Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-10 00:00:00

10 листопада 2025 року позивач [PERSON] через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просить: розірвати шлюб, укладений 21 березня 2003 року між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований Оболонським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві, актовий запис № 355, свідоцтво про шлюб від 19 липня 2008 року, серії [NUMBER] . В обґрунтування заявлених вимог вказує, що 21 березня 2003 року між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу у сторін є двоє неповнолітніх дітей - син [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що з часом почуття любові, поваги та розуміння між сторонами згасли, стосунки зіпсувались. Неодноразові спроби зберегти сім`ю та жити заради дітей не вдались, що призвело до остаточного припинення шлюбних відносин у серпні 2025 року. Вказує, що сторони однією сім`єю не проживають, не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейні відносини як подружжя, подальше спільне життя зі збереженням шлюбу суперечить інтересам сторін. Між сторонами відсутні спори щодо поділу спільного майна або утримання дітей, оскільки ці питання врегульовано в позасудовому порядку. Молодший син проживає разом з позивачем та перебуває на його утриманні. З цих підстав позивач просить розірвати шлюб між сторонами, не надавати строку на примирення, судові витрати покласти на позивача. На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11листопада 2025 року справу передано на розгляд судді Шролик І.С. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 17 листопада 2025 року позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 09 грудня 2025 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду на 14 січня 2026 року. Через неявку сторін розгляд справи відкладено на 11 лютого 2026 року. Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином. Разом з позовною заявою подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду відповідач не надіслав, про причину неявки суд не повідомив, відзив та інші заяви з процесуальних питань від нього до суду не надходили. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України в разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач не заперечував проти заочного розгляду справи. В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21березня 2003 року між [PERSON] та [PERSON] , зареєстровано шлюбОболонським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві, актовий запис № 355, свідоцтво про шлюб від 19 липня 2008 року, серії [NUMBER] . Від шлюбу у сторін є двоєнеповнолітніх дітей - син [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Клопотань про надання терміну для примирення сторони не заявляли. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 СК України). Згідно з положеннями ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За змістом ч. 2 ст. 104, ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечитиме інтересам одного з них. Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 зазначено, що охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved