подання відзиву є поважні обставини, а саме відповідач не був належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі та не отримував копії ухвали суду, оскільки у період направлення судом процесуальних документів відповідач перебував на лікуванні у закладах охорони здоров`я у зв`язку з отриманим бойовим пораненням. 19 січня 2026 року через підсистему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву, в прохальній частині якого відповідач просить позовні вимоги ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» задовольнити частково, а саме: в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 9995,72 грн задовольнити, в частині стягнення відсотків за користування кредитом у розмірі 20889,87 грн відмовити повністю, в частині стягнення судових витрат частково, пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В обґрунтування відзиву вказує, що позивачем не надано до суду доказів того, що кредитний договір дійсно був укладений сторонами (позичальником та первісним кредитором) в електронному вигляді з використанням електронного підпису відповідача й для підтвердження акцепту кредитного договору, що позичальником було проведено ідентифікацію з використанням аналогу електронного цифрового підпису у формі одноразового ідентифікатора, направленого на номер телефону позичальника. До позовної заяви не долучено жодного документа, який би надав можливість ідентифікувати такий електронний цифровий підпис (ідентифікатор) та підтвердив би його приналежність саме відповідачу. Вважає, що нарахування та стягнення відсотків за користування кредитними коштами на загальну суму 20 889,87 грн. є неправомірним, оскільки відповідач є військовослужбовцем з 20 липня 2025 року по теперішній час, що підтверджується довідкою № 4729 від 29.10.2025 проходить військову службу та бере участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України. Крім того, зазначив, що розмір процентів, які просить стягнути позивач, не є співмірним тілу кредиту, суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальнику як споживача послуг кредитної установи, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації за користування коштами. Також відповідач повідомив, що на даний момент він перебуває на лікуванні у закладах охорони здоров`я у зв`язку з отриманим бойовим пораненням та буде продовжувати перебувати на лікуванні станом на дату судового засідання 06.02.2026 року, що унеможливлює його особисту участь у судовому засіданні. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Водночас представник позивача адвокат Журавльов С.Г., 05.02.2026 через підсистему «Електронний суд», подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, а також не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у відзиві на позовну заяву вказав, що на дату судового засідання 06.02.2026 перебуватиме на лікуванні, що унеможливлює його особисту участь у судовому засіданні. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази окремо та в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 05 серпня 2021 року між АТ «Мегабанк» та [PERSON] було укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank №TDB.2021.0002.22587 шляхом підписання Заяви-договору (індивідуальна частина) про приєднання до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank. Підписанням Заяви-договору [PERSON] , як клієнт, беззастережно підтвердив прийняття в повному обсязі публічної пропозиції АТ «Мегабанк» на приєднання до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank, згоду з умовами договору, а також погодження усіх додатків до нього (пункт 1 Заяви-договору). АТ «Мегабанк» відкриває [PERSON] як клієнту поточний рахунок у гривні, що обслуговується дебетово кредитною схемою, та поточні рахунки у доларах США та у Євро, що обслуговуються за дебетовою схемою, а також видає платіжну картку міжнародної платіжної системи Visa International Gold Rewards миттєвого випуску (неперсоніфіковану) (п. 2 Заяви-договору). Пунктом 4 Заяви-договору сторонами обумовлено: сума максимального ліміту кредитної лінії: 200000 грн; орієнтовна загальна вартість кредиту: 273 293 грн; строк кредиту: 12 місяців; базова процентна ставка річних: 56%; пільговий період: 62 дні; у пільговий період процентна ставка: 0,0001%; тип кредиту: кредитна лінія; мета кредиту: споживчі цілі; орієнтовна реальна річна процентна ставка: 87,30%; обов`язковий мінімальний платіж від використаного доступного ліміту: 5,0%. Із розділу «Видача платіжної картки та пін коду» Заяви-договору суд встановив, що АТ «Мегабанк» 05.08.2021 видало [PERSON] банківську картку № [NUMBER] , що підтверджується підписом клієнта [PERSON] 05.08.2021 відповідач ознайомився та підписав Паспорт споживчого кредиту, що є додатком №9 до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank, в якому зазначена інформація, що зберігає чинність та є актуальною до дати внесення змін, відповідно до якої: сума/ліміт кредиту відновлювальна кредитна лінія з пільговим періодом для використання; строк кредитування 12 місяців, процентна ставка за користування кредитними коштами: базова - 56% річних, у пільговий період 0,0001% річних; загальні витрати за кредитом 73 293,00 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом 273 293,00 грн, реальна річна процентна ставка 87,30 % річних. 09.07.2024, відповідно до протоколу електронного аукціону № GFD001-UA-20240618-01260, переможцем електронного аукціону з придбання прав вимоги за кредитними договорами, що укладені між АТ «Мегабанк» та боржниками, стало ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс». На підставі результатів відкритих торгів (аукціону), 03.09.2024 між АТ «Мегабанк» та ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» укладено договір про відступлення прав вимоги № GL1N426240, відповідно до умов якого АТ «Мегабанк» відступає ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» (новий кредитор) належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до дебіторів та/або позичальників та/або фізичних та/або фізичних осіб-підприємців та/або юридичних осіб, зазначених в додатку №1 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, яким перейшли обов`язки боржників, за договорами на розрахунково-касове обслуговування та/або договорами про користування банківськими індивідуальними сейфами та/або кредитними договорами, в тому числі договорами про надання кредиту (овердрафту), з урахуванням усіх видів, змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку №1 до цього договору. Новий кредитор сплачує банку за права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим договором (пункт 1 договору про відступлення прав вимоги від 03.09.2024). Факт сплати ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» грошових коштів АТ «Мегабанк» у рахунок виконання умов договору про відступлення прав вимоги № GL1N426240 від 03.09.2024 судом встановлено на підставі платіжної інструкції кредитового переказу коштів №66895 від 31.07.2024. З витягу з Додатку №1 до договору про відступлення прав вимоги № GL1N426240 від 03.09.2024 вбачається, що ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» набуло право грошової вимоги до [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , згідно кредитного договору №TDB.2021.0002.22587 від 05.08.2021 в сумі 30 885,59 грн, з яких 9 995,72 грн - розмір заборгованості за основною сумою боргу, 20 889,87 грн сума заборгованості по процентам. Із договору про відступлення прав вимоги №1/12 від 27.12.2024, який укладений між ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» та ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс», судом встановлено, що ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» відступає ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» (Новий кредитор) належні ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс», а Новий кредитор набуває права вимоги ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» до дебіторів та/або позичальників та/або фізичних та/або фізичних осіб-підприємців та/або юридичних осіб, зазначених в додатку №1 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, яким перейшли обов`язки боржників, за договорами на розрахунково-касове обслуговування та/або договорами про користування банківськими індивідуальними сейфами та/або кредитними договорами, в тому числі договорами про надання кредиту (овердрафту), з урахуванням усіх видів, змін, доповнень і додатків до них , згідно реєстру у Додатку №1 до цього договору. Новий кредитор сплачує ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» за права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим договором (пункт 1 договору про відступлення прав вимоги від 27.12.2024). Факт сплати ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» грошових коштів ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» у рахунок виконання умов договору про відступлення прав вимоги №1/12 від 27.12.2024 підтверджується платіжними інструкціями кредитового переказу коштів №1074 від 27.12.2024, №1091 від 31.12.2024 та №1822 від 22.09.2025. Відповідно до витягу з Додатку №1 до договору про відступлення прав вимоги № 1/12 від 27.12.2024 ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» набуло право грошової вимоги до [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , згідно кредитного договору №TDB.2021.0002.22587 від 05.08.2021 в сумі 30 885,59 грн, з яких 9 995,72 грн - розмір заборгованості за основною сумою боргу, 20889,87 грн - сума заборгованості по процентам. Відповідачем надано суду ряд копій документів, з яких вбачається, що солдат військової частини [NUMBER] [PERSON] 29.07.2025 року отримав вогнепальне осколкове сліпе поранення правого плеча з вогнепальним багатоуламковим переломом внаслідок ворожих дій противника під час проходження військової служби та виконанням службових обов`язків, що підтверджується довідкою про обставини травми (поранення, контузія, каліцтво) від 29.10.2025 №4593. Факт отримання поранення, пов`язаного із проходженням військової служби та проведення лікування підтверджується: довідкою військово- лікарської комісії від 24.11.2025 №2025-2411-1000-466, випискою з медичної карти стаціонарного хворого № 37328; випискою з медичної карти стаціонарного хворого № 39581; випискою з медичної карти стаціонарного хворого № 41582; медичною довідкою від 15.12.2025 року №5965; медичною картою стаціонарного хворого від 03.01.2026 року № 160. Згідно з вимогами ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За приписами ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з диспозиції ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положеннями ст. 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно з ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Положеннями ст. 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідач не надав даних, що свідчать про погашення заборгованості, натомість в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 9995,72 грн просив позов задовольнити. За приписами п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч.1 ст.513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно зі ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. Зі змісту 512, 513 ЦК України слідує, що зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не приймає ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є його стороною. У відповідності до ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 2 ст. 517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, чи який вважає, що йому не надано належних доказів на підтвердження відступлення прав вимоги новому кредиту, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору (а не новому) і таке виконання є належним. Інших правових наслідків факт не повідомлення боржника про заміну кредитора чи ненадання йому доказів на підтвердження відступлення прав вимоги новому кредитору законом не передбачено. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з ч.1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Таким чином, суд встановив, що позивач як новий кредитор набув право вимоги до відповідача за кредитним договором №TDB.2021.0002.22587 від 05.08.2021 на підставі договору про відступлення прав вимоги № 1/12 від 27.12.2024. Відповідно до довідки-розрахунку за кредитним договором, розмір заборгованості [PERSON] станом на 03.09.2024 року становить 30 885,59 грн., з яких заборгованість по кредиту 9 995,72 грн., заборгованість по відсотках - 20 889,87 грн. Відповідач не оспорює суму заборгованості за кредитом у сумі 9 995,72 грн., в зв`язку з чим суд вважає можливим стягнути дану суму з відповідача, оскільки ця сума також підтверджена наданими доказами. Стосовно стягнення заборгованості по сплаті відсотків у сумі 20 889,87грн., то суд виходить з наступного. З тексту Заяви-Договору від 05.08.2021 вбачається, що за договором максимальна сума ліміту передбачена у сумі 200 000 грн.; орієнтовно загальна вартість кредиту - 273 293 грн.; строк кредиту - 12 місяців; базова ставка 56%; пільговий період - 62 днів; у пільговий період - 0,0001%. Як вбачається з пункту 4 договору, [PERSON] надавався кредит строком на 12 місяців, з 05.08.2021. За умовами п. 8 розділу «Запевнення та умови» кредитного договору, він набирає чинності з моменту підписання Заяви - Договору та діє протягом 3 (трьох) років. Якщо за 30 календарних днів до дати закінчення строку дії цього договору жодна із сторін не заявить про його розірвання, цей договір вважається продовженим на той же строк та на тих же умовах. Кількість таких пролонгацій договору є необмежною. Разом з тим, суд зауважує, що строк кредитування та строк дії договору не є тотожними поняттями. Строк кредитування - це строк, на який позичальник отримав кредит. Відповідно до ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором. Отже, припис абзацу першого частини першої ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише в межах погодженого строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Саме такі висновки зазначені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (№ 14-10 цс18). З Виписки/Особовий рахунок з 05.08.2021 по 02.12.2022 вбачається, що відповідачем [PERSON] сплачено кошти в рахунок погашення заборгованості зі сплати відсотків в сумі 600,00 грн. Строк кредиту складає 12 місяців, тобто до 05.08.2022 року. Саме за цей період і підлягає стягненню заборгованість за відсотками. Така сума становить (9 995,72 х (56%)/365 днів х 365 днів (термін дії кредитного договору) 600,00 грн (оплата) = 4 997,60 грн. Враховуючи, що відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання за кредитним договором №TDB.2021.0002.22587 від 05.08.2021, суд дійшов висновку про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» заборгованості в загальному розмірі 14993,32 грн., з них: сума заборгованості за тілом кредиту - 9 995,72 грн., за відсотками - 4997,60 грн. Щодо пільги, встановленої для військовослужбовців та членів їх сімей, суд зазначає наступне. Відповідно до п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави. Вищевказаний пункт Закону є самостійною нормою і будь-якого посилання про можливість застосування вказаного пункту лише при наявності у військовослужбовця відповідного статусу (учасника бойових дій) закон не передбачає. Крім цього, дія зазначеної норми поширюється на всіх військовослужбовців без виключення. Наведене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду від 26 грудня 2018 року у справі №522/12270/15, від 11 грудня 2019 року у справі №521/7927/16-ц, від 14 травня 2021 року у справі №502/1438/18, від 24 лютого 2022 року у справі №591/4698/20, від 12 травня 2022 року у справі №336/512/18, від 18 січня 2023 року у справі №642/548/21. У постанові Верховного Суду від 15.07.2020 у справі №199/3051/14 викладено правовий висновок про перелік необхідних документів доведеності статусу особи, яка має право на пільги, визначені п. 15 ч. 3 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей», який полягає у тому, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21.08.2014 року №322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною. На вказані пільги мають право лише мобілізовані позичальники. Оцінивши надані відповідачем вище зазначені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що у період виконання умов кредитного договору з 05.08.2021 по 05.08.2022, відповідачем не надано суду належних, допустимих та достатніх доказів, що підтверджують, що відповідач має статус військовослужбовця, на якого поширювались пільги, передбачені п.15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовці та членів їх сімей», а отже, що у відповідача відсутній обов`язок щодо сплати процентів за користування кредитом. Щодо вимоги про стягнення з відповідача судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з положеннями п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у ч. 3 ст. 141 ЦПК України, зокрема обґрунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано: договір про надання правничої допомоги № 1/07 від 01.07.2025 року, укладений між АО «Альянс ДЛС» та ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» з додатками, акт приймання передачі послуг з правничої допомоги №12118843 від 14.08.2025, ордер на надання правничої допомоги серії АЕ № 1414107 від 11.08.2025 року, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю. Згідно з актом приймання-передачі послуг з правничої допомоги №12118845 від 14.08.2025 року вартість наданої правничої допомоги становить 11 200,00 грн. Отже, понесення позивачем витрат на правову допомогу в сумі 11 200,00 грн. є реальними та такими, що підтверджені належними доказами, а тому підлягають розподілу відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. З огляду на часткове задоволення позову (48,54%), враховуючи клопотання відповідача, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають понесені витрати на оплату професійної правової допомоги, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 5 436,48 грн. Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1 175,83 грн. судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial