Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-10 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію. Мотивуючи свої вимоги вказує на те, ТОВ «ООЕК» з 01 січня 2019 року є постачальником універсальних послуг на якого покладений спеціальний обов`язок, щодо постачання електричної енергії побутовим споживачам на території Одеської області, відповідно до п. 2 ч.2 ст. 62, ст. 63 ЗУ «Про ринок електричної енергії». Реєстр Електропостачальників, які отримали доступ до електричних мереж Оператора системи розподілу електричної енергії АТ «ДТЕК Одеські Електромережі» (АТ «Одесаобленерго») публічно розміщений на сайті останнього. У зв`язку з реформою у сфері енергетики, всі діючі станом на 31.12.2018 р. побутові споживачі постачальника за регульованим тарифом (в Одеській області - це АТ «ДТЕК Одеські Електромережі» (АТ «Одесаобленерго») автоматично, без додаткової згоди самих споживачів, почали отримувати послуги постачання електричної енергії від нового постачальника електричної енергії (в Одеській області це ТОВ «ООЕК») на умовах раніше укладених договорів. Такий порядок прямо врегульований п. 13 Перехідних положень ЗУ «Про ринок електричної енергії», п. 2 та п. 4 Постанови №312 від 14.03.2018 р. про затвердження «Правил роздрібного ринку електричної енергії» (скорочено ПРРЕЕ). 3 01.01.2019 р. відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону України «Про ринок електричної енергії», п.8 Постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.18 р. «Про затвердження Правил poздрібного ринку електричної енергії», абз. 14 пп.1.1.2; ч.3 пп. 3.1.6; абз.1-2 пп. 3.1.7; абз. 1-2 пп. 3.2.1; абз.1 пп.3.2.5; пп.3.3.1: пп..3.3.5 «Правил роздрібного ринку електричної енергії» які затверджені Постановою HKPEKП № 312 від 14.03.18р. (дaлi - ПРРЕЕ) постачання електричної eнepгii побутовим споживачам здійснюється ня підставі публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який розроблений ТОВ «OOEK» на підставі типового договору (додаток N 6 до ПPPEE), а також публічної комерційної пропозиції №1-УП «Споживач: індивідуальний побутовий споживач, колективний побутовий споживач» (щo с невід`ємною частиною та додатком № 3 до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг), які опубліковані на офіційному сайті, а також в газеті «Одеські вісті» від 29.12,l8p. № 99. Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов цього договору, що розміщений на офіційному сайті постачальника універсальних послуг, а також в засобах масової інформації, i не потребує двостороннього підписання паперової форми договоpy. Фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних пocлуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії, про що прямо передбачено абз. 5 п. 13 розділу XVII ЗУ «Про ринок електричної енергії›. Між ТОВ «OOEK» та побутовим споживачем [PERSON] , яка є споживачем електричної eнepгії за адресою: [ADDRESS] , укладений Договір про надання електричної енергії постачальником універсальних послуг розміщений на офіційному сайті https://ooek.od.ua/, а також в газеті «Одеські вісті» від 29.12.18 р, № 99 (надалі cкopoчено Договip), на умовах раніше укладеного, договору з AT «ДТЕК Одеські електромережі» № 04002-2106286 як з постачальником за регульованим тарифом, шляхом вчинення споживачем дій, що засвідчують його бажання укласти договір, а саме фактом споживання електроенергії. Для проведення розрахунків ТОВ «ООЕК» на ім`я побутового споживача [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Відповідно до отриманих даних за особовим рахунком № [NUMBER] станом на дату надання інформації АТ «ДТЕК Одеські електромережі» за період березень 2022 року серпень 2024 року було спожито 8585 кВт. год електричної енергії, на суму 19364,88 грн. Станом на дату подачі цього позову відповідачем було здійснено часткову оплату за спожиту у вищезазначений період електроенергію в загальному розмірі 2604,56 грн. Однак, на теперішній час заборгованість не погашена та складає 16760,32 грн. У зв`язку із невиконанням своїх зобов`язань відповідачем, позивач зазначає про те, що він має право на отримання передбачених ст. 625 ЦК України інфляційний втрат за період із січня 2024 року по грудень 2024 року в розмірі 3673,48 грн. та 3% річних втрат за період із січня 2024 року по лютий 2025 року у розмірі 934,34 грн. Оскільки, станом на дату звернення до суду з даним позовом заборгованість відповідача за спожиту електричну енергію не погашена, просить суд задовольнити даний позов та винести рішення, яким стягнути з [PERSON] заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 16760,32 грн., інфляційні втрати у розмірі 3673,48 грн., 3 % річних у розмірі 934,34 грн., а також сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Суд констатує, що 13.03.2025 року відповідачем [PERSON] було надано відзив на позовну заяву, в якому вказує на те, що 08.01.2025 року Суворовський районний суд видав судовий наказ про стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «ООЕК» заборгованості за спожиту електричну енергію. Однак, ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 30.01.2025 року судовий наказ біло скасовано. За вказаною адресою [PERSON] не мешкає, а тому електричну енергію не споживає. Договір ТОВ «ООЕК» уклало самостійно і помилково. Електроенергію споживала її свекруха [PERSON] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] і реально там мешкає. Між нею та АТ «ДТЕК Одеські електромережі» був укладений договір. Сплачувати спожиту електроенергію повинен той, хто її споживає, а не власник приміщення. Представником позивача ТОВ «ООЕК» - Сивоконь А.О. було надано відповідь на відзив, в якому зазначає про те, що у своєму відзиві [PERSON] зазначає, що ТОВ «ООЕК» не надало жодних доказів про те, що договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, був укладений саме з [PERSON] ТОВ «ООЕК» вважає вказане твердження помилковим та таким, що не відповідає дійсним обставинам справи і спростовуються доказами наявними у матеріалах справи. Зважаючи на рекомендації, визначені постановою НКРЕКП №1268 та п. 2 постанови НКРЕКП «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» №312 від 14.03.20218р. на підставі отриманої інформації від попереднього постачальника електричної енергії за регульованим тарифом (АТ«Одесаобленерго») за об`єктом, що знаходиться в [ADDRESS] , ТОВ «ООЕК» було відкрито особовий рахунок № [NUMBER] на ім`я [PERSON] . Фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії. Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг між ТОВ «ООЕК» та [PERSON] укладено шляхом приєднання останньої до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті ТОВ «ООЕК», шляхом споживання обсягів електричної енергії в період з 01.01.2019 р., і не потребує двостороннього підписання паперової форми договору. Отже, з 01.01.2019р. правовідносини між ТОВ «ООЕК» та [PERSON] врегульовані умовами публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги. АТ «ДТЕК Одеські Електромережі» також виконував функції постачальника послуг комерційного обліку (в силу п. 5 постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 р.) та адміністратора комерційного обліку (в силу п. 10 постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 р.) в спірний період виникнення заборгованості за особовим рахунком № [NUMBER] , власником якого є [PERSON] . Саме AT «ДТЕК Одеські електромережі» здійснює ведення реєстру особових рахунків та особових рахунків споживачів, електроустановки яких приєднані до електричних мереж на території діяльності оператора системи. Тобто, ОСР визначає перелік споживачів, яким постачається електрична енергія певним постачальником електричної енергії в тому числі ТОВ «ООЕК». ТОВ «ООЕК», разом з позовною заявою було надано до суду докази, які підтверджують, що на момент виникнення заборгованості за спожиту електричну енергію, квартира за адресою споживання електричної енергії: [ADDRESS] належала на підставі договору купівлі-продажу № 2108 від 03.10.2012 року [PERSON] . На підтвердження даного факту було надано довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25.11.2024 року. Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд прийшов до висновку про проведення розгляду даної справи за участю сторін. Представник позивача ТОВ «ООЕК» - Акуленко А.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, наведених у позовній заяві та відповіді на відзив на позовну заяву. Просила суд задовольнити даний позов та ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 16760,32 грн., інфляційні втрати у розмірі 3673,48 грн., 3 % річних у розмірі 934,34 грн., а також сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Представник відповідача [PERSON] Ротанов О.Ю. в судове засіданні проти позову заперечив в повному обсязі з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву. Просив суд відмовити в задоволенні даного позову в повному обсязі. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. За приписом ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Правовідносини між сторонами є цивільно правовими та урегульовані положеннями ЦК України. Згідно приписів ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», ЗУ «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року за №312. Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а. також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 56 ЗУ «Про ринок електричної енергії» постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами. Судом встановлено, що ТОВ «ООЕК» з 01 січня 2019 року є постачальником універсальних послуг на якого покладений спеціальний обов`язок, щодо постачання електричної енергії побутовим споживачам на території Одеської області, відповідно до п. 2 ч.2 ст. 62, ст. 63 ЗУ «Про ринок електричної енергії». Реєстр Електропостачальників, які отримали доступ до електричних мереж Оператора системи розподілу електричної енергії АТ «ДТЕК Одеські Електромережі» (АТ «Одесаобленерго») публічно розміщений на сайті останнього. У зв`язку з реформою у сфері енергетики, всі діючі станом на 31.12.2018 р. побутові споживачі постачальника за регульованим тарифом (в Одеській області - це АТ «ДТЕК Одеські Електромережі» (АТ «Одесаобленерго») автоматично, без додаткової згоди самих споживачів, почали отримувати послуги постачання електричної енергії від нового постачальника електричної енергії (в Одеській області це ТОВ «ООЕК») на умовах раніше укладених договорів. Такий порядок прямо врегульований п. 13 Перехідних положень ЗУ «Про ринок електричної енергії», п. 2 та п. 4 Постанови №312 від 14.03.2018 р. про затвердження «Правил роздрібного ринку електричної енергії» (скорочено ПРРЕЕ) 3 01.01.2019 р. відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону України «Про ринок електричної енергії», п.8 Постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.18 р. «Про затвердження Правил poздрібного ринку електричної енергії», абз. 14 пп.1.1.2; ч.3 пп. 3.1.6; абз.1-2 пп. 3.1.7; абз. 1-2 пп. 3.2.1; абз.1 пп.3.2.5; пп.3.3.1: пп..3.3.5 «Правил роздрібного ринку електричної енергії» які затверджені Постановою HKPEKП № 312 від 14.03.18р. (дaлi - ПРРЕЕ) постачання електричної eнepгii побутовим споживачам здійснюється ня підставі публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який розроблений ТОВ «OOEK» на підставі типового договору (додаток N 6 до ПPPEE), а також публічної комерційної пропозиції №1-УП «Споживач: індивідуальний побутовий споживач, колективний побутовий споживач» (щo с невід`ємною частиною та додатком № 3 до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг), які опубліковані на офіційному сайті, а також в газеті «Одеські вісті» від 29.12,l8p. № 99. Згідно приписів ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов цього договору, що розміщений на офіційному сайті постачальника універсальних послуг, а також в засобах масової інформації, i не потребує двостороннього підписання паперової форми договоpy. Фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних пocпуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії, про що прямо передбачено абз. 5 п. 13 розділу XVII ЗУ «Про ринок електричної енергії›. Між ТОВ «OOEK» та побутовим споживачем [PERSON] , яка є споживачем електричної eнepгії за адресою: [ADDRESS] , укладений Договір про надання електричної енергії постачальником універсальних послуг розміщений на офіційному сайті https://ooek.od.ua/, а також в газеті «Одеські вісті» від 29.12.18 р, № 99 (надалі cкopoчено Договip), на умовах раніше укладеного, договору з AT «ДТЕК Одеські електромережі» № 04002-2106286 як з постачальником за регульованим тарифом, шляхом вчинення споживачем дій, що засвідчують його бажання укласти договір, а саме фактом споживання електроенергії. Також встановлено, що у боржника [PERSON] відкрито особовий рахунок у ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія» за № 04002-2106286, підключено помешкання до електромережі що за адресою: [ADDRESS] , до якого безперебійно постачалася електрична енергія, відправлялися квитанції на оплату спожитої електричної енергії. Відповідач у свою чергу споживав поставлену йому електричну енергію та частково сплачував заборгованість за спожиту електроенергію. Окрім того, в матеріалах справи наявна Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 405170955 від 25.11.2024 року з якої вбачається, що [PERSON] на праві приватної власності належить житлова квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Щодо твердження сторони відповідача про те, що за вказаною адресою [PERSON] не мешкає, а тому електричну енергію не споживає. Електроенергію споживала її свекруха [PERSON] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] і реально там мешкає, суд констатує наступне. Матеріали справи містять належні та допустимі докази, що підтверджують право власності відповідачки на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . На ім`я відповідача відкрито особовий рахунок як на побутового споживача електричної енергії, а також між ним та ТОВ «ООЕК» укладено публічний договір про постачання електричної енергії. Сам по собі факт не проживання або відсутності реєстрації місця проживання у квартирі не припиняє право власності особи та не звільняє її від обов`язків, що виникають у зв`язку із укладенням публічного договору та відкриттям особового рахунку, якщо інше не доведено належними доказами. Обов`язки побутового споживача покладаються на особу, з якою укладено договір та на ім`я якої відкрито особовий рахунок, незалежно від фактичного проживання у відповідному житловому приміщенні, якщо відсутні докази переоформлення договору або зміни споживача. Поза увагою суду також не може бути залишено той факт, що в матеріалах справи наявне Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового перекладу (а.с. 72) відповідно до якого вищевказане поштове відправлення вручене особисто 03.04.2025 року, [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, [PERSON] являється споживачем ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія» за адресою: [ADDRESS] . За змістом статті 11 ЦК України факт відкриття особового рахунку та постачання електричної енергії вважається укладенням договору на умовах, передбачених Законом України «Про електроенергетику», що узгоджується з постановою Верховного Суду від 11.09.2019 р. у справі № 509/3536/15-ц та Постановою від 15.07.2019 р. у справі №347/713/17. Відповідно до отриманих даних за особовим рахунком № [NUMBER] станом на дату надання інформації АТ «ДТЕК Одеські електромережі» за період березень 2022 року серпень 2024 року було спожито 8585 кВт. год електричної енергії, на суму 19364,88 грн. Суд констатує, що взаємовідносини, які виникають під час купівлі продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії (ПРРЕЕ), затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне врегулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312. Частиною 2 пункту 5.5.5 ПРРЕЕ передбачено, що споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія» як постачальник електричної енергії свої зобов`язання виконало в повному обсязі та надало відповідачу послуги з постачання електроенергії. Однак, судом встановлено, відповідач своїх зобов`язань зі сплати вартості спожитої електричної енергії виконав не в повному обсязі, а саме станом на 07.02.2025 року (дата звернення до суду з даним позовом) [PERSON] було здійснено часткову оплату за спожиту у вищезазначений період електроенергію в розмірі 2604,56 грн. Таким чином, залишок заборгованості відповідача складає 16760,32 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком суми заборгованості, який суд вважає належним доказом в підтвердження порушеного права позивача. Відповідачкою [PERSON] вказаний розрахунок заборгованості спростовано не було. Стороною відповідача до відзиву на позовну заяву були додані наступні квитанції: Платіжна інструкція 0.0.2425734205.1 від 19.01.2022 року відповідно до якої [PERSON] здійснила оплату за особовим рахунком № [NUMBER] за період 12.2021 12.2021 у загальному розмірі 601,44 грн.; Платіжна інструкція 0.0.2462562890.1 від 17.02.2022 року відповідно до якої [PERSON] здійснила оплату за особовим рахунком № [NUMBER] за період 01.2022 01.2022 у загальному розмірі 351,12 грн.; Платіжна інструкція 0.0.2624969619.1 від 29.07.2022 року відповідно до якої [PERSON] здійснила оплату за особовим рахунком № [NUMBER] за період 06.2022 06.2022 у загальному розмірі 2602,13 грн. Так, відповідно до наявного в матеріалах справи Розрахунку заборгованості [PERSON] за особовим рахунком № [NUMBER] заборгованість останньої виникла за період із 01.03.2022 року по 01.08.2024 року. Таким чином, Платіжна інструкція 0.0.2425734205.1 від 19.01.2022 року та Платіжна інструкція 0.0.2462562890.1 від 17.02.2022 року відхиляються судом з огляду на те, що такі оплати на охоплюються періодом заборгованості. Щодо Платіжної інструкції 0.0.2624969619.1 від 29.07.2022 року як підтвердження того, що саме [PERSON] являється споживачем послуг, здійснює оплату та фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , то суд констатує наступне. Сам по собі факт одноразової оплати комунальних послуг певною особою не є належним та достатнім доказом набуття нею статусу споживача, боржника або сторони зобов`язання за відповідною адресою. Матеріалами справи підтверджено, що право власності на житлову квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] саме на момент виникнення заборгованості належить [PERSON] , на ім`я якої відкрито особовий рахунок, та з якою укладено публічний договір як із побутовим споживачем. Саме ця особа є стороною договірних правовідносин із постачальником комунальних послуг в особі ТОВ «ООЕК». Здійснення третьої особою одноразового платежу не змінює суб`єкта зобов`язання, не свідчить про переведення боргу чи заміну сторони зобов`язання та не створює самостійного обов`язку щодо подальшої сплати платежів, якщо такі зміни не оформлені у встановленому законом порядку. А тому, доводи сторони відповідача про те, що особа, яка здійснила оплату є боржником за вищевказаною адресою є необґрунтованими та не підтверджуються належними доказами. З приводу доводів сторони відповідача, що між [PERSON] та АТ «ДТЕК Одеські електромережі» був укладений договір. Суд констатує, що в матеріалах справи наявна Відповідь на адвокатський запит АТ «ДТЕК Одеські елктромережі» вих. № 21/776 від 23.10.2025 року з якої вбачається, що за результатами розгляду адвокатського запиту повідомляють, що за адресою: [ADDRESS] договір із [PERSON] не укладався. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 Цивільного кодексу України). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України). Відповідно до ст.ст. 67, 68 Житлового кодексу України, п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Щодо позовної вимоги про стягнення передбачених ст. 625 ЦК України інфляційних втрат за загальну заборгованість в розмірі 3673,48 грн. та 3% річних у розмірі 934,34 грн., суд констатує наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. 24.02.2022 року відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, ЗУ "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено ввести в Україні воєнний стан строком на 30 діб. Указом Президента України від 26 липня 2023 року № 9532 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб (тобто до 15 листопада 2023 року). Постановою КМ України № 206 від 05.03.2022 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», визначено, що в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 «Про введення воєнного стану в Україні», до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. Вказана постанова набрала чинності з дня її опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року. Отже, на період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану відповідач звільняється від сплати інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги, які були нараховані з 24 лютого 2022 року. Постановою № 1405 від 29 грудня 2023 року Кабінет Міністрів України скасував заборону на припинення надання житлово-комунальних послуг, нарахування штрафів та пені, а також на стягнення заборгованості з населення за житлово-комунальні послуги, яку запровадив 5 березня 2022 року постановою Кабінетів Міністрів України № 206. Такий мораторій, на відключення комунальних послуг, продовжуватиме діяти лише на окупованих територіях і там, де ведуться бойові дії, згідно з затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій переліку. Як вбачається із наявного і матеріалах справи Розрахунку 3% річних та інфляційних нарахувань на несвоєчасну оплату за електроенергію по клієнту [PERSON] , особовий рахунок № [NUMBER] такий розрахунок здійснений із листопада 2023 року грудень 2024 року. Таким чином, розрахунок інфляційних втрат та трьох відсотків річних слід проводити за період з 01.01.2024 по грудень 2024, які за підрахунками суду складають 1330,93 грн. - інфляційні втрати та 297,94 грн. - 3% річних, що, на думку суду, підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача. З огляду на зазначене вище, беручи до уваги всі обставини справи, суд доходить до висновку, що наявні в матеріалах справи докази є належними, допустимими, достовірними, а в своєї сукупності достатніми для встановлення порушеного права позивача та його захисту в судовому порядку. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно ч.ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що даний позов підлягає частковому задоволенню, а саме з [PERSON] слід стягнути заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 16760,32 грн., інфляційні втрати у розмірі 1330,93 грн., 3 % річних у розмірі 297,94 грн., а також сплачений позивачем судовий збір. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial