Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-05 00:00:00

1. Короткий зміст позовних вимог. В січні 2024 року [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, який обґрунтувала тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від цього шлюбу вони мають двох синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08 червня 2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Після розірвання шлюбу малолітні діти залишились проживати за позивачем. З цього часу [PERSON] самоусунулася від виховання синів, не піклується про їхній фізичний та духовний розвиток, аліменти на утримання синів не сплачує, має заборгованість зі сплати аліментів, станом здоров`я дітей не цікавиться, не піклується про їхнє навчання. Всі питання щодо виховання та забезпечення синів [PERSON] вирішує самостійно без участі та підтримки з боку [PERSON] . Таким чином, відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню синів. Тому [PERSON] просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо малолітніх синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . 2. Ставлення учасників цивільного процесу до пред`явленого позову. [PERSON] підтримала пред`явлений позов та наполягала на його задоволенні. Відповідач у судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду цивільної справи був повідомлений належним чином. Представник служби у справах дітей та сім`ї Бориспільської міської ради Осецька Н.О. при вирішенні спору поклалась на розсуд суду. 3. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 січня 2024 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання (а.с.46-47). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 березня 2024 року, занесеною до протоколу судового засідання, було задоволено клопотання позивача про витребування від служби у справах дітей та сім`ї Бориспільської міської ради Київської області висновок щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його малолітніх синів (а.с.52-53). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 квітня 2024 року було зупинено провадження в цивільній справі на час хвороби [PERSON] (а.с.61-62). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 липня 2025 року було поновлено провадження в цивільній справі (а.с.68). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 вересня 2025 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.93). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 листопада 2025 року, занесеною до протоколу судового засідання, було задоволено клопотання позивача про виклик та допит свідків: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.97-98). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 липня 2025 року, занесеною до протоколу судового засідання, було прийнято відмову позивача від допиту свідка [PERSON] , а також виключено допит вказаного свідка з переліку доказів (а.с.107-108). 4. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Встановлено, що 14 вересня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб. [INFO] у них народився син [PERSON] та [INFO] - син [PERSON] (а.с.14,16). Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08 червня 2016 року шлюб між сторонами по справі був розірваний (а.с.34). Малолітні [PERSON] та [PERSON] проживають разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копіями Витягів з Реєстру територіальної громади від 22 листопада 2023 року (а.с.13,15,17), копією довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 20 листопада 2023 року (а.с.26), копією акту обстеження житлових і матеріально-побутових умов від 05 грудня 2023 року, складеного депутатом Бориспільської міської ради Київської області Шапіро Б.А. (а.с.27). Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються гл.13 «Особисті немайнові права і обов`язки батьків та дітей» розділу ІІ СК України. 5. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. Згідно з частинами першою-четвертою ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. У п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного зсування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. У відповідності до п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В п.17 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України зазначено, що не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. За змістом правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 20 березня 2024 року у справі №463/7762/22 (провадження №61-16694св23) позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. За правилами ч.1, ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. 6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Встановлено, що [PERSON] не виконує свій обов`язок, визначений рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 грудня 2015 року, про сплату аліментів на утримання малолітніх синів у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, а саме з 03 листопада 2015 року, і до досягнення дітьми повноліття (а.с.18). Вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 жовтня 2023 року [PERSON] був визнаний винним у вчиненні злісного ухилення від сплати аліментів, тобто вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України (а.с.31). Станом на 31 липня 2025 року розмір заборгованості [PERSON] зі сплати аліментів на утримання синів становить 455525 гривень 10 копійок, що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів за період з 03 листопада 2015 року по 31 липня 2025 року (а.с.84-86). За змістом довідок, наданих директором Бориспільського ліцею «Перспектива» ім. Володимира Мономаха Бориспільської міської ради (а.с.28,29) [PERSON], [INFO] , та [PERSON] [INFO] , є учнями 5-Е класу та 3-Е класу відповідно. За період навчання дітей батько, [PERSON] , не брав участі в батьківських зборах, не цікавився навчанням синів, не зустрічався з класними керівниками, не цікавився успішністю та рівнем вихованості дітей. Зустрічей дітей з батьком під час навчально-виховного процесу не відбувалося. Згідно довідок, наданих в.о. директора Бориспільського ЦТТ «Еврика» (а.с.30) малолітні [PERSON] та [PERSON] відвідують гурток «Кераміки та гончарства». За період навчання дітей на заняття у гуртку приводять та забирають мати, [PERSON] , та баба [PERSON] . Допитана у судовому засіданні в якості свідка позивач показала, що вона розлучилась з відповідачем у 2016 році. Позивач самостійно несе всі матеріальні витрати на утримання малолітніх синів. Відповідач ухиляється від участі у вихованні та утриманні синів. Відповідач зловживав спиртними напоями, вживав таблетки, притягувався до кримінальної відповідальності за злісне ухилення від сплати аліментів. В подальшому, відповідач захворів на тяжку хворобу та на даний час він перебуває на лікуванні за кордоном. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона проживає разом з дочкою, позивачем по справі, та малолітніми онуками. Батько онуків захворів на тяжку хворобу, оскільки вів неправильний спосіб життя, бомжував, ночував на вулиці на лавці. В останнє свідок бачила відповідача до початку повномасштабного вторгнення рф в Україну. Жодної участі у вихованні та утриманні дітей відповідач не приймав. Крім цього, згідно висновку органу опіки та піклування, затвердженого рішенням Бориспільської міської ради №756 від 08 вересня 2025 року щодо недоцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітніх синів, встановлено, що [PERSON] перебував на стаціонарному довготривалому лікуванні у клініці відділення хіміорезистентних форм туберкульозу у зв`язку з чим було зупинено провадження в цивільній справі. На даний час [PERSON] перебуває на довготривалому лікуванні в Німеччині, має інвалідність І групи на термін довічно та потребує стороннього догляду. Вказані обставини повідомила матір відповідача [PERSON] та надіслала фотокопії відповідних документів. [PERSON] по можливості, в силу стану свого здоров`я, спілкується з малолітнім сином [PERSON] засобами телефонного зв`язку та сплачує аліменти на утримання дітей. За таких обставин орган опіки та піклування вважає, що позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітніх синів [PERSON] та [PERSON] є передчасним та недоцільним (а.с.81-83). В силу ч.6 ст.19 СК України, а також з урахуванням сталої судової практики, викладеної в постановах Верховного Суду від 15 листопада 2023 року у справі №932/2483/21 (провадження №61-5203св23), від 10 листопада 2023 року у справі №401/1944/22 (провадження №61-10115св23), від 07 лютого 2022 року у справі №759/3554/20 (провадження №61-1544св21), від 26 липня 2021 року у справі №638/15336/18(провадження №61-13690св20), висновок органу опіки та піклування має рекомендаційний характер для суду та як доказ підлягає дослідженню та оцінці судом на основі всіх наявних в матеріалах справи доказів у їх сукупності та взаємозв`язку. Судом критично оцінюють показання свідків, допитаних у судовому засіданні, та вищевказані письмові докази, зокрема довідки з місця навчання малолітніх дітей, в якості належних доказів на підтвердження умисного та свідомого ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків. Крім цього, згідно довідки, наданої АТ «Сенс Банк», (а.с.89) на ім`я [PERSON] відкритий картковий рахунок, на який в період з 29 квітня 2025 року по 11 липня 2025 року зараховано п`ять платежів по 1636 гривень 50 копійок, які стягнуті з [PERSON] за виконавчим провадженням про сплату аліментів. Таким чином, протягом останнього часу [PERSON] сплачуються аліменти в межах виконавчого провадження з примусового стягнення з нього аліментів на утримання малолітніх синів. За таких обставин, суд приходить до висновку, що відсутність батька в процесі виховання та навчання малолітніх дітей зумовлено його станом здоров`я та встановленим йому діагнозом хіморезистентного туберкульозу обох легень (фіброзно-кавернозний), наявністю інвалідності І групи з потребою у сторонньому догляді довічно. Крім цього, перебування [PERSON] на даний час в Німеччині зумовлено виключно необхідністю подальшого довготривалого лікування. Тому судом не встановлено обставин, які б спростовували висновок органу опіки та піклування Бориспільської міської ради №756 від 08 вересня 2025 року про недоцільність позбавлення та передчасність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітніх синів [PERSON] та [PERSON] . Враховуючи викладене, відповідач самоусунувся від виконання обов`язків по вихованню малолітніх синів, не внаслідок власної винної поведінки, а внаслідок тяжкої хвороби та необхідністю довготривалого лікування, в тому числі за кордоном. За таких обставин, судом не вбачається підстав для застосування такого крайнього заходу впливу як позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітніх синів [PERSON] та [PERSON] . Тому в задоволенні пред`явленого [PERSON] позову слід відмовити. 7. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З квитанції (а.с.1) вбачається, що при пред`явленні позову до суду [PERSON] сплатила судовий збір у розмірі 1211 гривень 20 копійок. Зважаючи на те, що у задоволенні пред`явленого нею позову відмовлено, тому підстави для відшкодування понесених судових витрат, відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed