Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-10 00:00:00

В провадженні Глибоцького районного суду Чернівецької області перебувала справа за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , про визнання договору купівлі-продажу транспортного засобу недійсним. Ухвалою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 04 лютого 2026 року, позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , про визнання договору купівлі-продажу транспортного засобу недійсним залишено без розгляду на підставі п3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України. 06.02.2026 року [PERSON] , який діє в інтересах [PERSON] звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, згідно якої вказує, що 04 лютого 2026 Глибоцьким районним судом Чернівецької області винесено ухвалу по справі № 726/2617/25, якою залишено без розгляду позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про визнання договору купівлі продажу транспортного засобу недійсним на підставі п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України. Вказує, що ним 04.02.2026 в судовому засіданні було зроблено заяву про надання до суду доказів понесених відповідачем витрат щодо розгляду даної справи в суді. [PERSON] здійснено оплату правничої допомоги адвоката, що згідно з ст.133 ЦПК є судовими витратами, та відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК підлягає стягненню з Позивача на користь Відповідача. Згідно розрахунку витрат, який Відповідач поніс у зв`язку із розглядом даної справи, сума витрат на правничу допомогу складає 10 510,00 грн., що складається із: витрат на правничу допомогу та інших витрат пов`язаних з розглядом даної справи. На підставі викладеного, просить суд ухвалити додаткове рішення по справі № 726/2617/25 яким, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , витрати на правничу (правову) допомогу в сумі 10 510,00 грн. (десять тисяч п`ятсот десять) гривень 00 копійок. Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це заяву. Згідно ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Судом встановлено, що ухвалою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 04 лютого 2026 року, позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , про визнання договору купівлі-продажу транспортного засобу недійсним залишено без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст.257 ЦПК України. Відповідно до п.3 ст.257 ЦПК України в ухвалі про залишення позову без розгляду можуть бути вирішені питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з державного бюджету. Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Так, представником відповідача [PERSON] Хованець А.І. 04.02.2026 в судовому засіданні було зроблено заяву про надання до суду доказів понесених відповідачем витрат щодо розгляду даної справи в суді. Після винесення ухвали по справі, а саме 06.02.2026 року представник відповідача Хованець А.І. направив до суду заяву в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України про стягнення з позивача витрат на правничу допомогу в сумі 10510,00 грн. На підтвердження понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу адвокатом Хованцем А.І. надано докази на підтвердження понесених витрат на правову допомогу, зокрема договір № 258 про надання правничої допомоги від 24 червня 2024 року, укладений між [PERSON] та Адвокатським об`єднанням «Юридична фірма «Форс - Мажор», в особі керуючого партнера Хованця А.І., розрахунок суми витрат, які [PERSON] понесла у зв`язку із розглядом справи № 726/2617/25 від 04.02.2026, копію рахунку № INV-001490 від 04.02.2026, копію акту виконаних робіт № INV-001490 від 04.02.2026 року та копія квитанції про оплату послуг адвоката від 05.02.2026 року, згідно якої здійснено платіж у розмірі 10510,00 грн. Таким чином, представником відповідача своєчасно було подана заява в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України та своєчасно надані суду документи щодо понесених судових витрат після ухвалення судового рішення. Дослідивши надані представником відповідача документи, судом встановлено, що в таких наявний обґрунтований розрахунок витраченого адвокатом часу щодо надання кожного виду послуг; зазначено конкретний обсяг наданих послуг. Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи за власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Враховуючи те, що судом при винесенні ухвали від 04.02.2026 року по даній справі питання щодо розподілу витрат на правничу допомогу відповідно ст. 141 ЦПК України не вирішувалося, та з урахуванням складності справи, обсягом виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви представника відповідача та стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10510, 00гривень.

Outcome: approved