Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-05 00:00:00

22.09.2025 року судом зареєстровано позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог - служба у справах дітей Вінницької міської ради про позбавлення батьківських прав, яку мотивовано тим, що позивач та відповідач перебували в шлюбі, який був зареєстрований 15.02.2011 року і розірваний рішенням суду 22.08.2017 року. Відповідач змінив своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » на прізвище дружини - « [PERSON] ». В шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] , які проживають з матір`ю, знаходяться на її утриманні. Спорів з відповідачем щодо місця проживання дітей немає. Відповідач життям дітей не цікавився, не піклувався про їх фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя. Відповідач не забезпечував дітей необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, що негативно впливало на розвиток дітей, не спілкувався зі своїми синами в обсязі, необхідному для нормального самоусвідомлення, не надавав дітям доступу до культурних цінностей, не сприяв засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не цікавився їх внутрішнім світом, не створював умов для отримання освіти та абсолютно не приймав участі у їх вихованні. На підставі судового наказу, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області 18.05.2018 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/3 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму та не більше 10 прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, з 08.05.2018 року до досягнення [PERSON] повноліття. Зазначений судовий наказ знаходиться на примусовому виконанні з 03.04.2019 року, відкрито виконавче провадження № [NUMBER]. У зв`язку з невиконанням судового наказу про стягнення аліментів відомості про [PERSON] внесені до реєстру боржників. Крім того, державним виконавцем 06.09.2019 року прийнято постанови про тимчасове обмеження боржника у праві на полювання, у праві виїзду за межі України, обмежено у праві керування транспортними засобами, тимчасово обмежено у праві користування зброєю, 18.10.2019 року накладено арешт на кошти боржника. Крім того, постановою суду від 12.12.2019 року [PERSON] визнано винним за ст. 183-1 ч. 1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді 200 год. суспільно-корисних робіт. 01.08.2018 року [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] та змінив прізвище на « [PERSON] ». Згідно розрахунку заборгованості по виконавчому провадженню № [NUMBER], за період з 08.05.2018 року по 31.07.2025 року заборгованість боржника за судовим наказом, виданим Вінницьким міським судом Вінницької області 18.05.2018 року, станом на 01.08.2025 року становить 228 386, 65 грн. Позивач повідомила, що відповідач раніше неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності. Крім того, був визнаний 17.06.2025 року судом винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 307 ч.1, 307 ч. 2, 263 ч. 1, 15 ч. 2, 263 ч. 1 КК України та засуджений до покарання у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, належного йому на праві власності. Як було встановлено в межах кримінального провадження, відповідач придбавав та продавав психотропну речовину, продавав гранати, патрони тощо. Спосіб життя відповідача, його поведінка та суспільно-небезпечні звички є небезпечним прикладом для їх синів. Крім того, вважає наявним ризик не лише для морального виховання дітей та їх фізичного та психічного розвитку, а й для життя та здоров`я. Позивач просила суд позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] та стягнути на її користь з відповідача сплачений нею при зверненні до суду з даною позовною заявою судовий збір. Судом вчинені наступні процесуальні дії у даній справі. Ухвалою суду від 30.09.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрите загальне провадження. 11.11.2025 року витребувано доказ: висновок про доцільність (недоцільність) позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . 08.12.2025 року закрите підготовче провадження у справі. В судовому засіданні 06.02.2026 року представник позивача - адвокат Нестерук М.І. позовні вимоги [PERSON] підтримала та просила їх задоволити. Суду пояснила, що позов про позбавлення батьківських прав був поданий в інтересах дітей - синів сторін - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , оскільки батько взагалі відсутній в житті дітей, ними не цікавиться, не підтримує жодних зв`язків із ними, не приймає участі у вихованні та утриманні. Проте, матері необхідно вирішувати юридичні питання і без згоди батька вона цього не може зробити. Сини [PERSON] та [PERSON] зовсім не знають батька. Їх вихованням та утриманням займається лише мати та бабуся по лінії матері. Відповідач засуджений за придбання, зберігання та продаж наркотичних засобів та зброї, наразі відбуває покарання реально. Про розгляд даної справи йому відомо. Має заборгованість за сплати аліментів - більше 230 тисяч гривень. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги та пояснення свого представника підтримала. Додала, що наявність дітей є для відповідача обставиною, що позитивно його характеризує, але фактично він ніколи не займався їх вихованням та не забезпечував належного матеріального утримання. Відповідач звільнився з ЗСУ саме через ту обставину, що є багатодітним батьком, однак, продовжив злочинну діяльність і на даний час перебуває в місцях позбавлення волі. На засіданні комісії повідомив, що у нього четверо неповнолітніх дітей, в тому числі від іншого шлюбу. Синами [PERSON] та [PERSON] він не цікавився і їх вихованням не займався, зі святами не вітав, подарунків не дарував. Після розірвання їх шлюбу в 2016 році він синів не бачив, діти його не знають, хоча він весь час проживав у [PERSON] , працював у таксі. Зауважила, що вона не перешкоджала батьку спілкуватись із синами [PERSON] та [PERSON] . Всі її прохання про матеріальну допомогу на утримання дітей відповідач ігнорував. На лікування дітей, на продукти коштів не давав ніколи. Просила позбавити відповідача батьківських прав, оскільки це буде відповідати інтересам синів [PERSON] та [PERSON] . Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, згідно довідки ДУ "Стрижавська виправна колонія (№81)" відбуває покарання за вироком Вінницького міського суду від 17.06.2025 року, початок строку - з 13.06.2024 року. Відзиву на позов, заяви про відкладення судового засідання, про участь в режимі відео конференції не подавав. Про день та час розгляду справи був повідомлений неодноразово завчасно та належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З урахуванням вимог статей 223, 280 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи. Представник служби у справах дітей Вінницької міської ради Савіцька А.М. в судове засідання 06.02.2026 року не з`явилась, просила розглянути справу у її відсутності. Висновок від 04.12.2025 року підтримала. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , є батьками сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 22.08.2017 року № 127/10636/17 (а.с. 10). Діти [PERSON] , 2011 р.н. та [PERSON] , 2013 р.н. проживають з матір`ю [PERSON] , 1986 р.н. та бабусею по лінії матері - [PERSON] , 1959 р.н. в приватному будинку, знаходиться на утриманні матері (а.с. 28). Батько дітей - [PERSON] 01.08.2018 року зареєстрував шлюб із [PERSON] та перейшов на прізвище дружини - « [PERSON] » (а.с. 12). Згідно довідки, виданої 03.09.2025 року Управлінням соціального захисту населення (Лівобережне) Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради, [PERSON] на обліку в управлінні не перебуває, ніяких видів допомог по 30.06.2025 року не отримувала (а.с. 33). Згідно виданої 03.09.2025 року ГУ ПФУ у Вінницькій області, [PERSON] на обліку в управлінні не перебуває, ніяких соціальних допомог з 01.07.2025 по 31.08.2025 року не отримувала (а.с. 34). Позивачка працює на посаді головного бухгалтера ТОВ «Лазер-Вінниця», за період з серпня 2024 року по липень 2025 року її сукупний дохід склав 271 556, 83 грн. (а.с. 35-37). Судовим наказом, виданим Вінницьким міським судом Вінницької області 18.05.2018 року, із [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/3 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму та не більше 10 прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, з 08.05.2018 року до досягнення [PERSON] повноліття (а.с. 11). Зазначений судовий наказ знаходиться на примусовому виконанні з 03.04.2019 року, відкрито виконавче провадження № [NUMBER]. У зв`язку з невиконанням судового наказу про стягнення аліментів відомості про [PERSON] внесені до реєстру боржників. Крім того, державним виконавцем 06.09.2019 року прийнято постанови про тимчасове обмеження боржника у праві на полювання, у праві виїзду за межі України, обмежено у праві керування транспортними засобами, тимчасово обмежено у праві користування зброєю, 18.10.2019 року накладено арешт на кошти боржника (а.с. 13-19, 21-22). Крім того, постановою суду від 12.12.2019 року [PERSON] визнано винним за ст. 183-1 ч. 1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді 200 год. суспільно-корисних робіт (а.с. 20). 11.06.2021, 22.08.2022 року державним виконавцем прийнято постанови про арешт коштів боржника [PERSON] (а.с. 21-11). Згідно розрахунку заборгованості у виконавчому провадженні № [NUMBER], за період з 08.05.2018 року по 31.07.2025 року заборгованість боржника за судовим наказом, виданим Вінницьким міським судом Вінницької області 18.05.2018 року, станом на 01.08.2025 року становить 228 386, 65 грн. (а.с. 25-27). Згідно довідки від 27.08.2025 року № 06-04/457 [PERSON] , 2011 р.н., навчається в 9-А класі КЗ «Вінницький ліцей № 27». Мати [PERSON] займається вихованням та навчанням сила: постійно відвідує класні збори, бере активну участь в організації позаурочних та виховних заходів, систематично підтримує зворотній зв`язок з класним керівником щодо особливостей освітнього процесу дитини, обговорює успішність та поведінку. Мати створила належні умови для розумового, фізичного та психологічного розвитку. [PERSON] завжди охайний, доглянутий, забезпечений усім необхідним для освітнього процесу. Батько [PERSON] , за весь час навчання [PERSON] , в школу жодного разу не навідувався, не був присутній на класних зборах, в т.ч. в онлайн режимі, не спілкувався з класним керівником та вчителями-предметниками щодо навчання та виховання сина, його фізичного, розумового та психологічного розвитку (а.с. 31). Згідно довідки від 25.08.2025 року № 06-04/438 [PERSON] , 2013 р.н., навчається в 7-Б класі КЗ «Вінницький ліцей № 27». Мати [PERSON] займається вихованням та навчанням сила: відвідує класні збори, допомагає в організації позаурочних розважальних та виховних заходів, систематично підтримує зворотній зв`язок з класним керівником щодо особливостей освітнього процесу дитини. Мати створила належні умови для розумового, фізичного та психологічного розвитку хлопчика. [PERSON] завжди доглянутий, охайний, забезпечений необхідним приладдям для освітнього процесу. Батько [PERSON] , за весь час навчання [PERSON] в 5 - 6х класах в школу жодного разу не навідувався, не був присутній на класних зборах, в т.ч. в онлайн режимі, не спілкувався з класним керівником щодо навчання, виховання сина, його фізичного, розумового та психологічного розвитку (а.с. 32). [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , 2013 р.н., зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , перебувають на обліку КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 м. Вінниця» з 05.08.2018 року. Спостерігаються у лікаря загальної практики - сімейного лікаря амбулаторії загальної практики-сімейної медицини № 1 [PERSON] , з яким підписана декларація (станом на 29.08.2025 року). За весь час обслуговування [PERSON] та [PERSON] на прийомі до сімейного лікаря дітей завжди супроводжувала мати [PERSON] . При викликах додому, коли діти хворіли, батько [PERSON] жодного разу не був присутнім за місцем проживання дітей. Батько [PERSON] з приводу здоров`я дітей [PERSON] та [PERSON] не звертався (а.с. 42). Як було встановлено в судовому засіданні, після розірвання шлюбу між сторонами відповідач припинив спілкування із синами [PERSON] та [PERSON] , не цікавився їх життям та здоров`ям, не займався їх вихованням, не спілкувався з ними. Жодних доказів на спростування позиції позивача відповідач не надав. Станом на 12.09.2025 року засуджений [PERSON] , [INFO] , відбуває покарання в ДУ «Стрижавська виправна колонія (№81)» за вироком Вінницького міського суду від 17.06.2025 року. До установи прибув 21.08.2025 року. Початок строку 13.06.2024 року, кінець строку 13.06.2030 року. Частинами 4, 5 статті 19 Сімейного кодексу України передбачено, що при розгляді судом спорів, зокрема, щодо позбавлення батьківських прав, обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. 05.12.2025 року до суду надійшов висновок органу опіки і піклування Вінницької міської ради від 04.12.2025 року про доцільність позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав щодо дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На засіданні комісії 02.12.2025 року батько [PERSON] повідомив, що заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Зазначив, що сплачує аліменти на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] по своїй фінансовій можливості, про заборгованість зі сплати аліментів йому відомо. Зауважив, що дійсно, тривалий час не спілкується з синами ані наживо, ані телефонним зв`язком. Батько підтвердив, що не вітав дітей зі святами, не дарував їм подарунки, оскільки не мав можливості. Крім того, із висновку органу опіки і піклування Вінницької міської ради вбачається, що на засіданні комісії 02.12.2025 року діти [PERSON] та [PERSON] розповіли, що знають, чому присутні на засіданні комісії, підтримують позов матері та бажають, щоб батька позбавили батьківських прав. Діти повідомили, що не пам`ятають батька, не спілкуються з ним, бачили його давно. [PERSON] та [PERSON] зауважили, що батько не відвідував їх шкільні та спортивні заходи, не вітав їх зі святами, не дарував ніяких подарунків. Крім того, діти зазначили, що їм відомо, що їх батько проходив військову службу та в цей період сплачував кошти на їх утримання, цю інформацію їм розповіла мати. Відповідно до акту обстеження умов проживання, складеного 27.11.2025 року працівниками служби у справах дітей Вінницької міської ради, в сім`ї матері [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , створені належні умови для проживання, навчання та розвитку дітей [PERSON] та [PERSON] . Під час обстеження умов проживання хлопчики розповіли, що батька не знають, їм невідома його адреса проживання (а.с. 89-93). В судовому засіданні було заслухано думку дитини - [PERSON] , [INFO] (14 років), учня 9 класу, який пояснив, що свого батька він не бачив 6-7 років. Не спілкувався з ним ні телефоном, ні особисто. Батько його не виховував, стосунків з батьком немає ніяких. Правовідносини виникли між сторонами з приводу здійснення особистих немайнових прав і обов`язків батька та неповнолітньої дитини, тому при вирішенні спору суд застосовує відповідні норми глави 13 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Частиною 2 ст. 157 СК України визначено, що той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в постанові від 30.03.2007 р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які порушують батьківські обов`язки, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного й об`єктивного з`ясування обставин справи і характеру ставлення батьків до дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч. 2 ст. 80 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). В судовому засіданні було встановлено, що син [PERSON] , 2011 р.н. та син [PERSON] , 2013 р.н. постійно проживають з матір`ю. Батько синами не цікавиться, не бачиться з ними, не спілкується, будь-який зв`язок не підтримує, байдужий до їх долі, ніяким чином не піклується про синів [PERSON] та [PERSON] , їх здоров`я, розвиток, навчання, добробут, підготовку до самостійного життя, не приймає участі у їх матеріальному утриманні. Фактично відповідач самоусунувся від догляду та виховання своїх синів [PERSON] та [PERSON] . Враховуючи наведені обставини, надані суду докази в сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] протягом тривалого часу свідомо ухилявся від виконання батьківського обов`язку, що є підставою для позбавлення його батьківських прав відносно дітей - сина [PERSON] , 2011 р.н. та сина [PERSON] , 2013 р.н. При ухваленні рішення суд, відповідно до вимог п. 2 Декларації прав дитини від 20.11.1959 р., також враховує, що дітям повинні бути надані можливості і сприятливі умови, які б дозволяли їм розвиватися розумово, морально, духовно і в соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом в умовах свободи і гідності при найвищому забезпеченні їх інтересів. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 2 422, 40 грн., сплата якого [PERSON] підтверджена квитанцією від 19.09.2025 року.

Outcome: approved