Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-10 00:00:00

Зміст позовних вимог. У жовтні 2025 року ТОВ «ІнноваНова» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором.В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що 25 травня 2025 року між ТОВ «ІнноваНова» та [PERSON] укладено Договір про надання грошових коштів у позику №8306020525, яким визначено, що договір разом із Правилами надання споживчих кредитів, затвердженими 20.02.2024 р., складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови, та з яким позичальник був попередньо ознайомлений.Договір укладено в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг». Відповідно до п. 1 Договору позики позикодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у розмірі 12 000 грн шляхом перерахунку на поточний рахунок позичальника, включаючи використання реквізитів платіжної карти позичальника, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику у погоджений умовами договору строк або достроково та сплатити проценти нараховані за користування позикою.Умовами договору визначено тип позики - кредит; мета отримання кредиту - споживчі потреби; строк кредиту - 360 днів, дата надання кредиту 25.05.2025 року або наступний за ним календарний день; стандартна процентна ставка в день застосовується у межах строку кредиту вказаного в п. 2.5 цього договору та становить: 1% за кожен день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 180 днів календарних днів здати укладання цього договору; 0,87% за кожен день користування кредитом, яка застосовується у період починаючи зі 181 календарного дня з дати укладання цього договору і до закінчення строку дії цього договору або до дати фактичного повернення суми кредиту. Комісія за надання кредиту становить 15% від суми наданого кредиту та нараховується на суму виданого за цим договором кредиту. ТОВ «ІнноваНова» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі надавши відповідачу грошові кошти в розмірі 12000 грн, однак останній умови договору не виконував у зв`язку з чим утворилась заборгованість у загальному розмірі 30 000 грн, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту -12 000 грн, заборгованості за процентами 16200 грн., які нараховані з 25.05.2025 року по 06.10.2025 року та 1800 грн. комісія за надання кредиту. Станом на день подачі позовної заяви до суду відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язань і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав та інтересів ТОВ «ІнноваНова», у зв`язку з чим позивач просив стягнути з [PERSON] на свою користь суму заборгованості за вказаним договором про надання грошових коштів у позику в розмірі 30 000 грн та судові витрати, які складається із суми сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн. Ухвалою суду від 20.10.2025 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомлення) сторін. 09.02.2026 року від представника відповідача [PERSON] - адвоката Цибак В.С. надійшли письмові пояснення по суті позову, відповідно до яких пунктом 2.7 договору про надання коштів у позику встановлена комісія про надання кредиту, яка становить 15% від суми наданого кредиту та нараховується на суму наданого за цим договором, у зв`язку із чим позивач просить суд стягнути 1800 грн. комісії за надання кредиту. Однак загальні витрати за споживчим кредитом, а саме комісії кредитодавця, пов`язані за наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахункове-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо, вже включено до розрахунку денної процентної ставки. З огляду на це договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог ч.1 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування». Таким чином, просить суд, відмовити в задоволенні вимоги щодо стягнення комісії із [PERSON] в сумі 1800 грн. Представник позивача ТОВ «ІнноваНова» в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи здійснювати за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився; його представник адвокат Цибак В.С. у письмових пояснення щодо суті позову, просив розгляд справи здійснювати у його відсутність. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 25 травня 2025 року між ТОВ «ІнноваФінанс» та [PERSON] було укладено договір надання грошових коштів у кредит №8306020525, який підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором 1455, зазначено електронний платіжний засіб [NUMBER] та телефон [NUMBER] . Положеннями п. 2.1. Договору встановлено, що укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІКС Товариства, доступ до якої забезпечується позичальнику через веб-сайт. Ідентифікація позичальника здійснюється при вході позичальника в особистий кабінет, у порядку передбаченому договором та/або Законом України «Про електронну комерцію», у тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону Позичальника, вказаний позичальником при вході та/або протягом періоду обслуговування в Товаристві. У п. 2.3. Договору визначені основні умови кредитування, а саме: сума кредиту (загальний розмір) складає 12000 грн; тип кредиту - кредит; строк кредиту (строк дії договору) 360 днів; періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів, останній платіж з періодом внесення 30 днів. Згідно з п. 2.6.1. Договору стандартна процентна ставкав день застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 2.5. цього Договорута становить: 1% за кожен день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 180 днів календарних днів здати укладання цього договору; 0,87% за кожен день користування кредитом, яка застосовується у період починаючи зі 181 календарного дня з дати укладання цього договору і до закінчення строку дії цього договору або до дати фактичного повернення суми кредиту. Пунктом 2.7 договору визначено, що Комісія за надання кредиту становить 15% від суми наданого кредиту та нараховується на суму виданого за цим договором кредиту. Відповідно до п.п. 2.8., 2.9., 2.9.1., 2.10 Договору мета отримання кредиту споживчі потреби. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 3195,29 %. Орієнтована загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 54192 грн. Положеннями п. 3.1. Договору передбачено, що кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки: [NUMBER] . Дата надання кредиту 25.05.2025 року або наступний за ним календарний день /п. 3.2. Договору. Відповідно до п. 4.1. Договору проценти, що нараховуються за цим договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт». Згідно з п. 6.1. Договору сторони домовилися, що повернення кредиту, сплата комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться відповідно до Графіка платежів, крім випадку, визначеного в п.6.3 Договору. Зі змістом п. 6.4. Договору у разі затримання позичальником сплати частини кредиту та/або процентів за користування кредитом, щонайменше на один календарний місяць, Товариство має право вимагати повернення кредиту (у тому числі і всіх платежів, передбачених цим Договором), строк виплати якого ще не настав, у повному обсязі. Вимога надсилається в особистому кабінеті позичальника та/або у вигляді електронного листа на електронну адресу позичальника, зазначену в Договорі (або окремо надану позичальником Товариству) та або шляхом смс-повідомлення на номер телефону позичальника зазначений в Договорі або в його особистому кабінеті та/або відправки повідомлення в месенджер та/або шляхом направлення повідомлення в спосіб передбачений цим пунктом договору на додаткові контактні дані позичальника, вказані в цьому договорі (або окремо повідомлені позичальником або зазначені ним в особистому кабінеті). Моментом отримання позичальником повідомлення є момент отримання товариством електронного підтвердження про таке направлення. У п. 7.6. Договору зазначено, що нарахування процентів за користування кредитом в ІКС Товариства відбувається щоденно, починаючи з першого дня надання кредиту до останнього дня надання коштів в кредит за цим договором. Також відповідачем підписано Графік платежів (Додаток № 1 до Договору №8306020525 від 25.05.2025 року) одноразовим ідентифікатором та Паспорт споживчого кредиту одноразовим ідентифікатором 1455, відповідно до яких, реальна річна процентна ставка становить 3195,29%, загальна вартість кредиту складає 54192 грн. Із копії квитанції до платіжної інструкції №20233-1354-220568531, Термінал №1354 дата операції: 25.05.2024 р. 14:41:42 слідує, що 25.05.2025 р. ТОВ «ФК«КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» здійснило переказ коштів від ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» на картку отримувача [PERSON] сумі 12 000 грн. Відповідно до інформації АТ «Акцент Банк» від 07.11.2025 року, наданої за ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 20 жовтня 2025 року, на картку [NUMBER] емітовану на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] були зараховані кошти 25.05.2025 року у сумі 12 000 грн. Зазначені реквізити банківської карти вказані у анкеті клієнта та співпадають із банківськими реквізитами карти відповідача, вказаними у Договорі. Із копії Договору №160523/1 про надання послуг з приймання та переказу платежів від 16 травня 2023 року слідує, що між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» та ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» укладено вказаний договір, згідно якого клієнт доручає ТОВ «ФК«КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» за відповідну плату здійснювати перекази коштів (платежів) з використанням реєстру виплат на користь отримувачів. Відповідно до детального розрахунку заборгованості за договором №8306020525 від 25.05.2025 року, станом на 06.10.2025 р., заборгованість відповідача перед позивачем складає 30 000 грн., з яких: 12 000 грн - заборгованість за тілом кредиту; 16200 грн - заборгованість за процентами, які розраховані за стандартною процентною ставкою 1 % протягом 180 днів; 1800 грн - комісія. Згідно з ч.1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до приписів ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (ч.1 ст.82 ЦПК України). Відповідно до ч.ч. 1 і 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» (далі - Закон) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частин 3, 5, 6, 7 і 12 статті 11 Закону електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями статті 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (частина 2 статті 639 ЦК України). Тобто будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення. Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом у постановах від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19, від 10 червня 2021 року у справі №234/7159/20, які, відповідно до вимог частини четвертої статті 263 ЦПК України суд враховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Судом встановлено, що 25 травня 2025 року між ТОВ «ІнноваФінанс» та [PERSON] було укладено договір надання грошових коштів у кредит №8306020525, який підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором 1455. У вищевказаному договорі наявна інформація про умови кредитування, зокрема порядок та умови надання кредиту, строк дії договору, процентна ставка за користування кредитом та порядок повернення кредиту. У пункті 11 (реквізити сторін) договору про надання грошових коштів у кредит №8306020525 зазначені особисті анкетні дані відповідача [PERSON] , паспорт номер [NUMBER] , дата його видачі 27.01.2022 року та орган, що видав 6834, місце проживання: [ADDRESS] , номер платіжного засобу [NUMBER] , а також, що договір підписано [PERSON] з використанням електронного підпису з одноразовим ідентифікатором 1455. Таким чином, вказаний кредитний договір підписаний електронним підписом, використання якого неможливе без проходження попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, а також без здійснення входу на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету. Отже, підписуючи кредитний договір №8306020525 від 25.05.2025 року, позичальник підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним. Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, договір про надання кредиту є укладеним. Факт перерахунку коштів ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» відповідачу [PERSON] на його платіжну карту № [NUMBER] за кредитним договором від 25.05.2025року в сумі 12 000 грн. підтверджено випискою про рух коштів АТ «Акцент Банк», витребуваною за ухвалою суду. Відповідач [PERSON] не спростував належними та допустимими доказами факт отримання цих коштів на свій картковий рахунок від позикодавця на підставі кредитного договору №8306020525 від 25.05.2025 року, не обґрунтував та не довів інші підстави набуття ним цих коштів. Згідно розрахунку заборгованості, наведеного позивачем у позовній заяві, заборгованості за Договором про надання грошових коштів у позику №8306020525 від 25.05.2025 року, відповідач має заборгованість за кредитним договором у розмірі 30 000 грн., з яких: 12 000 грн - заборгованість за тілом кредиту; 16200 грн - заборгованість за процентами, які розраховані за стандартною процентною ставкою 1 % протягом 180 днів. Суд звертає увагу, що розрахунок заборгованості за договором про надання грошових коштів у кредит № 8306020525 від 25.05.2025 року здійснений наступним чином: 12 000,00 грн. (сума виданих коштів) / 100% х 1% (процентна (стандартна) ставка) х 135 (кількість днів прострочення виконання зобов`язання - з дати укладення договору та станом на день здійснення розрахунку - тобто 06.10.2025 року включно) та становить 16200 грн. (120 грн. за один день користування позикою). Суд погоджується із вказаним розрахунком, оскільки нарахування відсотків у вказаний період здійснено відповідно до умов договору позики за стандартною процентною ставкою. Жодних контррозрахунків, доказів сплати заборгованості стороною відповідача суду не надано. При цьому, позичальник надав свою безвідкличну згоду на те, що сума неповерненого кредиту, не сплачених процентів, може бути примусово стягнута через суд загальної юрисдикції відповідно до п. 10.23 Договору. Таким чином, відповідач (позичальник) [PERSON] свої зобов`язання за договорами кредиту не виконав належним чином, допустив прострочення в платежах і заборгованість по поверненню кредитних коштів. Крім того, відповідач не оспорив розрахунки позивача, не подав до суду доказів на їх повне або часткове спростування. Щодо вимог про стягнення комісії за надання кредиту в сумі 1800 грн., то суд виходить з наступного. Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України. До цих засад віднесено свободу договору (пункт 3), справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6). Відповідно до статті 18 Закону №1023-ХІІ «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною 2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Згідно з частинами першою, другою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Свобода договору не є абсолютною (необмеженою): вона існує в рамках норм чинного законодавства, а дії сторін договору мають ґрунтуватися на засадах розумності, добросовісності та справедливості, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору. Норми чинного законодавства також закріплюють презумпцію правомірності правочину, яка означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована. Умовами кредитного договору можуть визначатися додаткові (акцесорні) зобов`язання сторін. При цьому правові та організаційні засади споживчого кредитування встановлюють право споживача на справедливі умови кредитного договору. Закон України №1734-VІІІ «Про споживче кредитування» визначає право кредитодавця отримувати винагороду за супутні з наданням кредиту послуги, зокрема комісію за обслуговування кредиту, у разі якщо такі послуги дійсно були надані банком позичальнику. Водночас, банкам забороняється встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь, або за дії, які споживач здійснює на користь банку. Також на позивача не може бути покладений обов`язок сплачувати платежі, за отриманням яких він до кредитодавця фактично не звертався. Загальною підставою визнання правочину недійсним є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог закону щодо його дійсності, які встановлені статтею 203 ЦК України. Нікчемним є правочин, недійсність якого прямо встановлена законом. Умови договору про надання споживчого кредиту, що передбачають здійснення платежів за дії, які не є послугою, або здійснення платежів, які заборонені законом, є нікчемними. Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 9 грудня 2019 року у справі №524/5152/15-ц. Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 6 листопада 2023 року у справі №204/224/21 зазначив, що якщо в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), та не узгоджено їх зі споживачем, то такі умови є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Із матеріалів справи слідує, що умовами договору надання грошових коштів у кредит №8306020525 від 25.05.2025 року встановлено зобов`язання [PERSON] сплатити кредитодавцю комісію за надання кредиту у розмірі 1800 грн. Однак, у кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх послуг кредитодавця, що пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, за які встановлена комісія. Відтак умова кредитного договору про сплату відповідачем на користь кредитодавця комісії є нікчемною, внаслідок чого сума нарахованої комісії у розмірі 1800 грн не може бути стягнута з відповідача на користь позивача ТОВ «ІнноваФінанс». Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09.10.2024 у справі № 582/202/22. Таким чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог ТОВ «ІнноваФінанс», а тому з [PERSON] на користь позивача слід стягнути заборгованість за Договором про надання грошових коштів у кредит № 8306020525 від 25.05.2025 року у розмірі 28200 грн., яка складається із: 12000 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 16200 грн. - заборгованість за процентами, яка виникла станом на 06.10.2025 року включно. Оскільки позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «ІнноваФінанс`задоволені частково, то при вирішенні питання розподілу судових витрат суд ураховує принцип пропорційності (стаття 141 ЦПК України). За подання позову ТОВ «ІнноваФінанс» сплачено 2422,40 грн судового збору, оскільки позов задоволено частково, то із відповідача необхідно стягнути понесені останнім судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2277,05 грн. (2422,40 грн * 28200 / 30000). Враховуючи наведене та

Outcome: partial