Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-05 00:00:00

У квітні 2025 року позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, де просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у загальному розмірі 94975,72 грн та понесені судові витрати. Позов обґрунтовано тим, що 14 червня 2024 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики № 2617827, згідно з умовами якого відповідачу надано кредитні кошти в розмірі 8000,00 грн, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника. Крім того, 09 червня 2024 року між ТОВ «1Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики № 79999563, згідно з умовами якого відповідачу надано кредитні кошти в розмірі 9500,00 грн., шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальникка. 22 червня 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 30116-06/2024, згідно з умовами якого відповідачу було надано кредитні кошти в сумі 3000,00 грн, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальникка. 23 травня 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 34890-05/2024, згідно з умовами якого відповідачу було надано кредитні кошти в сумі 3000,00 грн, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальникка. 25 червня 2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Незалежні фінанси» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2195539, згідно з умовами якого відповідачу було надано кредитні кошти в сумі 9000,00 грн, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальникка. Відповідачка належним чином зобов`язання щодо повернення основних сум боргу за договорами позики/кредитними договорами та заборгованості за процентами не виконала ні перед позикодавцем/первісним кредитором, ані перед позивачем/фактором ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», що набуло право грошової вимоги за договором позики на підставі договору факторингу. Позивач стверджує, що на підставі укладених із первісними кредиторами договору факторингу він набув права вимоги до відповідачки за вказаними правочинами. Оскільки відповідачка не погасила заборгованість у добровільному порядку, позивач звернувся до суду з цим позовом. Ухвалою судді від 28 квітня 2025 року відкрито провадження по справі постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Від відповідчки [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідачка не визнає пред`явлені позовні вимоги в повному обсязі з огляду на наступне. Так, зазанчає про те, що позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження того, що [PERSON] отримала кредитні кошти, в подальшому порушила обов`язок із їх повернення, тобто не виконувала, або неналежним чином виконувала умови договорів позики: № 2617827 від 14.06.2024 року, № 79999563 від 09.06.2024 року, та кредитних договорів: № 30116-06/2024 від 22.06.2024 року, №34890-05/2024 від 23 травня 2024 року, № 2195539 від 25.06,2024 року. Як вбачається із матеріалів справи, на підтвердження укладення з відповідачем договору у електронній формі позивач не надав електронних доказів, що підтверджують укладення між сторонами кредитних договорів в електронній формі, як і не надав електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом. Як вбачається з паперових копій договорів, їх укладення здійснюється сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором з використанням мобільного телефону відповідача. Електронних доказів на підтвердження того, що відповідач вчинив вищезазначені дії з використанням абонентського номеру мобільного телефону, який йому належить, матеріали справи не містять. Отже, факти укладення кредитних договорів та наявності заборгованості позивачем не підтверджено належними, допустимими та достовірними доказами, а надані ним паперові копії договорів не відповідають критеріям допустимості й достовірності доказів, а також вимогам щодо визначення доказів, оскільки згідно ст. 76 ЦПК України, не підпадають ні під поняття письмового, ні під поняття електронного доказу. Згідно з пунктом 3 статті 13 Закону України «Про електронну комерцію» продавець (виконавець, постачальник), надавач платіжних послуг, оператор платіжної системи або інша особа, яка отримала плату за товар, роботу, послугу відповідно до умов електронного договору, повинні надати покупцеві (замовнику, споживачу) електронний документ, квитанцію, товарний чи касовий чек, квиток, талон або інший документ, що підтверджує факт отримання коштів, із зазначенням дати здійснення розрахунку. Закон є спеціальним нормативно-правовим актом щодо регулювання спірних правовідносин. Окрім того, визначення даної суми в договорах не свідчить про отримання мною кредитних коштів, зокрема саме у такому розмірі, і, відповідно про виконання позикодавцем своїх зобов`язань по договору. Відсутність доказів отримання мною кредитних коштів унеможливлює встановлення: дати початку дії вищевказаних договорів, суми наданого кредиту, правильність нарахування відсотків, які нараховуються від суми наданих кредитних коштів з дати їх отримання. Так, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (частина перша статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Таким чином, з наведених норм законодавства вбачається, що доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Аналогічні за змістом висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року по справі №755/2284/16-ц, провадження №61-4685св19. Належних та допустимих документів, які передбачені статтею 13 Закону України «Про електронну комерцію» і які підтверджують переказ позивачем кредитних коштів на рахунок відповідача, а також те, що такий переказ є завершеним, позивачем не надано. Розрахунки заборгованості за кредитними договорами та договорами позики складені самим позивачем, який стороною договору про надання споживчого кредиту не був. При цьому розрахунок заборгованості станом на день первинного відступлення права вимоги за Договором відсутній. Слід зазначити, що розрахунок заборгованості, на який посилається позивач, не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані в позовній заяві, а, отже, не є достовірним доказом наявності заборгованості. Наданий документ під назвою «Платіжне доручення 36984900» не відображає дійсної банківської операції щодо перерахування коштів ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» через банк платника ПАТ «ФК «Контрактовий дім» [PERSON] , оскільки не містить відповідних реквізитів, передбачених для банківських документів. Надані позивачем документи, факт існування у позичальника заборгованості за вказаними договорами позики та кредитними договорами не підтверджують. Щодо відступлення права вимоги. Відповідно до ч.І ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги за змістом означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Відповідно до приписів ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. Тобто із системного аналізу зазначеної норми права вбачається, що відступлення права вимоги може здійснюватися лише стосовно дійсної вимоги, яка існувала на момент переходу цих прав. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 березня 2021 року у справі №906/1174/18 зроблено висновок, що правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання. Зазначені норми права визначають такі ознаки договору відступлення права вимоги; 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути сплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні. Згідно правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі №752/8842/14-ц та від 16 жовтня 2018 року у справі №914/2567/17, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. У справах про визнання недійсним договорів про відступлення права вимоги судам необхідно з`ясовувати обсяг та зміст прав, які переходять до нового кредитора, та чи існують ці права на момент переходу. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2022 року у справі №910/12525/20 зроблено висновок, що відповідно дост. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом зазначених норм, права кредитора у зобов`язанні переходять до іншої особи (набувача, нового кредитора), якщо договір відступлення права вимоги з такою особою укладений саме кредитором. Отже, якщо такий договір був укладений особою, яка не володіє правом вимоги з будь-яких причин (наприклад, якщо право вимоги було раніше відступлене третій особі або якщо права вимоги не існує взагалі, зокрема у зв`язку з припиненням зобов`язання виконанням), тобто якщо ця особа не є кредитором, то права кредитора в зобов`язанні не переходять до набувача. Разом з тим положення ч, 1 ст. 203 ЦК У країни прямо встановлюють, що застосовуються саме до змісту правочину (сукупності його умов), а не до його суб`єктного складу. В тому випадку, коли особа відступає право вимоги, яке їй не належить, у правовідносинах відсутній уповноважений на таке відступлення суб`єкт. За загальним правилом п. 1 ч. 1 ст. 512, ст. 514 ЦК України у цьому разі заміна кредитора у зобов`язанні не відбувається. В постанові від 18 жовтня 2023 року у справі № 905/306/17 Верховний Суд дійшов висновку, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 29.06.2021 року у справі №753/20537/18, від 21.07.2021 року у справі №334/6972/17, від 27.09.2021 року у справі №5026/886/2012 тощо). Умовами договору факторингу від 14.06.2021 № 14/06/21 передбачено, що право вимоги означає право грошової вимоги щодо погашення (стягнення) заборгованостей з боржників, які виникли на підставі договору позики. У справі, що розглядається, позивачем зазначено, що право вимоги до відповідача [PERSON] перейшло від первісного кредитора ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Разом з тим, на момент укладення Договору про відступлення права вимоги від 14 червня 2021 року боргові зобов`язання [PERSON] за договором позики № 2617827 від 14 червня 2024 року та за договором позики № 79999563 від 09 червня 2024 року, ще не існували, відтак і не могли відступатися права кредитора за цим договором. Крім того, на час укладення такого Договору сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину, предмет не індивідуалізовано належним чином. Аналогічні за змістом висновки, викладені у постанові Дніпровського Апеляційного Суду від 19 листопада 2024 року по справі № 196/448/24, провадження № 22-ц/803/8702/24. На підтвердження передання кредитором ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до [PERSON] за договорами позики та кредитними договорами позивач надав Витяги з реєстру боржників від 08 жовтня 2025 року, від 28 жовтня 2021 року, від 19 листопада 2024 року, від 21 жовтня 2024 року та від 30 жовтня 2024 року. Проте, такого Реєстру боржників, зокрема, підписаного сторонами договору факторингу, позивачем не надано, а надані вказані вище Витяги з реєстру боржників не містять підписів уповноважених осіб та печаток клієнта та фактора, а сформований і підписаний лише представником однієї сторони договору - представником ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та не відповідає вимогам, встановлений договорами факторингу щодо форми реєстру боржників, отже не підтверджує переходу права вимоги за кредитними договорами та договорами позики, укладеними з [PERSON] , від ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», ТОВ «Аванс Кредит», ТОВ «Фінансова компанія «Незалежні Фінанси» до «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Слід зазначити, що представник позивача взагалі не надав Реєстрів прав вимоги до вказаних вище договорів факторингу, в яких були б вказані спірні кредитні договори та договори позики. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитними договорами, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступають ся за умови, що він містить дані за кредитними договорами, а також докази на підтвердження оплати за договорами. Позивачем ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не надано суду належних доказів переходу до нього права вимоги до [PERSON] за договорами позики: № 2617827 від 14.06.2024 року, № 79999563 від 09.06.2024 року, та кредитними договорами: № 30116-06/2024 від 22.06.2024 року, №34890-05/2024 від 23 травня 2024 року, № 2195539 від 25.06.2024 року. Крім того, позивачем не надано суду доказів на підтвердження оплати за договорами факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, № 191124/2 від 19 листопада 2024 року, № 21102024 від 21 жовтня 2024 року та № 30102024 від 30 жовтня 2024 року. Отже, на підставі вищенаведеного, просить відмовити у задоволенні позову. 21 травня 2025 року від позивача, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до суду надійшла відповідь на відзив, якою позивач підтримав позов. Додатково позивач надав наступні пояснення. Так, зазанчає, що кредитні договори з позичальником укладено в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Відповідно до умов кожного кредитного договору, невід`ємною частиною договору є «Правила надання грошових коштів у позику (далі - Правила). Уклавши договір, Позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на Сайті Первісних кредиторів та є у загальному доступі. Ці Правила є публічною пропозицією (офертою), у розумінні ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту, та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Тому кредитні договори, які укладені між сторонами в електронній формі мають силу договорів, які укладені в письмовій формі та підписані сторонами. Також у відповіді на відзив, представник позивача звертає увагу суду напевни алгоритм дій, що існує при укладанні кредитного договору. Так, лише пройшовши весь алгоритм дій при укладенні кредитного договору вищевикладене є підтвердженням того, що кредитний договір укладений між сторонами в електронній формі має силу договору, який укладено в письмовій формі та підписано сторонами які узгодили всі умови, так як без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу Відповідачем на сайт Кредитодавця за допомогою Логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між Відповідачем та Кредитодавцем не було б укладено. Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі Відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Таким чином, договір правомірно укладається шляхом приєднання клієнта до договору, який наданий йому для ознайомлення в електронному вигляді на офіційному веб-сайті (веб-сторінці) Кредитодавця з урахуванням особливостей визначених індивідуальною частиною. Відповідно до частини 13 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Окрім цього зазначає, що Відповідачем було вчинено певну сукупність дій, спрямовану на отримання кредиту, тобто Відповідач самостійно для себе визначив необхідний для себе обсяг часу для ознайомлення з умовами Договору, після чого проявив намір вступити з Кредитодавцем в договірні відносини на умовах визначених Правилами. У відповідності до умов кожного укладеного договору, його підписання здійснювалось електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надісланий на номер мобільного телефону вказаний Позичальником при укладанні кредитного договору. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. В ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електрону комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 Закону України «Про електрону комерцію», є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 Закону України «Про електрону комерцію»; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 Закону України «Про електрону комерцію»; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Також, відповідно до ч.1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільнихправ та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис". Також, приписами ст. 12 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ст. 640 ЦК України - договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно ст. 642 ЦК України - відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав.Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 (позика) цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Щодо розрахунків заборгваності та перерахування коштів відповідачу за кредитним договорома позивач зазначає, що кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти 5375 - 41хх - хххх - 9901. З метою надання, вичерпної інформації по справі, Позивач, звернувся до Первісних кредиторів, з відповідним електронним запитом для отримання інформації щодо надання додаткових доказів, а самерозрахунок заборгованості та доказів, що підтверджують надання (перерахування) коштів. Крім того, звертає увагу суду на те, що позивач не є банківською установою, а отже на підтвердження зарахування кредитних коштів перерахованих [PERSON] за кредитними договорами на його банківську картку номер 5375 - 41хх - хххх - 9901, ТОВ «ФК «ЄАПБ» не може надати жодної інформації, адже згідно ст.60 Закону України «Про банки і банківську діяльність», інформація про операції, проведені на користь чи за дорученням клієнта - є банківською таємницею. А тому, відповідач, як тримач карткового рахунку на який було перераховано кредитні кошти може, власноруч отримати виписки по рахунку для підтвердження та/або спростування факту перерахування кредитних коштів по вищенаведених договорах. Щодо відступлення права вимоги. Відповідно до умов вказаного договору, вбачається, що право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимоги. Слід наголосити на тому, що відповідно до реєстру боржників (прав вимог) до договору факторингу № 14/06/21 укладеного між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» перейшло право грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором. За таких обставин, у ТОВ «ФК«ЄАПБ», як нового кредитора (на підставі договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 укладеного з ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ»), який набув право вимоги в межах сум зазначеного у договорі, наявне право вимоги до відповідача щодо стягнення заборгованості за договором позики № 79999563 від 09.06.2024 та договором позики № 2617827 від 14.06.2024. Стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року у справі № 2-383/2010 ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. У даній справі договори факторингу у встановленому законом порядку Відповідачем не визнавалися недійсними. Враховуючи, що Відповідач не оспорив, не надав суду належних, допустимих і достовірних доказів, які б свідчили про недійсність переданих вимог, в силу прямого припису статті 204 ЦК України їх правомірність презумується. Отже, відповідні договори факторингу є чинними, їх дійсність ніким не оспорено, а тому підлягають до виконання. З урахуванням принципу тлумачення favor contractus (тлумачення договору на користь дійсності) сумніви щодо дійсності, чинності та виконуваності договору (правочину) повинні тлумачитися судом на користь його дійсності, чинності та виконуваності (постанова Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 10.03.2021 у справі № 607/11746/17). Отже, позивач вважає, що на підставі укладених із первісними кредиторами договору факторингу він набув права вимоги до відповідачки за вказаними правочинами Враховуючи наведене, просить задовольнити позовні вимоги.. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов такого висновку. 14.06.2024 року між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та [PERSON] укладено договір позики на умовах повернення позики в кінці строку позики № 2617827. На виконання умов вказаного договору відповідачу були надані кошти в сумі 8000,00 грн. Відповідач умови договору щодо повернення коштів не виконав, таким чином має непогашену заборгованість за кредитним договором №2617827 від 14.06.2024 року у розмірі 26160,00 грн. з яких: 8000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 2160,00 грн - сума заборгованості за відсотками, 16000,00 грн сума заборгованості за пенею. 14.06.2021 року між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та ТОВ "ФК "Європейська агенція з поверненя боргів укладено Договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого, ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" відступило ТОВ "ФК "ЄАПБ" належне йому право вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників, в тому числі за договором № 2617827 від 14.06.2024 року. Згідно з п. 1.1. договору факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних реєстрах боржників, які формуються згідно додатку N 1 та є невід`ємною частиною договору. Згідно з п. 1.2. перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників згідно Додатку N 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до п. 3.1. вищезазначеного договору факторингу загальна сума прав вимоги, що відступається за відповідним реєстром боржників, ціна продажу та одинична ціна визначаються в додаткових угодах до цього договору окремо для кожного реєстру боржників вказується в таких реєстрах боржників Додатковими угодами № 2 від 28.07.2021 року, № 7 від 13.06.2022 року, № 41 від 08.10.2024 року до договору факторингу N 14/06/21 від 14.06.2021 року реєстр боржників № 34 від 08.10.2024 року було передано ТОВ "ФК "ЄАПБ" в повному об`ємі відповідно до умов договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року. Відповідно до витягу з Реєстру Боржників № 34 від 08.10.2024 року до Договору факторингу N 14/06/21 від 14.06.2021 року ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 2617827 від 14.06.2024 року в розмірі 26160,0 грн. з яких: 8000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 2160,00 грн - сума заборгованості за відсотками, 16000,00 грн - сума заборгованості за пенею. Відповідно до п. 1.2 Договору факторингу, перехід від ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" до ТОВ "ФК "ЄАПБ" права вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому передачі реєстру боржників. 09.06.2024 року між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та [PERSON] укладено договір позики на умовах повернення позики в кінці строку позики № 79999563. На виконання умов вказаного договору відповідачу були надані кошти в сумі 9500,00 грн. Відповідач умови договору щодо повернення коштів не виконав, таким чином має непогашену заборгованість за кредитним договором № 79999563 від 09.06.2024 року у розмірі 16910,00 грн. з яких: 9500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 2793,00 грн - сума заборгованості за відсотками, 4617,000 грн сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування позикою. 14.06.2021 року між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та ТОВ "ФК "Європейська агенція з поверненя боргів укладено Договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого, ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" відступило ТОВ "ФК "ЄАПБ" належне йому право вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників, в тому числі за договором № 79999563 від 09.06.2024 року. Згідно з п. 1.1. договору факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних реєстрах боржників, які формуються згідно додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору. Згідно з п. 1.2. перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників згідно Додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до п. 3.1. вищезазначеного договору факторингу загальна сума прав вимоги, що відступається за відповідним реєстром боржників, ціна продажу та одинична ціна визначаються в додаткових угодах до цього договору окремо для кожного реєстру боржників вказується в таких реєстрах боржників Додатковою угодою № 42 від 28.10.2024 року до договору факторингу № 14/06/21 від 09.06.2021 року реєстр боржників № 35 від 28.10.2024 року було передано ТОВ "ФК "ЄАПБ" в повному об`ємі відповідно до умов договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року. Відповідно до витягу з Реєстру Боржників № 36 від 28.10.2024 року до Договору факторингу N 14/06/21 від 14.06.2021 року ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 79999563 від 09.06.2024 року в розмірі 16910,0 грн. з яких: 9500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 2793,00 грн - сума заборгованості за відсотками, 4617,00 грн - сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування позикою. Відповідно до п. 1.2 Договору факторингу, перехід від ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" до ТОВ "ФК "ЄАПБ" права вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому передачі реєстру боржників. 22.06. 2024 року між ТОВ «Аванс Крелит» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 30116-06/2024 який останній підписав електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Відповідно до п. 1.1. договору Товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 3000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Кредит надається строком на 120 днів. Дата надання кредиту 22.06.2024. Наданий кредит клієнт зобов`язаний погасити в останній день строку кредитування. Дата погашення кредиту 19.10.2024 (п. 1.2. договору). Відповідно до п. 1.4. договору за користування кредитом товариством нараховуються проценти, що є платою за користування кредитом. Тип процентної ставки: фіксована. Денна процентна ставка складає 1.5 % (п. п. 1.4.1.). Згідно з п. 1.5. договору детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в графіку платежів, що є додатком № 1 до цього договору. За змістом п. 1.6. договору кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта, включаючи використання реквізитів платіжної картки № 5375-41хх-хххх-9901 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Кредит вважається наданим в день перерахуванням товариством суми кредиту за вказаними реквізитами. Відповідно до п. 2.2. договору видача кредитів клієнту фізичній особі Товариством здійснюється онлайн, використовуючи мережу Інтернет, тобто через вебсайт Товариства: https://finbar.com.ua/ В п. 3.1. договору сторони домовились, що за користування кредитом Товариством нараховуються виключно проценти. Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з графіком платежів, який є невід`ємною частиною цього договору. Порядок нарахування платежів за прострочення клієнтом виконання (невиконання, часткове виконання) зобов`язань за цим договором передбачено в п. 5.3. цього договору. Згідно з пунктом 5.3 договору, у випадку прострочення клієнтом терміну сплати чергового платежу, визначеного в графіку платежів, Товариство у перший день прострочення нараховує штраф у розмірі 200,00 % від суми, одержаної клієнтом за цим договором, при цьому загальний розмір нарахованого штрафу не може перевищувати граничні обмеження, встановлені нормами чинного законодавства України про споживче кредитування. Штраф підлягає оплаті клієнтом протягом строку кредитування. Пунктом 7.1. договору передбачено, що цей договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами сторін та діє протягом строку, вказаного в п. 1.2 цього договору. Як вбачається з п. 7.6. договору, підписанням цього договору клієнт підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту товариства, розміщених на веб-сайті товариства. В графіку платежів, який є додатком № 1 до договору про надання фінансового кредиту № 30116-06/2024 від 22.06.2024, розраховано п`ять щомісячних платежів у разі своєчасного та належного виконання клієнтом п. 1.4.2. договору. 22.06.2024 року [PERSON] також ознайомилася з паспортом споживчого кредиту шляхом його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором. 19.11.2024 року ТОВ "Аванс Кредит" (клієнт) та ТОВ "ФК " ЄАПБ" (фактор) уклали договір факторингу № 191124/2 згідно з п. 1.1. якого за цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку№ 1 та є невід`ємною частиною договору. За п. 1.2. договору факторингу перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. 19.11.2024 року ТОВ "Аванс Кредит" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" підписали акт прийому-передачі реєстру боржників до договору факторингу № 191124/2 від 19.11.2024. 22 листопада 2024 року платіжною інструкцією N 545 ТОВ "ФК "ЄАПБ" перерахувало на рахунок ТОВ "Аванс Кредит" - 4209773,02 грн оплати за відступлення прав вимоги згідно з договором факторингу № 191124/2 від 19.11.2024. Як вбачається з витягу з реєстру боржників від 19.11.2024, що є додатком № 1 до договору факторингу N 191124/2 від 19.11.2024, до ТОВ "ФК "ЄАПБ" перейшло право вимоги до боржника [PERSON] за договором про надання фінансового кредиту № 30116-06/2024 від 22.06.2024 на суму заборгованості 14400,00 грн. яка складається із: суми заборгованості за основною сумою боргу 3000,00 грн. суми заборгованості за процентами 5400,00 грн. суми заборгованості за штрафними санкціями 6000,00 грн. Як вбачається з розрахунку заборгованості ТОВ "Аванс Кредит", загальна заборгованість за договором про надання фінансового кредиту № 30116-06/22024 від 22.06.2024(станом на 19.11.2024) складає 14400,00 грн. з яких: сума заборгованості за тілом кредиту 3 000,00 грн. сума заборгованості за процентами 11400,00 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ "ФК "ЄАПБ", зазначеного у позовній заяві, заборгованість за договором про надання фінансового кредиту № 30116-06/2024 від 22.06.2024 на суму заборгованості 14400,00 грн. яка складається із: суми заборгованості за основною сумою боргу 3000,00 грн. суми заборгованості за процентами 5400,00 грн. суми заборгованості за штрафними санкціями 6000,00 грн. 23.05. 2024 року між ТОВ «Аванс Крелит» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 34890-05/2024 який остання підписала електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Відповідно до п. 1.1. договору Товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 3000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Кредит надається строком на 120 днів. Дата надання кредиту 23.05.2024. Наданий кредит клієнт зобов`язаний погасити в останній день строку кредитування. Дата погашення кредиту 19.09.2024 (п. 1.2. договору). Відповідно до п. 1.4. договору за користування кредитом товариством нараховуються проценти, що є платою за користування кредитом. Тип процентної ставки: фіксована. Денна процентна ставка складає 1.5 % (п. п. 1.4.1.). Згідно з п. 1.5. договору детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в графіку платежів, що є додатком N 1 до цього договору. За змістом п. 1.6. договору кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта, включаючи використання реквізитів платіжної картки № 5375-41хх-хххх-9901 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Кредит вважається наданим в день перерахуванням товариством суми кредиту за вказаними реквізитами. Відповідно до п. 2.2. договору видача кредитів клієнту фізичній особі Товариством здійснюється онлайн, використовуючи мережу Інтернет, тобто через вебсайт Товариства: https://finbar.com.ua/ В п. 3.1. договору сторони домовились, що за користування кредитом Товариством нараховуються виключно проценти. Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з графіком платежів, який є невід`ємною частиною цього договору. Порядок нарахування платежів за прострочення клієнтом виконання (невиконання, часткове виконання) зобов`язань за цим договором передбачено в п. 5.3. цього договору. Згідно з пунктом 5.3 договору, у випадку прострочення клієнтом терміну сплати чергового платежу, визначеного в графіку платежів, Товариство у перший день прострочення нараховує штраф у розмірі 200,00 % від суми, одержаної клієнтом за цим договором, при цьому загальний розмір нарахованого штрафу не може перевищувати граничні обмеження, встановлені нормами чинного законодавства України про споживче кредитування. Штраф підлягає оплаті клієнтом протягом строку кредитування. Пунктом 7.1. договору передбачено, що цей договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами сторін та діє протягом строку, вказаного в п. 1.2 цього договору. Як вбачається з п. 7.6. договору, підписанням цього договору клієнт підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту товариства, розміщених на веб-сайті товариства. В графіку платежів, який є додатком № 1 до договору про надання фінансового кредиту № 34890-05/2024 від 23.05.2024, розраховано п`ять щомісячних платежів у разі своєчасного та належного виконання клієнтом п. 1.4.2. договору. 23.05.2024 року [PERSON] також ознайомилася з паспортом споживчого кредиту шляхом його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором. 21.10.2024 року ТОВ "Аванс Кредит" (клієнт) та ТОВ "ФК " ЄАПБ" (фактор) уклали договір факторингу № 21102024 згідно з п. 1.1. якого за цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку№ 1 та є невід`ємною частиною договору. За п. 1.2. договору факторингу перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. 21.10.2024 року ТОВ "Аванс Кредит" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" підписали акт прийому-передачі реєстру боржників до договору факторингу № 21102024 від 21.10.2024. 22 листопада 2024 року платіжною інструкцією N 545 ТОВ "ФК "ЄАПБ" перерахувало на рахунок ТОВ "Аванс Кредит" 3831828,15 грн оплати за відступлення прав вимоги згідно з договором факторингу № 21102024 від 21.10.2024. Як вбачається з витягу з реєстру боржників від 21.10.2024, що є додатком № 1 до договору факторингу № 21102024 від 21.10.2024, до ТОВ "ФК "ЄАПБ" перейшло право вимоги до боржника [PERSON] за договором про надання фінансового кредиту № 34890-05/2024 від 23.05.2024 на суму заборгованості 8775,00 грн. яка складається із: суми заборгованості за основною сумою боргу 3000,00 грн. суми заборгованості за процентами 4275,00 грн. суми заборгованості за штрафними санкціями 1500,00 грн. Як вбачається з розрахунку заборгованості ТОВ "Аванс Кредит", загальна заборгованість за договором про надання фінансового кредиту № 34890-05/22024 від 23.05.2024(станом на 19.11.2024) складає 8775,00 грн. з яких: сума заборгованості за тілом кредиту 3 000,00 грн. сума заборгованості за процентами 5775,00 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ "ФК "ЄАПБ", зазначеного у позовній заяві, заборгованість за договором про надання фінансового кредиту № 34890-05/2024 від 23.05.2024 на суму заборгованості 8775,00 грн. яка складається із: суми заборгованості за основною сумою боргу 3000,00 грн. суми заборгованості за процентами 4275,00 грн. суми заборгованості за штрафними санкціями 1500,00 грн. 25.06. 2024 року [PERSON] на сайті ТОВ "Фінансова компанія "Незалежні фінанси" за адресою: pango.com.ua створив та заповнив анкету заяву на кредит № 2195539, в якій зазначив: суму кредиту 9000,00 грн. строк кредиту 345 днів з 25.06.2024, дата повернення кредиту- 05.06.2025, сума до повернення -14924,40 грн. свої особисті дані, зокрема, прізвище, ім`я, по батькові, ідентифікаційний номер, номер мобільного телефону, паспортні дані, адресу зареєстрованого місця проживання та фактичного місця проживання. Анкета-заява на кредит № 2195539 від 25.06.2024 також містить інформацію про процес оформлення та розгляду заяви № 2195539. 25.06. 2024 року ТОВ "Фінансова компанія "Незалежні фінанси" та [PERSON] уклали електронний договір про споживчий кредит № 2195539, який останній підписала 25.06.2024 р. о 07:02 електронним підписом одноразовим ідентифікатором № 773348. Відповідно до п. 1.1. договору кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених цим договором, на строк визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти у сумі, визначеній у п. 1.2. договору у кредит (далі кредит). Позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом відповідно до графіку платежів та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. Типом кредиту є кредит. Згідно з п. 1.2.-1.3. договору сума (загальний розмір) кредиту становить 9000,00 грн. Кредит надається загальним строком на 345 днів за умови виконання позичальником графіку платежів, з 25.06.2024 (дата надання кредиту). Строк, на який надається окрема частина кредиту. Відповідно до п. 1.4. договору повернення кредиту, сплата комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом має здійснюватися позичальником зі встановленою періодичністю відповідно до графіку платежів, наведеному у додатку № 1 до договору. Остаточний термін (дата) повернення кредиту, сплати комісії та процентів за користування кредитом (за умови дотримання графіку платежів) 05.06.2025 (дата остаточного погашення заборгованості). Зі змісту п. 1.5 договору слідує, що денна процентна ставка 1,12 %. П.1.5.1 передбачено, що комісія за надання кредиту: 713,00 грн. яка нараховується за ставкою 8,05 відсотків від суми кредит одноразово в момент видачі кредиту. Проценти за користування кредитом протягом першого розрахункового періоду, визначеного графіком платежів, нараховуються за ставкою 357,70 відсотків річних на фактичну заборгованість за кредитом. Проценти за користування кредитом протягом решти строку кредитування нараховуються з стандартною процентною ставкою 511.00 відсотків річних від фактичного залишку кредиту починаючи другого розрахункового періоду, визначеного Графіком платежів. Нараховані згідно з п. 1.5.2 та п. 1.5.3 договору проценти за користування кредитом за весь строк кредитуванню складатимуть: 34171,20 грн. Відповідно до п. 2.1 договору кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти [NUMBER] . Згідно з п. 4.1 договору у разі прострочення позичальником зобов`язань з повернення кредиту (частини кредиту згідно з графіком платежів) та/або сплати процентів за його користуванням та/або комісії та / або інших платежів згідно з умовами цього договору та графіку платежів, позичальник зобов`язаний сплатити на користь кредитодавця штраф у розмірі 700,00 грн за кожний випадок порушення (невиконання або неналежного виконання) зобов`язань зі сплати платежів у визначені графіком платежів дати платежів, якщо порушення відповідної дати платежів триває більше ніж 6 днів. Пунктом 6.1 договору встановлено, що кредитний договір укладається в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі товариства та доступний, зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Згідно з пунктом 6.7 договору позичальника ідентифіковано та верифіковано шляхом отримання через Систему BankID НБУ ідентифікаційних даних позичальника. В графіку платежів, який є додатком N 1 до договору про споживчий кредит N 1675522 від 11.07.2024, розраховано щомісячні платежі в період з 26.07.2024 по 21.06.2025 у разі своєчасного та належного виконання клієнтом умов договору (том 1 а.с 59 зв. ст. а. с. 60). 25.06. 2024 року відповідач також ознайомився з паспортом споживчого кредиту шляхом його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором № 983190.. 25.06. 2024 року ТОВ "Фінансова компанія "Незалежні фінанси" платіжним дорученням № 36984900 перерахувало на картковий рахунок [PERSON] кошти в розмірі 9000,00 грн згідно з договором № 2195539. 30 жовтня 2024 року ТОВ "Фінансова компанія "Незалежні фінанси" (клієнт) та ТОВ "ФК " ЄАПБ" (фактор) уклали договір факторингу № 30102024, згідно з п. 1.1. якого за цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку N 1 та є невід`ємною частиною договору. За п. 1.2. договору факторингу перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку N 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до п. 3.3 договору факторингу ціна продажу за договором становить 989671,66 грн. 30 жовтня 2024 року ТОВ "Фінансова компанія "Незалежні фінанси" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" підписали акт прийому-передачі реєстру боржників до договору факторингу N 30102024 від 30.10.2024. 01.11.2024 року платіжною інструкцією № 512 ТОВ "ФК "ЄАПБ" перерахувало на рахунок ТОВ "Фінансова компанія "Незалежні фінанси" 989671,66 грн оплати за відступлення прав вимоги згідно з договором факторингу № 30102024 від 30.10.2024.. Як вбачається з витягу з реєстру боржників від 30 жовтня 2024 року, на умовах договору факторингу N 30102024 від 30.10.2024 до ТОВ "ФК "ЄАПБ" перейшло право вимоги до боржника [PERSON] за договором про споживчий кредит № 2195539 від 25.06.2024 на суму заборгованості 28730,72 грн. яка складається із: суми заборгованості за основним зобов`язанням 9000,00 грн. суми заборгованості за процентами 14517,72 грн. суми заборгованості за комісією 713,00 грн. суми заборгованості за неустойкою (штраф, пеня) 4500,00 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ "Фінансова компанія "Незалежні фінанси" за договором про споживчий кредит № 2195539 від 25.06.2024: дата видачі кредиту у сумі 9000,00 грн -25.06.2024 ;нарахування комісії за надання кредиту 25.06.2024 - 713,00 грн грн; проценти нараховані за період 145117,72 грн ., нараховуно штраф згідно з п. 4.1 договору по 700,00 грн (700,00 грн х 6+ 4200, грн), всього на суму 4200,00 грн.. Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ "ФК "ЄАПБ", зазначеного у позовній заяві, заборгованість за договором про споживчийкредит № 2195539 від 25.06.2024 на суму заборгованості 28730,72 грн. яка складається із: суми заборгованості за основним зобов`язанням 9000,00 грн. суми заборгованості за процентами 14517,72 грн. суми заборгованості за комісією 713,00 грн. суми заборгованості за неустойкою (штраф, пеня) 4500,00 грн. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до ст. 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту. Згідно ст. 8 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Згідно ст. ст. 3, 12 Закону України "Про електронну комерцію", якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України " Про електронні документи та електронний документообіг " та " Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги",за умовивикористання засобуелектронного підписуусіма сторонамиелектронного правочину; електронногопідпису одноразовимідентифікатором, визначеним цимЗаконом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ст. 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму, або не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів. На підставі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 610, 612 ЦК України - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до пункту першого частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги по суті - це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Частиною першою статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно статті 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх договірних зобов`язань, суд приходить до висновку, що позовна заява Товариства зобмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенціяз поверненняборгів" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами підлягає задоволенню частково. Зокрема, з відповідача підлягає стягненню сума заборгованості за кредитними договорами № 2195539 від 25.06.2024 року в розмірі 24230,72 грн, яка складається із: 9000,00 грн суми заборгованості за основним зобов`язанням; 14517,72 грн сума заборгованості за процентами за користування кредитом; 713,00 грн заборгованості за комісією за надання кредиту Щодо вимоги про стягнення неустойки (штрафу, пені), яку позивач просить стягнути за договором № 2195539 від 25.06.2024 року в розмірі 4500, 00 грн, суд вважає, що дана вимога не підлягає задоволенню з огляду на наступне. Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" введено воєнний стан з 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Пунктами 18, 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику)банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Таким чином, неустойка (штраф, пеня) з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) грошового зобов`язання не підлягає стягненню на період дії військового стану. Тому в цій частині задоволення позову слід відмовити. Що стосується решти позовних вимоги, а саме про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договорами позики № 2617827 від 14.06.2024 року, № 79999563 від 09.06.2024 року укладених між [PERSON] та ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів", кредитним договором № 30116-06/2024 від 22.06.2024 року, № 34890-05/2024 від 23.05.2024 року, слід відмовити з наступних підстав. Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Принцип змагальності, закріплений у статті 12 ЦПК України, визначає для сторін ризики настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ними процесуальних дій. Такий принцип, зокрема, полягає у покладанні на позивача (його представника) обов`язку з доведення обставин, які мають значення для справи і на які він посилається як на підставу своїх вимог. Невиконання такого обов`язку несе процесуально негативні наслідки у вигляді настання ризиків, визначених процесуальним законом (закриття провадження у справі, залишення позову без розгляду, повна або часткова відмова у позові тощо). За правилами, встановленими частинами першою, третьою статті 13 ЦПК, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 2 статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ч. 6ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). У відповідності до вимог статті 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Звертаючись з позовом до суду, позивач зазначив, що 14.06.2021 року між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенціяз повернення боргів" укладено Договір факторингу № 14/06/21 на підставі чого відбулося відступлення права вимоги в тому числі за договором позики від 14.06.2024 року № 2617827, за яким ТОВ "Фінансова компанія «Європейськаа агенція з повернення боргів» набуло право кредитора стосовно відповідача та договора позики № 79999563 від 09.06.2024 року за яким ТОВ "Фінансова компанія «Європейськаа агенція з повернення боргів» також набуло право кредитора стосовно відповідача. Однак, суд звертає увагу, що відповідно до умов договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року право вимоги первісного кредитора передається на умовах договору факторингу, який взагалі був укладений раніше ніж спірні договори. Тобто договір факторингу укладено раніше ніж договори позики. Крім того, додані до позоної заяви копії додаткових угод № 2 від 28.11.2021 р.,№ 7 від 14.06.2021 р., № 41 від 08.10.2021 р.,№ 42 від 14.06.2021 р. не містить жодних відомостей щодо загальної суми Прав вимоги та ціни продажу за договором. Також, такі відомості відсутні і в Акті прийому передачі до реєстру боржників № 36 від 28.10.2024 р. та № 34 від 08.10.2024 р Аналогічні відомості відсутні і в додатках до договору факторингу № 21102024 від 21.10.2024 р. та № 191124/2. Вд 19.11.2024 р. З огляду на наведене вище, позивачем не надано суду жодних доказів на підтвердження обставин того, що ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» внесла оплату за договором факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, 21102024 від 21.10.2024 р. та № 191124/2. від 19.11.2024 р., оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо погодженої сторонами договору факторингу ціни продажу. Таким чином, позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не надав суду доказів переходу до нього права вимоги до боржника [PERSON] за договором позики № № 2617827 від 14.06.2024 р., № 79999563 від 09.06.2024 р., № 30116-06/2024 від 22.06.2024 р., № 34890-05/2024 від 23.5.2024 р. Крім того, суд звертає увагу, на відсутність первинних документів, які б підтверджували зарахування кредитних коштів на рахунок відповідача у розуміння положення ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та інших доказів щодо визначення розміру заборгованості Клопотань про витребування доказів судом позивачем не заявлено. Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України з урахуванням положень статей 526,527,530 ЦК України, кредитор має довести надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором (що узгоджується з позицією викладеною в Постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 року по справі N 161/16891/15-ц). Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. В той же час розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який відповідно повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку). Такий висновок щодо оцінки односторонніх документів банку кореспондує висновку Великої Палати Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 у справі N 342/180/17 та Верховного Суду України в постанові від 11.03.2015 р. N 6-16цс15. Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову процесуальним законом, за загальним правилом, покладається на позивача. За таких умов доведення не може бути належним чином реалізоване шляхом виключно спростування обґрунтованості заперечень відповідача, оскільки це не позбавляє позивача його процесуальних обов`язків. Однак, всупереч вказаним положенням закону позивачем по справі небуло надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження його позовних вимог, а отже в цій частині позовних вимог слід відмовити. Згідно п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, із відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial