Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-10 00:00:00

У грудні 2025 року до суду звернувся представник заявниці - Кушнаренко С.А. із вищезазначеною заявою, у якій зазначив, що заявниця [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] з 21.06.2016 по 22.05.2024 проживали однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] , вели спільне господарство, мали спільний бюджет, фактично виконували права та обов`язки подружжя, тобто проживали однією сім`єю, як чоловік та дружина. У відповідності до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданим Гадяцьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 20 березня 2025 року [PERSON] , помер [INFO] . Заявниця здійснила його поховання, як дружина, розпорядилася речами померлого, що підтверджує довідка Решетилівської міської ради. При житті [PERSON] мав у власності майно. Щодо отримання спадщини заявниця звернулася до Приватного нотаріуса Плаксіної П.Б. Листом №150/02-14 від 19.09.2025 р. «Інформаційний лист - роз`яснення щодо оформлення спадкових справ» приватний нотаріус повідомила, що Заявниця не може бути спадкоємцем у зв`язку з не встановлення факту проживання із спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини та роз`яснила, що для підтвердження факту проживання із спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини [PERSON] може звернутися до суду. Під час проживання із померлим однією сім`ю без укладення шлюбу заявниця [PERSON] та [PERSON] не перебували в іншому зареєстрованому шлюбі, яких - небуть відносини у померлого з його близькими не існували. Заявниця зазначає, що вона звернулась до приватного нотаріуса із заявою про отримання інформації про коло спадкоємців. Приватний нотаріус 25.11.2025 видала довідку №180/02-14, якою повідомила, що на 25 листопада у спадковій справі відсутня інформація про спадкоємців, які прийняли спадщину шляхом подачі заяви чи згідно ст. 1268 ЦК України (проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини). Звертала увагу, що станом 25 листопада 2025 р. строк для подачі заяви про прийняття спадщини закінчився. Посилаючись на викладені обставини, статті 293 ЦПК України, 1264, 1269, 1270, 1272 ЦК України, СК України, пункт 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в спорах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», постанову Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 У справі №320/948/18, представник заявниці просив встановити юридичний факт проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] без реєстрації шлюбу у період з 21 червня 2016 року по 22 травня 2024 року за адресою: [ADDRESS] . Провадження у справі відкрите ухвалою судді від 17 грудня 2025 та призначене судове засідання на 15 січня 2026 року. Цією ж ухвалою було витребувано від Новосанжарського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції інформацію щодо перебування [PERSON] , [INFO] , в зареєстрованому шлюбі у період з червня 2016 року по 19 березня 2025 року. У судовому засіданні 15 січня 2025 року заявниця [PERSON] суду повідомила, що з 2016 року до 2024 року вони прожили разом із [PERSON] , вели спільне господарство, тримали овець, курей, гусей, обробляли огород тощо. Відносини між ними були як між чоловіком та дружиною. У 2024 році [PERSON] паралізувало та швидка відвезла його до м. Полтава, потім його забрали до лікарні у місті Решетилівка, де він тиждень був на лікуванні, а після цього його забрали додому. Їй було важко за ним доглядати і вона перестала з ним справлятися. Тому [PERSON] було відправлено у червні 2024 року до спеціалізованого закладу у місті Гадяч, де він і помер у березні 2025 року. Представник заявниці - Кушнаренко С.А. зазначив, що з червня 2016 по червень 2024 року заявниця проживала із [PERSON] в [ADDRESS] . У зв`язку з тим, що у [PERSON] у травні 2024 року стався інсульт, він перебував по червень 2024 року у лікарні. У червні 2024 року за рекомендаціями лікарів його направлено для лікування у місті Гадяч. Заявниця регулярно його провідувала, оплачувала надані послуги, що підтверджує надане відео, яке знято у лікарняному закладі. [INFO] [PERSON] помер. Заявниця забрала його тіло та здійснила поховання у с. Мушти. Представник заінтересованої особи Решетилівської міської ради у судове засідання не з`явився. 15 січня 2026 року від представниці заінтересованої особи - Дядюнової О.А. до суду надійшла заява про проведення судового засідання за відсутності Решетилівської міської ради та її представника, при вирішенні спору поклалися на розсуд суду (а. с. 58). Ухвалою суду від 15 січня 2026 року було витребувано від Новосанжарського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо [PERSON] , [INFO] , про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя. Судове засідання було відкладено на 11 лютого 2026 року. У судове засідання 11 лютого 2026 року заявниця [PERSON] та її представник Кушнаренко С.А. не з`явилися, до суду 06 лютого 2026 року від представника заявниці надійшла заява про проведення судового засідання за їх відсутності, заяву просять задовольнити (а. с. 89). Представник заінтересованої особи Решетилівської міської ради у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином (а. с. 82). Суд, заслухавши заявницю та її представника, дослідивши письмові докази, доходить наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 23 липня 1978 року, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб (а. с. 8). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а. с. 7). Відповідно до довідки виконавчого комітету Решетилівської міської ради від 09.04.2025 №01.5-03/70, виданій [PERSON] , [PERSON] , 1954 р.н., був зареєстрований з 21.06.2016 по 22.05.2024 за адресою: [ADDRESS] (а. с. 9). Згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання №00050156597 від 20.03.2025 [PERSON] помер [INFO] , місце смерті: м. Гадяч Миргородського району Полтавської області (а. с. 13, а. с. 13 зворот). Відповідно до довідки виконавчого комітету Решетилівської міської ради від 15.10.2025 №01.5-03/120 [PERSON] , 1958 р.н., дійсно здійснила поховання за власний рахунок [PERSON] , який помер [INFO] (а. с. 30). Як зазначено у «Інформаційному листі - роз`ясненні щодо оформлення спадкових справ» приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Плаксіної П.Б. від 19.09.2025 №150/02-14 25 серпня 2025 року приватним нотаріусом була заведена спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] за №62/2025 на підставі поданої [PERSON] заяви. У випадку заявниці [PERSON] не встановлено факт наявності підстав для закликання її до спадкоємства у зв`язку із проживанням із спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини, оскільки не надано документів, які б підтверджували даний факт. Роз`яснено, що для підтвердження факту проживання із спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини [PERSON] [PERSON] може звернутися до суду (а. с. 10). Згідно з довідкою про коло спадкоємців, виданою приватним нотаріусом Миргородського районного нотаріального округу Плаксіною П.Б. 25.11.2025 №180/02-14, спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] заведена 25 серпня 2025 року за №62/2025 на підставі заяви [PERSON] , [INFO] , про прийняття спадщини. Станом на 25 листопада 2025 року у спадковій справі відсутні документи, що встановлюють факт щодо надання підстав для закликання до спадкоємства [PERSON] та відсутні відомості про інших спадкоємців, які б прийняли спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини чи згідно ст. 1268 ЦК України (проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини) (а. с. 11). Також заявницею було надано спільні фотографії [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] під час роботи по господарству, [PERSON] , [PERSON] під час спільного святкування свят тощо (а. с. 15 - 27). Окрім того, на ухвалу суду від 15.01.2026 від Новосанжарського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшов повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо [PERSON] , відповідно до якого 25.11. 1976 між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, який було розірвано 22 листопада 1999 року, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шишацького районного управління юстиції Полтавської області складено актовий запис №98. Після цього [PERSON] у зареєстрованому шлюбі не перебував (а. с. 85 - 87). Крім цього у судовому засіданні 11 лютого 2026 року було переглянуто відеозапис, долучений до заяви у підсистемі «Електронний суд», який не було оглянуто у судовому засіданні 15.01.2026. Так, на відеофайлі «S1300003» відтворене спільне святкування свята, на якому присутні [PERSON] , [PERSON] та інші особи. Як зазначив представник заявниці у заяві, на відео міститься святкування 60 років [PERSON] , вересень 2017 року. [PERSON] знаходиться ліворуч від [PERSON] та проголошує святкове привітання (а. с. 83). Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] суду повідомила, що заявниця [PERSON] та [PERSON] проживали разом однією сім`єю як чоловік та дружина, починаючи приблизно з 2016 року, вели спільне господарство, обробляли землю. Коли [PERSON] захворів [PERSON] його доглядала, а коли помер - поховала за свої кошти. Також повідомила, що [PERSON] потребував догляду, заявниці було важко здійснювати такий догляд, тому його відправили у місто Гадяч у спеціалізований заклад. Свідок [PERSON] суду повідомив, що він проживає недалеко від заявниці [PERSON] . Приблизно з 2016 року [PERSON] та [PERSON] проживали разом. Вони тримали господарство разом, допомагали один одному. Проживали вони разом до дня смерті [PERSON] у 2025 році. Він трохи був у лікарні, а потім його забрали додому. Чи перебував [PERSON] на лікуванні у якомусь спеціалізованому закладі свідку невідомо. Свідок [PERSON] суду повідомив, що заявниця [PERSON] та [PERSON] проживали разом приблизно десять років, починаючи з 2016 року і до дня його смерті, вели спільне господарство. Потім [PERSON] перебував у будинку для людей похилого віку у місті Гадячі, ймовірно саме там він і помер. Відповідно до частини третьої статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. У відповідності до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. При цьому суд вправі розглядати вказані справи за таких умов: має місце спільне проживання чоловіка та жінки однією сім`єю терміном не менше п`яти років; метою встановлення такого факту є поділ спільно набутого майна або спадкування за законом (постанова Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 159/1192/16-ц). Встановлення факту проживання однією сім`єю із спадкодавцем заявниця пов`язує з можливістю спадкування за законом майна померлого. Відповідно до статей 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини першої статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно із частиною другою статті 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до частин першої-третьої статті 1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скасувати заповіт. Заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним. Якщо новий заповіт, складений заповідачем, був визнаний недійсним, чинність попереднього заповіту не відновлюється, крім випадків, встановлених статтями 225 і 231 цього Кодексу. Згідно з частиною першою статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до частин другої та четвертої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. Тобто, для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. З огляду на вищезазначене суд робить висновок, що право на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України можливе за умов проживання однією сім`єю із спадкодавцем не менше п`яти років саме до моменту відкриття спадщини. Між тим заявниця просить встановити юридичний факт проживання однією сім`єю з [PERSON] без реєстрації шлюбу у період з 21 червня 2016 року по 22 травня 2024 року. Однак, як було установлено судом, [PERSON] помер [INFO] . Суд не приймає твердження заявниці та її представника про перебування [PERSON] на лікуванні у спеціалізованому закладі у місті Гадяч Миргородського району Полтавської області, оскільки воно не підтверджується жодним письмовим доказом по справі. Представник заявниці зазначав, що [PERSON] регулярно провідувала [PERSON] під час його перебування на лікуванні у місті Гадяч, що підтверджує надане відео, яке знято у лікарняному закладі, оплачувала надані послуги. Проте квитанцій про оплату послуг лікувального закладу в м. Гадяч, як і доказів відвідування заявницею у цьому закладі [PERSON] , надано не було. Також у матеріалах справи відсутній носій інформації з відеофайлами, на які звертав увагу представник заявниці. Саме лише показання свідка [PERSON] ,а також інформація про місце смерті (місто Гадяч), яка зазначена у копії свідоцтва про смерть, цієї обставини поза розумним сумнівом не доводить. Згідно частин першої та другої статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Тобто, часом відкриття спадщини у даній справі є 19 березня 2025 року. Верховний Суд у своїх постановах неодноразово зазначав, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. У даній справі встановлення заявниці факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу необхідно їй для отримання права на спадщину за законом. Проте заявницею не було доведено факт проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки з спадкодавцем [PERSON] у період з 23 травня по час відкриття спадщини, тобто по [INFO] . У свою чергу встановлення факту проживання однією сім`єю з спадкодавцем у період з 21 червня 2016 року по 22 травня 2024 року самостійно не породжує юридичних наслідків. Наявність у заявниці довідки виконавчого комітету Решетилівської міської ради від 15.10.2025 №01.5-03/120 про те, що вона здійснила поховання за власний рахунок [PERSON] судом до уваги не береться, оскільки сама її наявність за відсутності інших належних доказів не підтверджує факт перебування заявниці у фактичних шлюбних відносинах у період з травня 2024 року по день його смерті, спільного проживання, ведення спільного господарства та наявності взаємних прав та обов`язків з померлим. Подібний висновок було висловлено Верховним Судом у постанові від 25 листопада 2019 року у справі № 202/5003/16-ц. З огляду на викладене, факт проживання заявниці із спадкодавцем однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу не підлягає встановленню, оскільки не породжує юридичних наслідків для неї. Зважаючи на вищевикладені обставини, у задоволенні заяви [PERSON] слід відмовити. На підставі викладеного, та

Outcome: dismissed