Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

В січні 2026 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 02 березня 2017 року у Снігурівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області вона зареєстрували шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають мають двох дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Останіми роками сімейне життя між нею та відповідачем поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. На даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісного проживання остаточно припинено. Позивач вважає, що подальше збереження сім`ї неможливе, а тому просить суд шлюб розірвати та стягнути з відповідача понесені судові витрати. В судове засідання сторони не з`явилися. Позивачка згідно письмової заяви просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та позов просить задовольнити, щодо винесення заочного рішення заперечень не має. Відповідач про день, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням за місцем реєстрації та через оголошення опубліковане на офіційному веб-сайті суду на порталі Судова влада України. Причини неявки суду невідомі. Відзив на позов не надійшов. За наявності умов, визначених у ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що 02 березня 2017 року Снігурівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб, актовий запис № 15. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу " [PERSON] ", що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 02 березня 2017 року (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтв про народження (а.с. 8-9). Як зазначає позивач, шлюбні відносини з відповідачем фактично припинені, вони припинили спільне проживання та ведення спільного господарства. Сім`я розпалася остаточно та існує формально. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, ураховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач відзив на позов не подав, суд вважає, що сім`я розпалася остаточно, примирення між сторонами не відбулося, а тому збереження даної сім`ї не відповідало б інтересам сторін та дітей, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим, та суд приходить до висновку, що вимога позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 1331,20 грн, відповідно до вимог ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (а. с. 12). Таким чином, у зв"язку із задоволенням позовних вимог в повному обсязі, сплачений судовий збір в сумі 1331,20 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved