Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-10 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду, мотивуючи тим, що між ним та відповідачкою 24 березня 2022 року Петрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Олександрійському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) було зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 15. Від шлюбу сторони мають одну спільну дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини з відповідачко погіршилися в січні 2025 року через різні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства, що призвело до відсутності взаєморозуміння, почуття любові, довіри та поваги один до одного та унеможливлює сумісне проживання. З листопада 2025 року подружні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, проживання окреме. Позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою, також заперечує проти примирення, судові витрати просив залишити за ним. Позивач в судове засідання не з`явився, своєю заявою прохав слухати справу без його участі, позов підтримує повністю. Відповідачка в судове засідання теж не з`явилася, своєю заявою прохала судове засідання проводити без її участі, з позовними вимогами згідна. Суд, дослідивши документи справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 24 березня 2022 року Петрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Олександрійському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) було зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 15 (а.с.7). Від шлюбу сторони мають одну спільну дитину - доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Спільне життя у сторін не склалось через відсутність між сторонами спільних поглядів на життя і взаєморозуміння, що призвело до розпаду сім`ї. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідачка проти розірвання шлюбу не заперечує, за таких обставин суд вважає, що подальше збереження сім`ї не можливе і шлюб необхідно розірвати. Спір щодо поділу спільного майна у сторін відсутній. Положеннями ч.ч.3, 4 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 3 статті 105 Сімейного Кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя, на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При вирішенні цього спору, суд має врахувати правову позицію Верховного Суду за № 61-8206св19 від 03 грудня 2020 року, відповідно до якої суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. На основі викладеного, оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази по справі в їх сукупності, суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб укладений між позивачем та відповідачкою розірвати. На підставі ст.ст.104, 105, 110, 112, 113, 114 СК України та

Outcome: approved