Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

І. Описова частина. 1.1. Позиція прокурора. 29 грудня 2025 року через підсистему ЄСІСТ «Електронний суд» Заступник керівника Луцької окружної прокуратури Мацюк Сергій Ярославович (далі прокурор) звернувся в суд в інтересах держави в особі Луцької міської ради (далі позивач, Луцька міська рада) до [PERSON] (далі відповідач, [PERSON] ) про стягнення безпідставно збережених коштів. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що опрацюванням інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що у приватній власності [PERSON] перебуває нерухоме майно, що розташоване на земельній ділянці по [ADDRESS] , а саме: - будинок адміністративний побутовий /В-3/ площею 493,3 кв.м. (відповідно до договорів купівлі-продажу від 28.04.2009 № 684 та від 09.08.2016 № 2551, номер відомостей про речове право № 16828037 та № 15819422); - будинок мехмайстерні /П1-1/ площею 123,2 кв.м. (відповідно до технічного паспорта № 0510-2018, номер запису про право власності 28665418); - будинок мехмайстерні /П2-1/ площею 19,3 кв.м. (відповідно до договору купівлі-продажу від 09.05.2024 № 1145, номер відомостей про речове право 54955237). Зазначене нерухоме майно розташоване на земельній ділянці комунальної власності з кадастровим номером 0710100000:11:014:0123 площею 0,2076 га (землі промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення, з цільовим призначенням для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, включаючи об`єкти оброблення відходів, зокрема із енергогенеруючим блоком). Право комунальної власності на зазначену земельну ділянку зареєстровано за Луцькою міською радою 18.06.2021. Зазначена земельна ділянка перебувала на праві постійного користування у ПрАТ «Луцький пивзавод», яке на підставі рішення Луцької міської ради від 31.01.2024 № 55/11 «Про припинення ПрАТ «Луцький пивзавод» права постійного користування земельною ділянкою на [ADDRESS] » припинено, про що внесено відомості від 06.02.2024 у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно. При цьому відповідно до інформації ГУ ДПС у Волинській області від 20.12.2023, наданої органу місцевого самоврядування, заборгованість по сплаті земельного податку у ПрАТ «Луцький пивзавод» відсутня. Згідно інформації Луцької міської ради від 24.06.2025 № 1.1-21/3504/2025, у подальшому, оскільки змінились власники нерухомого майна, що розташоване на вищезазначеній земельній ділянці, органом місцевого самоврядування вживались заходи до оформлення з такими власниками, зокрема [PERSON] права користування ділянкою та стягнення безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів. Так, з часу припинення за ПрАТ «Луцький пивзавод» права постійного користування земельною ділянкою, тобто з 06.02.2024 на земельній ділянці з кадастровим номером 0710100000:11:014:0123 розташовувалось нерухоме майно, що перебувало у власності двох суб`єктів [PERSON] та ТОВ «Дестілле Україна», відповідно, земельна ділянка використовувалась останніми спільно. В подальшому, ТОВ «Дестілле Україна» відчужено належне останньому нерухоме майно (приміщення будинку мехмайстерні (П2-1) площею 19,3 кв.м.) на користь [PERSON] відповідно до договору купівлі-продажу від 09.05.2024 № 1145. Таким чином, починаючи з 09.05.2024 земельна ділянка з кадастровим номером 0710100000:11:014:0123 фактично використовується [PERSON] . Рішенням Луцької міської ради від 28.05.2025 № 75/37 [PERSON] надано на умовах оренди зазначену земельну ділянку для будівництва та обслуговування адміністративних та господарських споруд, а 24.07.2025 з останнім укладено договір оренди зазначеної земельної ділянки. Також встановлено, що Луцькою міською радою 03.03.2025 скеровано лист до ТОВ «Дестілле Україна» та [PERSON] з приводу повернення органу місцевого самоврядування безпідставно збережених коштів за фактичне використання землі в сумі 21321,20 гривень (за період спільного користування з 06.02.2024 по 08.05.2024) та 54334,70 гривень (за період самостійного користування [PERSON] з 09.05.2024). Згідно наданої Луцькою міською радою інформації ТОВ «Дестілле Україна» та [PERSON] здійснено спільний платіж за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 0710100000:11:014:0123 за період спільного користування (06.02.2024-08.05.2024) в сумі 21321,20 гривень. Тобто заборгованість за період спільного користування погашена (відповідно до платіжної інструкції 0.0.4375246923.1 від 18.05.2024). Водночас, [PERSON] за період самостійного користування земельною ділянкою (після 09.05.2025) сплачено лише частину безпідставно збережених коштів в сумі 30000 гривень (відповідно до платіжної інструкції 0.0.4385791368.1 від 25.05.2025, «інші надходження, плата за оренду земельної ділянки»). Таким чином, за період з 09.05.2024 до 23.07.2025 (дата, що передує укладенню договору оренди землі) [PERSON] сплачено лише частину коштів за фактичне використання зазначеної земельної ділянки, з урахуванням яких сума боргу, що виник становить 76925,37 гривень (розрахунок боргу з 09.05.2024 по 23.07.2025 додається). За наведених умов відповідач як фактичний користувач землі зобов`язаний відповідно до ст. 1212 ЦК України повернути безпідставно збережені кошти за користування земельною ділянкою за період її використання без правовстановлюючих документів, а саме з 06.05.2024 по 23.07.2025. Посилаючись на вищевикладене, прокурор просить суд стягнути з [PERSON] на користь Луцької міської ради 76 925,37 гривень безпідставно збережених коштів за фактичне користування земельною ділянкою з кадастровим номером 0710100000:11:014:0123 площею 0,2076 га. 1.2. Позиція позивача. Позивач Луцька міська рада письмової позиції щодо позову суду не надала. 1.3. Позиція відповідача. Відповідач письмового відзиву на позов не подав. 1.3. Рух справи. Ухвалою суду від 02 січня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Встановлено, що справа буде розглядатися в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомленням (виклику) учасників справи. Ухвалою суду від 08 січня 2026 року клопотання прокурора про розгляд справи в порядку загального позовного провадження залишено без задоволення. У відповідності до приписів ч.2 ст.279 ЦПК України, розгляд справи по суті почався 02 лютого 2026 року. 1.4. Ухвала суду про заочний розгляд справи. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про надходження позову та відкриття провадження у справі, але не подав відзиву, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відповідності до приписів ст.280 ЦПК України. ІІ. Мотивувальна частина. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, з таких підстав. 2.1. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у приватній власності [PERSON] перебуває нерухоме майно, що розташоване на земельній ділянці по [ADDRESS] , а саме: - будинок адміністративний побутовий /В-3/ площею 493,3 кв.м. (відповідно до договорів купівлі-продажу від 28.04.2009 № 684 та від 09.08.2016 № 2551, номер відомостей про речове право № 16828037 та № 15819422); - будинок мехмайстерні /П1-1/ площею 123,2 кв.м. (відповідно до технічного паспорта № 0510-2018, номер запису про право власності 28665418); - будинок мехмайстерні /П2-1/ площею 19,3 кв.м. (відповідно до договору купівлі-продажу від 09.05.2024 № 1145, номер відомостей про речове право 54955237). Зазначене нерухоме майно розташоване на земельній ділянці комунальної власності з кадастровим номером 0710100000:11:014:0123 площею 0,2076 га (землі промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення, з цільовим призначенням для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, включаючи об`єкти оброблення відходів, зокрема із енергогенеруючим блоком). Право комунальної власності на зазначену земельну ділянку зареєстровано за Луцькою міською радою 18 червня 2021 року. Зазначена земельна ділянка перебувала на праві постійного користування у ПрАТ «Луцький пивзавод», яке на підставі рішення Луцької міської ради від 31.01.2024 № 55/11 «Про припинення ПрАТ «Луцький пивзавод» права постійного користування земельною ділянкою на [ADDRESS] » припинено, про що внесено відомості від 06 лютого 2024 року у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно. При цьому відповідно до інформації ГУ ДПС у Волинській області від 20 грудня 2023, наданої органу місцевого самоврядування, заборгованість по сплаті земельного податку у ПрАТ «Луцький пивзавод» відсутня. Згідно листа Луцької міської ради від 24.06.2025 № 1.1-21/3504/2025, у подальшому, оскільки змінились власники нерухомого майна, що розташоване на вищезазначеній земельній ділянці, органом місцевого самоврядування вживались заходи до оформлення з такими власниками, зокрема [PERSON] права користування ділянкою та стягнення безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів. Так, з часу припинення за ПрАТ «Луцький пивзавод» права постійного користування земельною ділянкою, тобто з 06 лютого 2024 року на земельній ділянці з кадастровим номером 0710100000:11:014:0123 розташовувалось нерухоме майно, що перебувало у власності двох суб`єктів [PERSON] та ТОВ «Дестілле Україна», відповідно, земельна ділянка використовувалась останніми спільно. В подальшому, ТОВ «Дестілле Україна» відчужено належне останньому нерухоме майно (приміщення будинку мехмайстерні (П2-1) площею 19,3 кв.м.) на користь [PERSON] відповідно до договору купівлі-продажу від 09 травня 2024 року № 1145. Таким чином, починаючи з 09 травня 2024 року земельна ділянка з кадастровим номером 0710100000:11:014:0123 фактично використовується [PERSON] . Рішенням Луцької міської ради від 28.05.2025 № 75/37 [PERSON] надано на умовах оренди зазначену земельну ділянку для будівництва та обслуговування адміністративних та господарських споруд, а 24.07.2025 з останнім укладено договір оренди зазначеної земельної ділянки. Також встановлено, що Луцькою міською радою 03.03.2025 скеровано лист до ТОВ «Дестілле Україна» та [PERSON] з приводу повернення органу місцевого самоврядування безпідставно збережених коштів за фактичне використання землі в сумі 21321,20 гривень (за період спільного користування з 06.02.2024 по 08.05.2024) та 54334,70 гривень (за період самостійного користування [PERSON] з 09.05.2024). Згідно наданої Луцькою міською радою інформації ТОВ «Дестілле Україна» та [PERSON] здійснено спільний платіж за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 0710100000:11:014:0123 за період спільного користування (06.02.2024-08.05.2024) в сумі 21321,20 гривень. Тобто заборгованість за період спільного користування погашена (відповідно до платіжної інструкції 0.0.4375246923.1 від 18.05.2024). Водночас, [PERSON] за період самостійного користування земельною ділянкою (після 09.05.2025) сплачено лише частину безпідставно збережених коштів в сумі 30000 гривень (відповідно до платіжної інструкції 0.0.4385791368.1 від 25.05.2025, «інші надходження, плата за оренду земельної ділянки»). 2.2. Щодо наявності порушення інтересів держави та підстав для їх представництва прокурором. Відповідно до статті 131-1 Конституції України, в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. За приписами статті 24 Закону України «Про прокуратуру» право подання позовної заяви (заяви, подання) в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства надається Генеральному прокурору України, його першому заступнику та заступникам, керівникам регіональних та місцевих прокуратур, їх першим заступникам та заступникам. Статтею 56 ЦПК України передбачено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Відповідно до частини третьої статті 23 цього Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті. На переконання суду прокурор належним чином обґрунтував підстави для представництва інтересів держави у цій справі, адже не звернення міською радою з таким позовом може призвести до неможливості в подальшому стягнення значної суми коштів до бюджету територіальної громади, враховуючи той факт, що відповідач користувався земельною ділянкою без будь-яких документів та не сплачував коштів за її використання. Крім того, Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 15.10.2019 у справі №903/129/18 зазначено, що сам факт не звернення уповноваженого суб`єкта владних повноважень до суду з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та відповідно мав змогу захисти порушені державні інтереси, свідчить про те, що указаний суб`єкт неналежно виконує свої повноваження. Суд погоджується з доводами прокурора, що порушення чинного законодавства України, що стосуються коштів місцевого бюджету підриває матеріальну основу місцевого самоврядування та завдає істотної шкоди інтересам держави всупереч ст. 7 Конституції України, відповідно до якої в Україні визнається та гарантується місцеве самоврядування. Несплата Відповідачем орендної плати за користування комунальним майном є порушенням інтересів держави щодо забезпечення фінансової підтримки місцевого самоврядування, своєчасного і в повному обсязі надходження доходів до бюджетів усіх рівнів з метою їх подальшого використання для забезпечення завдань і функцій держави й місцевого самоврядування. В той же час, незважаючи на те, що [PERSON] використовував земельну ділянку по [ADDRESS] без правовстановлюючих документів, при цьому не сплачуючи тривалий час платежів за землю, Луцькою міською радою не вжито реальних дій до захисту інтересів територіальної громади. Крім того, Луцька міська рада до даного часу не звернулась до суду про стягнення вказаної суми коштів, чим завдається шкода інтересам держави. Про необхідність вжиття заходів до захисту інтересів територіальної громади сільська рада знала, оскільки володіла інформацією про відсутність надходжень від використання земельної ділянки. Листами міської ради від 24.06.2025 № 1.1-21/3504/2025 та від 30.09.2025 № 1.1- 21/5511/2025 не спростовано тверджень прокурора про наявність у [PERSON] заборгованості за фактичне користування зазначеною земельною ділянкою, а щодо стягнення безпідставно збережених коштів органом місцевого самоврядування повідомлено окружну прокуратуру про те, що такі в судовому порядку не стягувались. Враховуючи вищенаведені обставини щодо обізнаності Луцької міської ради про порушення інтересів територіальної громади, та беручи до уваги характер наданих останньою на запити прокуратури відповідей (відсутність у них належного обґрунтування причин невжиття заходів щодо стягнення з відповідача коштів до місцевого бюджету, у тому числі й у судовому порядку), є виключний випадок, за якого порушення відповідачем інтересів держави супроводжується неналежним виконанням уповноваженим органом функцій із їх захисту, що призводить до виникнення у органів прокуратури не лише права, а й обов`язку вжити заходів з представництва інтересів держави в суді. 2.3. Позиція суду по суті позовних вимог. Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. З аналізу вищенаведеного положення матеріального закону слідує, що зобов`язання з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави (кондикційне зобов`язання) виникає за одночасної наявності трьох умов: 1) відбувається набуття чи збереження майна; 2) правові підстави для набуття чи збереження майна відсутні; 3) набуття чи збереження здійснюється за рахунок іншої особи. У даному разі наявні усі три вказані ознаки безпідставного користування відповідачем земельною ділянкою з кадастровим номером 0710100000:11:014:0123 у період з 09 травня 2024 року по 23 липня 2025 року, який є предметом спору у цій справі. По-перше, відповідач дійсно зберіг (заощадив) у себе майно (кошти), у вигляді орендної плати, що мали бути сплачені за користування земельною ділянкою за адресою [ADDRESS] . С Слід зауважити, що збереження (заощадження) цього майна почалося безвідносно до волі сторін в результаті правомірних дій відповідача з моменту набуття останнім права власності на нерухоме майно за вказаною адресою. Зазначене є проявом правової природи нерухомого майна. Набуті відповідачем об`єкти нерухомості, будучи згідно статті 181 ЦК України нерухомим майном (об`єктом, розташованим на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без її знецінення та зміни її призначення), є органічно і нерозривно пов`язаною з цією земельною ділянкою. Тому визнання за відповідачем права власності на такі об`єкти автоматично призвело до фактичного набуття відповідачем і майнових прав володіння і користування земельною ділянкою, на якій розташована ця будівля. Відсутність укладеного договору оренди земельної ділянки має фактичним наслідком набуття відповідачем володіння і користування чужою земельною ділянкою без відповідної грошової компенсації. В результаті відбулося збереження (заощадження) відповідачем належних до сплати за таке володіння і користування коштів у вигляді орендної плати. По-друге, правові підстави для набуття чи збереження майна відсутні. Передача прав володіння і користування земельною ділянкою згідно статті 206 ЗК України, п.п.14.1.136 п. 14.1. ст. 14 ПК України здійснюється за плату, що має вноситися на користь позивача на підставі договору оренди земельної ділянки. Правові підстави для одержання відповідачем прав володіння і користування земельною ділянкою безоплатно в даному випадку відсутні. Так само відсутні правові підстави для ненарахування, несплати орендної плати за землю. По-третє, відповідач зберіг майно саме за рахунок позивача. У відповідності до положень пункту "а" частини другої статті 83 ЗК України земельна ділянка з кадастровим номером 0710100000:11:014:0123 належить Луцькій міській раді на праві комунальної власності. Отже, відповідач без належної правової підстави зберіг за рахунок позивача грошові кошти орендної платиза користування земельною ділянкою з кадастровим номером 0710100000:11:014:0123 у період з 09 травня 2024 року по 23 липня 2025 року. Визнаючи розмір грошових коштів орендної плати, яка була безпідставно збережена відповідачем за рахунок позивача, суд виходить з наступного. Відповідно до підпункту 288.5.1. п. 288.5 ст. 288 ПК України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку та не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки. У Додатку до рішення Луцької міської ради від 24.06.2009 №42/20 «Про впорядкування орендної плати за землю» з наступними змінами згідно рішень міської ради №7/9 від 23.03.2011, №16/7 від 30.11.2011, №20/90 від 26.01.2012, №38/60 від 28.02.2013, №69/39 від 28.01.2015 та №20/27 від 21.03.2017, визначено, що річний розмір орендної плати за землю встановлено у 3 відсотках від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки. Такий же відсоток встановлено у договорі оренди землі від 24.07.2025, укладеного між Луцькою міською радою та [PERSON] . Таким чином розмір орендної плати за використання земельної ділянки у 2024 році становив: 83901,75 гривень за рік (3 % від 2796724,92 гривень), 6991,81 гривень за місяць (83901,75 / 12 місяців) та 225,54 гривні за день (6991,81 / 31 день). Загалом, з урахуванням часткової сплати коштів в сумі 30000 гривень, сума боргу за 2024 рік складає 24130,09 гривень (за сім місяців та 23 дні). У 2025 році ця сума становить 93970,55 гривень за рік (3% від 3132351,84 гривень), 7830,88 гривень за місяць (93970,55 / 12 місяців), 252,60 гривень за день (7830,88 / 31 день). Загалом, сума боргу за 2025 рік складає 52795,28 гривень (за шість місяців та 23 дні). Загальна заборгованість за період з 09.05.2024 по 23.07.2025 становить 76925,37 гривень (24130,09 + 52795,28). Відповідно, сума коштів, яку Відповідач безпідставно без достатньої правової підстави зберіг у себе за рахунок власника цієї ділянки і які мав би заплатити за користування нею становить 76 925,37 гривень з 09.05.2024 по 23.07.2025, з урахуванням сплачених коштів у розмірі 30000 гривень Отже, оскільки відповідач за рахунок позивача безпідставно зберіг у себе майно у вигляді орендної плати за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 0710100000:11:014:0123 у період з 09 травня 2024 року по 23 липня 2025 року у розмірі 76 925,37 грн, позовні вимоги необхідно задовольнити. 2.4. Розподіл судових витрат. Оскільки суд задовольнив позов повністю, з відповідача на користь Волинської обласної прокуратури, яка безпосередньо вносила судовий збір, необхідно стягнути судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved