Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до Великолучківської сільської ради Мукачівського району та Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Лучки» про визнання права власності на спадкове майно та зняття з нього арешту. Позов мотивований тим, що будинок [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності позивачку [PERSON] та його матері [PERSON] , в рівних частках по частці на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно. [PERSON] померла [INFO] . Після її смерті відкрилася спадщина на належну їй частику будинку [ADDRESS] . На момент смерті [PERSON] її син [PERSON] проживав та був зареєстрований з нею за однією адресою: [ADDRESS] . 16.06.2023 року позивач подав заяву про прийняття спадщини за законом. Однак, в ході здійснення перевірки було встановлено, що у спеціальному розділі Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяження міститься запис про арешт будинку [ADDRESS] . Арешт на будинок було накладено у рамках виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа №2-972, виданого Мукачівським міськрайонним судом від 05.08.2002 року та наказів господарського суду Закарпатської області за №11/195, №16/127, №8/235, виданий 04.08.2023 року постановами державного виконавця Мукачівського районного відділу ДВС Король О.І. Боржником у виконавчих провадженнях виступав СТОВ «Агро-Лучки». У відповідності до постанов державного виконавця Мукачівського РВ ДВС Король О.І. від 08.11.2002 року №491096 від 04.09.2023 року №491194 адресу боржника СТОВ «АгроЛучки» зазначено: с.Великі Лучки, вул.Гагаріна, буд.6. В той же час, будинок не належав не належить на праві вдасності або іншого речового права СТОВ «Агро-Лучки». Таким чином, арешт накладений помилково. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, його представниця Бедь М.І. подала до суду заяву про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. Представник відповідача Великолучківської сільської ради Зозуля І. подав до суду заяву про розгляд справи без участі їхнього представника, за наявними у справі матеріалами. Представник відповідача СТОВ «Агро-Лучки» Добрянський М.В. в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без участі, їхнього представника та відсутність заперечень щодо позовної заяви. Вивчивши заяву з доданими до неї доказами та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 16 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Крім цього, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. В силу ст.ст.317, 319, 321 ЦК України власникові належать право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Також, як передбачено ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з положеннями ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ст.1258 ЦК України Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч.1 ст.1297 спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Судом встановлено, що згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого 08.02.1996 року [PERSON] народився [INFO] у с.Великі Лучки, Мукачівського району Закарпатської області. Зареєстрований за адресою [ADDRESS] . Відповідно до Свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 10.02.1972 року батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . Згідно Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 12.12.1990 року [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 01.08.2022 року [PERSON] померла [INFO] . Згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно домоволодіння за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] та [PERSON] по частці кожному. Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №6357522 від 29.01.21005 року домоволодіння за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] та [PERSON] по частці кожному. Згідно довідки Великолучківської сільської ради №1097 від 31.08.2022 року на день смерті [PERSON] , яка була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] і померла [INFO] в домогосподарстві були зареєстровані та проживали: син [PERSON] , невістка [PERSON] , внучна [PERSON] та внук [PERSON] . Відповідно до Довідки виданої ЦНАП Великолучківської сільської ради №495 від 09.06.2023 року на день смерті [PERSON] , на день смерті [PERSON] , яка була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] і померла [INFO] в домогосподарстві були зареєстровані: син [PERSON] , внучна [PERSON] та внук [PERSON] . Згідно інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майна та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №380003727 від 24.05.2024 року домоволодіння за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] та [PERSON] по частці кожному. Згідно відомостей з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на вищевказане домоволодіння накладено обтяження у вигляді арешту, номер обтяження 39133644; підстава обтяження: постанова, б/н, 08.11.2002, Мукачівський районний відділі ДВС; об`єкт обтяження: інше, усе нерухоме майно, состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле, адреса: [ADDRESS] ; Власник: «Агро-Лучки» СТОВ. Та ще 1 обтяження у вигляді арешту за №3915419, підстава обтяження: постанова , 05.09.1003, Мукачівський РВ ДВС. об`єкт обтяження: інше, усе нерухоме майно, состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле, адреса: [ADDRESS] ; Власник: СТОВ «Агро-Лучки». Відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 08.11.2002 року накладено арешт на все майно, що належить СТОВ «Агро-Лучки», с.В.Лучки, вул.Гагаріна, 6. Заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить СТОВ «Агро-Лучки», с.В.Лучки, вул.Гагаріна, 6. Згідно з постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №04.09.2003 року накладено арешт на все майно, що належить СТОВ «Агро-Лучки», с.В.Лучки, вул.Гагаріна, 6. Заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить СТОВ «Агро-Лучки», с.В.Лучки, вул.Гагаріна, 6. 31.07.2022 року [PERSON] подав заяву про прийняття спадщини за законом. Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі за №72851250 від 16.06.2023 року спадкова справа №70796609 заведена у Другій мукачівській державній нотаріальній конторі, спадкодавець: [PERSON] , дата смерті: [INFO] . Відповідно до постанови №206/02-31 від 13.06.2024 року [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку житлового будинку [ADDRESS] , після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] . Із повідомлення Мукачівського ВДВС у Мукачівському районі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції №438/23822 від 28.05.2025 року слідує, що у АСВП відсутні будь-які відомості щодо примусового виконання рішень за виконавчим листом №2-972 виданого 05.08.2002 року Мукачівським міським судом на наказів №11/195, №16/127, №8/235 виданих Господарським судом Закарпатської області, Згідно з пунктами 1 та 2 розділу ХІ Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями затверджених Наказом Міністерства юстиції України 07.06.2017 №1829/5 передані до архіву органу державної вконавчої служби, приватного виконавця справи та виконавчі провадження, строк зберігання яких закінчився, підлягають знищенню. Строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік. На виконання наведених норм матеріали виконавчих документів знищені у зв`язку із закінченням строку їх зберігання. Отже, надати запитувану інформацію є неможливим. Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до положень статті 19 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. У разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем або приватним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України «Про виконавче провадження». За відсутності підстав вважати, що арешт на квартиру накладено в межах виконавчого провадження, стороною якого була позивачка, справа має розглядатися в порядку позовного провадження. Законом України «Про виконавче провадження» не врегульовано питання зняття арешту поза межами виконавчого провадження, що знищене через закінчення строку його зберігання. Водночас відмова в задоволенні позову унеможливила б подальше здійснення позивачкою права вільно володіти своїм майном. Наявність протягом тривалого часу (понад 15 років) нескасованого арешту на майно позивачки, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку зацікавлених осіб, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном. Суд наголошує, що застосування арешту майна боржника як обмежувальний захід не повинне призводити до порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених законом. Відповідно до ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно абз.4 п.9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справа про зняття арешту з майна» №5 від 03.06.2016 року заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу (частина третя статті 154 ЦПК). При цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору (частина четверта статті 154 ЦПК). Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (стаття 59 Закону про виконавче провадження). Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» №5 від 03.06.2016 року позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що неналежить боржнику (речове право на чуже майно). Позови на захист майнових прав малолітніх та неповнолітніх дітей боржника (засудженого) можуть бути пред`явлені їхніми законними представниками, а у випадках, встановлених законом, органами та особами, яким надано право захищати права, свободи чи інтереси інших осіб (статті 3, 45 ЦПК). Враховуючи вищевикладене та надаючи оцінку, як зібраними у справі доказами в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, суд дійшов до висновку, що право позивача [PERSON] як власника (спадкоємця в силу ст.1261 ЦК України за померлою [PERSON] ), порушено, оскільки такий позбавлений можливості вільно володіти, користування та розпоряджатися спадковим майном, а тому позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Outcome: approved