Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-05 00:00:00

У липні 2025 року АТ «ПУМБ» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому вказувало, що 15 листопада 2022 року банк уклав з відповідачкою Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №1010723649, згідно якого зобов`язався надати останній кредит у загальному розмірі 6 535,77 грн зі строком користування коштами протягом 36 місяців, а відповідачка зобов`язалася щомісячно частинами (згідно узгодженого графіку) повертати кредит, повернувши його в повному обсязі не пізніше 15 листопада 2025 року, а також щомісячно сплачувати проценти за користування ним у розмірі 0,01 % річних від суми залишку заборгованості за кредитом та щомісячну комісію за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 1,4 % від суми кредиту. Проте позичальниця умови договору належним чином не виконувала, у зв`язку з чим станом на 09 квітня 2025 року виникла заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 5 233,98 грн, в тому числі: - заборгованість за кредитом 3 917,31 грн; - заборгованість за процентами 0,27 грн; - заборгованість за комісією за обслуговування кредитної заборгованості 1 316,40 грн. Крім цього, 25 грудня 2022 року банк уклав з відповідачкою Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №1010990998, згідно якого зобов`язався надати останній кредит у загальному розмірі 27 734,39 грн зі строком користування коштами протягом 36 місяців, а відповідачка зобов`язалася щомісячно частинами (згідно узгодженого графіку) повертати кредит, повернувши його в повному обсязі не пізніше 25 грудня 2025 року, а також щомісячно сплачувати проценти за користування ним у розмірі 0,01 % річних від суми залишку заборгованості за кредитом та щомісячну комісію за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 1,4 % від суми кредиту. Проте позичальниця умови договору належним чином не виконувала, у зв`язку з чим станом на 09 квітня 2025 року виникла заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 22 844,87 грн, в тому числі: - заборгованість за кредитом 17 382,50 грн; - заборгованість за процентами 1,41 грн; - заборгованість за комісією за обслуговування кредитної заборгованості 5 460,96 грн. Крім цього, 13 вересня 2023 року банк уклав з відповідачкою Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №1012832469, згідно якого зобов`язався надати останній кредит у загальному розмірі 71 756,52 грн зі строком користування коштами протягом 48 місяців, а відповідачка зобов`язалася щомісячно частинами (згідно узгодженого графіку) повертати кредит, повернувши його в повному обсязі не пізніше 13 вересня 2027 року, а також щомісячно сплачувати проценти за користування ним у розмірі 0,01 % річних від суми залишку заборгованості за кредитом та щомісячну комісію за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 1,6 % від суми кредиту. Проте позичальниця умови договору належним чином не виконувала, у зв`язку з чим станом на 09 квітня 2025 року виникла заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 84 880,63 грн, в тому числі: - заборгованість за кредитом 67 132,56 грн; - заборгованість за процентами 8,15 грн; - заборгованість за комісією за обслуговування кредитної заборгованості 17 739,92 грн. Вказану заборгованість позивач просив стягнути з [PERSON] у повному обсязі. В судове засідання представниця позивача Анохіна О.О. не з`явилася, проте в матеріалах справи (позові) міститься заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, судом належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, причину неявки суду не повідомила. Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки представниця позивача в окремій заяві (позові) не заперечувала проти такого порядку вирішення спору. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних доказів, суд прийшов до наступного. Зокрема, суд встановив, що 15 листопада 2022 року банк уклав з відповідачкою Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №1010723649, згідно якого зобов`язався надати останній кредит у загальному розмірі 6 535,77 грн зі строком користування коштами протягом 36 місяців, а відповідачка зобов`язалася щомісячно частинами (згідно узгодженого графіку) повертати кредит, повернувши його в повному обсязі не пізніше 15 листопада 2025 року, а також щомісячно сплачувати проценти за користування ним у розмірі 0,01 % річних від суми залишку заборгованості за кредитом та щомісячну комісію за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 1,4 % від суми кредиту. Крім цього, 25 грудня 2022 року банк уклав з відповідачкою Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №1010990998, згідно якого зобов`язався надати останній кредит у загальному розмірі 27 734,39 грн зі строком користування коштами протягом 36 місяців, а відповідачка зобов`язалася щомісячно частинами (згідно узгодженого графіку) повертати кредит, повернувши його в повному обсязі не пізніше 25 грудня 2025 року, а також щомісячно сплачувати проценти за користування ним у розмірі 0,01 % річних від суми залишку заборгованості за кредитом та щомісячну комісію за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 1,4 % від суми кредиту. Крім цього, 13 вересня 2023 року банк уклав з відповідачкою Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №1012832469, згідно якого зобов`язався надати останній кредит у загальному розмірі 71 756,52 грн зі строком користування коштами протягом 48 місяців, а відповідачка зобов`язалася щомісячно частинами (згідно узгодженого графіку) повертати кредит, повернувши його в повному обсязі не пізніше 13 вересня 2027 року, а також щомісячно сплачувати проценти за користування ним у розмірі 0,01 % річних від суми залишку заборгованості за кредитом та щомісячну комісію за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 1,6 % від суми кредиту. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Ч. 1 ст. 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. При цьому, згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст. 638 ЦК України). Згідно ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми є нікчемним. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 207 ЦК України (в редакції на час укладення договорів) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (ч. 2 ст. 639 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 1. 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст.ст. 611, 612, 623-625, 1049, 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, зокрема повинен достроково повернути суму позики разом з процентами та іншими нарахуваннями, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку. Заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 15 листопада 2022 року №1010723649, від 25 грудня 2022 року №1010990998, від 13 вересня 2023 року №1012832469 складені сторонами з дотриманням положень ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» в електронній формі, у них сторони узгодили усі істотні умови кредитних договорів, відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» позичальниця підписала договори за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (ОТП-паролем). Таким чином, [PERSON] набула статусу, прав та обов`язків позичальниці у кредитних правовідносинах з АТ «ПУМБ». З матеріалів справи вбачається, що банк виконав свої зобов`язання перед позичальницею у повному обсязі (а.с. 38-39). Зі свого боку [PERSON] належним чином умови кредитних договорів не виконувала. Докази протилежного в матеріалах справи відсутні (примітка: суд не приймає до уваги копію Квитанції до платіжної інструкції від 29 вересня 2025 року №52179765, що надійшла від відповідачки (а.с. 71), згідно якої [PERSON] сплатила АТ «ПУМБ» заборгованість за кредитним договором у розмірі 47 000 грн, оскільки зі змісту вказаного документа вбачається, що оплата здійснена за кредитним договором, який не є предметом судового дослідження, а саме №1012832). Однак, згідно ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З матеріалів справи вбачається, що 10 квітня 2025 року АТ «ПУМБ» в порядку ч. 4 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування» звернулося до [PERSON] з вимогою про дострокове виконання зобов?язань за кредитними договорами протягом 30 днів з дня отримання вказаної вимоги. Однак вказана вимога була залишена без задоволення. Таким чином, позивач набув право на дострокове стягнення заборгованості за кредитними договорами. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості та виписки з особового рахунку позичальниці, заборгованість за кредитним договором від 15 листопада 2022 року №1010723649 станом на 09 квітня 2025 року становить 5 233,98 грн, в тому числі: - заборгованість за кредитом 3 917,31 грн; - заборгованість за процентами 0,27 грн; - заборгованість за комісією за обслуговування кредитної заборгованості 1 316,40 грн. Проте суд не в повній мірі погоджується з таким розрахунком, а саме в частині нарахування комісії за обслуговування кредитної заборгованості у зв`язку з наступним. Споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (п. 11 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування»). Тобто, споживчим є будь-який кредит, наданий споживачу для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено можливість встановлення кредитодавцем у межах споживчого кредитування додаткових комісій, пов`язаних з наданням, обслуговуванням та поверненням кредиту, які включаються до загальних витрат за споживчим кредитом. Водночас, згідно ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними (ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування»). З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19. У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Схожі правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 14 вересня 2022 року у справі № 755/11636/21, від 08 лютого 2023 року у справі № 168/349/20 та інших. Наведені висновки в подальшому також підтримані й у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21, згідно якої якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Суд встановив, що кредитний договір від 15 листопада 2022 року №1010723649 не містить конкретного переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з обслуговуванням кредиту, що надаються відповідачці, та за які банком встановлена щомісячна комісія. Також позивач не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні вказаного договору. Слід констатувати, що такі умови містяться в Публічній пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, а саме п. 5.7.3 розділу ІІ Пропозиції, який передбачає послуги, що оплачуються комісією за обслуговування кредитної заборгованості, однак: 1) вказана Пропозиція не містить підпису позичальниці про ознайомлення та погодження з нею (з її умовами); 2) вказаний пункт передбачає, що сплата комісії за обслуговування кредитної заборгованості включає послуги за надання позичальниці (усіх без винятку) інформаційних послуг, що суперечить положенням ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування». Тому положення кредитного договору щодо обов`язку позичальниці сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості (комісію) є нікчемними. Таким чином, нарахування комісії за обслуговування кредитної заборгованості у вказаному договорі є безпідставним, а тому вказана комісія не підлягає стягненню. Також з розрахунків заборгованості за кредитним договором вбачається, що частина коштів, внесених [PERSON] на виконання його умов, були зараховані банком на сплату заборгованості за комісією. Хоча, як раніше встановлено судом, нарахування комісії за обслуговування кредиту було безпідставним. Тому кошти, внесені позичальницею на погашення заборгованості за кредитним договором, зараховані на сплату комісії за обслуговування кредитної заборгованості, підлягають перерахуванню на сплату заборгованості за тілом кредиту та процентами. Таким чином, заборгованість за кредитним договором від 15 листопада 2022 року №1010723649 складається виключно із заборгованості за тілом кредиту та становить 2 636,58 грн (3 917,31 грн. (заборгованість за тілом кредиту) + 0,27 грн (загальна заборгованість за процентами) 1 281 грн (кошти, внесені позичальницею та безпідставно зараховані на погашення заборгованості за комісією за обслуговування кредитної заборгованості)). Крім цього, згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості та виписки з особового рахунку позичальниці, заборгованість за кредитним договором від 25 грудня 2022 року №1010990998 станом на 09 квітня 2025 року становить 22 844,87 грн, в тому числі: - заборгованість за кредитом 17 382,50 грн; - заборгованість за процентами 1,41 грн; - заборгованість за комісією за обслуговування кредитної заборгованості 5 460,96 грн. Проте суд не в повній мірі погоджується з таким розрахунком, а саме в частині нарахування комісії за обслуговування кредитної заборгованості з аналогічних, вище зазначених підстав. Оскільки нарахування комісії за обслуговування кредитної заборгованості у вказаному договорі є безпідставним, а тому вказана комісія не підлягає стягненню. Також з розрахунків заборгованості за кредитним договором вбачається, що частина коштів, внесених [PERSON] на виконання його умов, були зараховані банком на сплату заборгованості за комісією. Хоча, як раніше встановлено судом, нарахування комісії за обслуговування кредиту було безпідставним. Тому кошти, внесені позичальницею на погашення заборгованості за кредитним договором, зараховані на сплату комісії за обслуговування кредитної заборгованості, підлягають перерахуванню на сплату заборгованості за тілом кредиту та процентами. Таким чином, заборгованість за кредитним договором від 25 грудня 2022 року №1010990998 складається виключно із заборгованості за тілом кредиту та становить 12 336,27 грн (17 382,50 грн. (заборгованість за тілом кредиту) + 1,41 грн (загальна заборгованість за процентами) 5 047,64 грн (кошти, внесені позичальницею та безпідставно зараховані на погашення заборгованості за комісією за обслуговування кредитної заборгованості)). Крім цього, згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості та виписки з особового рахунку позичальниці, заборгованість за кредитним договором від 13 вересня 2023 року №1012832469 станом на 09 квітня 2025 року становить 84 880,63 грн, в тому числі: - заборгованість за кредитом 67 132,56 грн; - заборгованість за процентами 8,15 грн; - заборгованість за комісією за обслуговування кредитної заборгованості 17 739,92 грн. Проте суд не в повній мірі погоджується з таким розрахунком, а саме в частині нарахування комісії за обслуговування кредитної заборгованості з аналогічних, вище зазначених підстав. Оскільки нарахування комісії за обслуговування кредитної заборгованості у вказаному договорі є безпідставним, а тому вказана комісія не підлягає стягненню. Також з розрахунків заборгованості за кредитним договором вбачається, що частина коштів, внесених [PERSON] на виконання його умов, були зараховані банком на сплату заборгованості за комісією. Хоча, як раніше встановлено судом, нарахування комісії за обслуговування кредиту було безпідставним. Тому кошти, внесені позичальницею на погашення заборгованості за кредитним договором, зараховані на сплату комісії за обслуговування кредитної заборгованості, підлягають перерахуванню на сплату заборгованості за тілом кредиту та процентами. Таким чином, заборгованість за кредитним договором від 25 грудня 2022 року №1010990998 складається виключно із заборгованості за тілом кредиту та становить 63 696,41 грн (67 132,56 грн. (заборгованість за тілом кредиту) + 8,15 грн (загальна заборгованість за процентами) 3 444,30 грн (кошти, внесені позичальницею та безпідставно зараховані на погашення заборгованості за комісією за обслуговування кредитної заборгованості)). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача в порядку відшкодування (згідно розміру задоволених позовних вимог) також слід стягнути 1 686,96 грн судового збору.

Outcome: partial