Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

Представник позивача, ТОВ «АВТОКРЕДИТ ПЛЮС», звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором оренди. Уточнивши свої позовні вимоги, даний позов підтримав та суду пояснив, що 06.12.2021 року між ТОВ «АВТОКРЕДИТ ПЛЮС» та відповідачем було укладено публічний договір фінансового лізингу №APIF000000000154935, відповідно до якого ТОВ АВТОКРЕДИТ ПЛЮС на умовах фінансового лізингу був переданий позивачу у фінансовий лізинг автомобіль марки Renault, модель Kangoo, 2006 року випуску, номер кузова [NUMBER] , реєстраційний помер [NUMBER] . Договір фінансового лізингу укладено між сторонами шляхом підписання відповідачем pаяви №APIF000000000154935 про приєднання до публічного договору фінансового лізингу, який розміщений на офіційному веб-сайті позивача www.planetavto.ua. Позивачем було належним чином виконано свої зобов`язання за договором фінансового лізингу. [PERSON] було сплачено лише 14 щомісячних платежів на суму - 48596 грн 20 коп та авансовий платіж 16000 грн 00 коп , однак станом на 23.09.2025 року мав сплатити 46 платежів на суму - 105712 грн 30 коп та авансовий внесок - 16000 грн 66 коп. Заборгованість відповідача перед позивачем за фактичний строк користування предметом лізингу складає 78968 грн 24 коп, а саме: 21622 грн 09 коп відшкодування вартості предмету лізингу; 33017 грн 58 коп прострочене відшкодування вартості предмету лізингу; 0 грн 63 коп прострочені відсотки за користуванням предметом лізингу; 17589 грн 68 коп прострочена комісія; 6738 грн 26 прострочені страхові платежі. У зв`язку з цим, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача вказану заборгованість та понесені судові витрати. Представник позивача ТОВ «АВТОКРЕДИТ ПЛЮС» у судовому засіданні позові підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач, [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, відзиву на позовну заяву суду не надав, причин неявки суду не повідомив. За наявності сукупності умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом постановлено розглядати справу в заочному порядку. 30.09.2025 року ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області вказану позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків. 03.10.2025 року судом постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Суд, заслухавши вступне слово представника позивача, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи та зібрані у ній докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 06.12.2021 року [PERSON] підписав заяву про приєднання до публічного договору фінансового лізингу №APIF000000000154935, чим надав згоду на приєднання до публічного договору про надання фінансового лізингу на умовах, визначених договором, що розміщений на офіційному веб-сайті позивача www.planetavto.ua (а.с. 6, на звороті). Згідно з п.14.1.1 вищевказаної заяви про приєднання до публічного договору та виходячи із специфікації та акту приймання-передачі 06.12.2021 року, що є додатоком № 1 до договору фінансового лізингу №APIF000000000154935 від 06.12.2021 року, предметом лізингу є автомобіль марки Renault, модель Kangoo, 2006 року випуску, номер кузова [NUMBER] , реєстраційний помер [NUMBER] (а.с. 7). Положеннями п.14.1.2 заяви про приєднання до публічного договору встановлено, що строк лізингу складає 60 місяців з моменту підписання додатку 1 «Специфікація та акт приймання-передачі». Окрім того, у заяві про приєднання до публічного договору визначено розмір щомісячного платежу, порядок та строки його сплати з 20 по 25 число кожного місяця, внесення авансу та його розмір. У заяві наявні підписи відповідача та представника позивача. Також, положеннями п.9.2-9.6 публічного договору про надання фінансового лізингу передбачено випадки сплати пені, штрафів та неустойки за порушення лізингоодержувачем взятих на себе зобов`язань (а.с. 10-13). Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , автомобіль Renault Kangoo, реєстраційний номер [NUMBER] , на праві власності належить ТОВ «АВТОКРЕДИТ ПЛЮС» (а.с. 9). [PERSON] був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту №APIF000000000154935 з ПАТ «Страхова компанія «Інгосстрах», за умовами якого застраховано автомобіль Renault Kangoo, реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] (а.с. 13, на звороті). Згідно графіка погашення, здійснених лізингоодержувачем платежів та заборгованості за договором фінансового лізингу за період з 01.12.2021 року по 23.09.2025 року, сума заборгованості за договором становить 78968 грн 24 коп, яка складається з: 21622 грн 09 коп відшкодування вартості предмету лізингу; 33017 грн 58 коп прострочене відшкодування вартості предмету лізингу; 0 грн 63 коп прострочені відсотки за користуванням предметом лізингу; 17589 грн 68 коп прострочена комісія; 6738 грн 26 прострочені страхові платежі (а.с. 8, на звороті). Виходячи з копії повідомлення від 23.09.2025 року про подію «ДЕФОЛТ» та одностороннє розірвання договору фінансового лізингу №APIF000000000154935, у разі не усунення події «ДЕФОЛТ», яке було направлено на адресу відповідача, до відома останнього було доведено про наявність заборгованості за договором фінансового лізингу з вимогою терміново повернути автомобіль Renault Kangoo, номер кузова [NUMBER] (а.с. 15, на звороті). Правовідносини між сторонами, які виникають у зв`язку із договором фінансового лізингу, регулюються положеннями ЦК України, Законом України «Про фінансовий лізинг», Законом України «Про захист прав споживачів». Згідно із положеннями ст. 1 ЗУ «Про фінансовий лізинг», фінансовий лізинг вид правових відносин, за якими лізингодавець зобов`язується відповідно до договору фінансового лізингу на строк та за плату, визначені таким договором, передати лізингоодержувачу у володіння та користування як об`єкт фінансового лізингу майно, що належить лізингодавцю на праві власності та набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем, або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов, а також які передбачають при цьому додержання принаймні однієї з ознак (умов) фінансового лізингу, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 5 цього Закону. Відповідно до ч. 2 ст. 806 ЦК України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Виходячи з аналізу норм чинного цивільного законодавства, договір фінансового лізингу за своєю правовою природою є змішаним і містить елементи договорів оренди (найму) та купівлі-продажу транспортного засобу, про що свідчить зміст договору з урахуванням правил статті 628 ЦК України. За імперативним положенням статті 799 ЦК України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі; договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню. У разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним (частина перша статті 220 ЦК України). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Беручи до уваги, що договір фінансового лізингу №APIF000000000154935 від 06.12.2021 року укладений у простій письмовій формі і нотаріально не посвідчений, суд приходить до висновку, що такий договір є нікчемним та не створює будь-яких правових наслідків для відповідача у виді сплати платежів за договором та відшкодування збитків, спричинених неналежним виконанням договору. Аналогічні висновки щодо нікчемності договору фінансового лізингу викладені у постановах Верховного Суду від 21.03.2019 у справі №148/159/17 (провадження № 61-25725св18), від 22.07.2019 у справі №728/150/17 (провадження №61-24387св18), від 02.10.2019 у справі №175/3297/16 (провадження № 61-9809св18), від 18.03.2020 у справі № 175/3322/16 (провадження № 61-17095св18). Сторони у справі не додержалися вимоги закону про обов`язкове нотаріальне посвідчення вказаного вище договору між ними. Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є безпідставними і недоведеними та такими, що не підлягають до задоволення. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати слід покласти на позивача, оскільки в задоволенні позовних вимог відмовлено. На підставі наведеного, відповідно до Законом України «Про фінансовий лізинг», ст. 215, 216, 628, 799, 806 ЦК України,

Outcome: dismissed