Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

20.11.2025 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінпром Маркет" звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики № 71833589 від 18.06.2025 року. Позовні вимоги мотивує тим, що 18.06.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики №71833589, за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 3 000,00 грн., строк позики - 30 днів, зі сплатою процентів у розмірі 0,275% в день. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. 19.06.2025 року між позикодавцем та [PERSON] укладено додаткову угоду №15188101 до договору позики №71833589, умовами якої збільшено суму позики на 6000 грн. в результаті чого розмір наданого кредиту становитиме 9000,00 грн. та збільшено денну процентну ставку з 0,275% на 1%. 16.10.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" укладено договір факторингу №16/10/25 від 16.10.2025 року, відповідно до якого до позивача перейшло право грошової вимоги за вищевказаним договором позики. Відповідач не виконував своїх зобов`язань жодному з кредиторів, тому у нього виникла заборгованість у розмірі 16 388,25 грн., яка складається з: 9 000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 2 618,00 грн. сума заборгованості за відсотками, 450,00 грн. - сума заборгованості за комісією; 4 320,00 сума заборгованості за процентами за понадстрокове користування. Посилаючись на вищевикладене, представник позивача просила стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за договором позики № 71833589 від 18.06.2025 року у розмірі 16 388,25 грн. та понесені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрат понесених на професійну правничу допомогу в розмірі 4 500,00 грн. Ухвалою Інгульського районного суду міста Миколаєва від 25.11.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, до суду направила заяву про слухання справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. В разі неявки відповідача просила суд провести заочний розгляд справи. Повідомлення відповідача [PERSON] про розгляд справи здійснювалось судом шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви та доданих до неї документів. Направлена на його адресу судова кореспонденція повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судове засідання. Відповідач причини своєї неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. За таких обставин, з урахуванням положень статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у ході судового розгляду, 18.06.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем [PERSON] укладено договір позики №71833589, за умовами якого банк надав відповідачу грошові кошти у розмірі 3000,00 грн., строк позики 30 днів, зі сплатою процентів, у розмірі 0,275 % в день (базова процентна ставка/фіксована). Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора електронного підпису, що був надісланий на вказану відповідачем електронну адресу. Того ж дня, банк на виконання п.1 договору позики виконав свої зобов`язання, зокрема передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 3000,00 грн. шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача № [NUMBER] , за посередництвом платіжної установи ТОВ «Европейська платіжна система». 19.06.2025 року між позикодавцем та [PERSON] укладено додаткову угоду №15188101 до договору позики №71833589, умовами якої збільшено суму позики на 6000 грн. в результаті чого розмір наданого кредиту становитиме 9000,00 грн. та збільшено денну процентну ставку з 0,275% на 1%. 16.10.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" укладено договір факторингу №16/10/25 від 16.10.2025 року, відповідно до якого до позивача перейшло право грошової вимоги за вищевказаним договором позики. Із матеріалів справи слідує, що відповідач не виконував своїх зобов`язань жодному з кредиторів, тому у нього виникла заборгованість у розмірі 16 388,25 грн., яка складається з: 9 000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 2 618,00 грн. сума заборгованості за відсотками, 450,00 грн. - сума заборгованості за комісією; 4 320,00 сума заборгованості за процентами за понадстрокове користування. Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 Цивільного Кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ч.1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 1 ст.1049, ст.1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В ході розгляду справи встановлено, що фінансова установа виконала свої зобов`язання за договором позики, надавши відповідачу кредитні кошти. Однак, в порушення умов договору позики, відповідач свої зобов`язання не виконував, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість у загальному розмірі 16 388,25 грн. Відповідач не довів належного виконання зобов`язань за договором позики №71833589 від 18.06.2025 року, розрахунки заборгованості не спростував, відзив на позов не надав. Оскільки судом встановлено, що відповідач порушив взяті на себе по договору позики зобов`язання, то вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у загальному розмірі 16 388,25 грн. підлягають повному задоволенню. При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський Суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Подібні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних із оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року за єдиним унікальним номером судової справи 826/1216/16 та номером провадження 11-562ас18, й додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року за єдиним унікальним номером судової справи 755/9215/15-ц та номером провадження 14-382цс19. Судом встановлено, що позивачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» правничу допомогу у вказаній справі надавав адвокат Ткаченко Ю.О., що підтверджується ордером серії АХ № 1287257 від 03 вересня 2025 року та договором про надання правничої допомоги № 25-08/25/ФП від 25 серпня 2025 року. Зважаючи на викладене, враховуючи предмет позову, час, витрачений вказаним адвокатом для надання послуг, з урахуванням обсягу роботи, зазначеного в детальному розрахунку наданих правничих послуг, та кількості годин, необхідних, з точки зору суду, для його виконання фахівцем у галузі права, зважаючи на численні однотипні справи в судах України за позовом ТОВ «Фінпром Маркет» про стягнення заборгованості за кредитним договором, й з урахуванням зібраних та наданих суду доказів, беручи до уваги принципи співмірності та розумності судових витрат, суд вважає, що сума 4 500 грн. не є співмірною, а відтак, приходить до висновку про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу до 2 000 грн., що буде за даних обставин справи співмірним і розумним розміром відшкодування таких. Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача (згідно розміру задоволених вимог) також слід стягнути 2422,40 грн. судового збору. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial