Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

04 листопада 2025 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦКС-ІНВЕСТ», відповідно до якого просив, стягнути з відповідача на свою користь майнову шкоду - страхові виплати, починаючи з 6 дня непрацездатності, по електронним листкам непрацездатності за 14 календарних дня: ЕЛН №1027731-2019667238-1 за період з 06.01.2025 по 08.01.2024 року - 3 календарні дні, ЕЛН №10559057-2019855987-1 за період з 20.01.2024 по 22.01.2024, 1 день - 22.01.2024 року; ЕЛН №10559057-2019931376-1, за період з 23.01.2024 по 26.01.2024; ЕЛН №10559057-2020085282-1 за період з 27.01.2024 по 29.01.2024; ЕЛН №10559057-2020169545-1 за період з 30.01.2024 по 01.02.2024, які здійснюються ПФ України, встановлені актом ПФ України №0400-011003-3/75 від 07.07.2025 року, у розмірі 3265,46 грн. Позов обґрунтовано тим, що рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02.02.2025 року по справі №185/5437/24 відповідача було зобов`язано надати по вищезазначеним листкам непрацездатності заяви-розрахунки до ПФ України, проте позивач страхові виплати так і не отримав, у зв`язку з чим був вимушений звернутись з даним позовом до суду. Ухвалою суду від 28 листопада 2025 року провадження у справі відкрито та постановлено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідно до відзиву на позовну заяву представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог, обґрунтовуючи тим, що підприємством ТОВ «ЦКС ІНВЕСТ» на підставі сформованих на ім`я [PERSON] листків непрацездатності: №№10297731-2019336891-1, 10297731- 2019467238-1, 10559057-2019791691-1, 10559057-2019931376-1, 10559057- 2020085282-1, 10559057-2020169545-1, цілеспрямовано, у відповідності до норм діючого законодавства була нарахована та виплачена сума в розмірі 3 976,45 грн., що є допомогою по тимчасовій непрацездатності, а тому така виплата, на цей час, не може вважатися безпідставно набутим майном. Суми усіх виплат, в тому числі заробітної плати за лютий 2024 р., належних працівнику [PERSON] при звільнені нараховані та виплачені у відповідності до норм трудового та податкового законодавства. Разом з цим, гр. [PERSON] , чиї особисті майнові інтереси не були ніяким чином порушені, усвідомлюючи неправомірність своїх дій, отримавши на картковий рахунок лікарняні в розмірі 3 976,45 грн., і не оспорюючи їх розмір, звертається до суду із позовною заявою, в якій вказує, що заробітна плата за січень 2024 р. і лікарняні, у розмірі 3 976,45 грн. є майном набутим без достатньої правової підстави. Тим самим своєю недобросовісною поведінкою він порушує права юридичної особи шляхом зловживання своїм правом на отримання заробітної плати та інших соціальних виплат всупереч меті такого права. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем. Відповідно до листа, ТОВ «ЦКС-ІНВЕСТ» повідомило позивача, що не має підстав для перерахування [PERSON] коштів, які були отримані від Пенсійного фонду України за заявкам-розрахункам від 18.02.2025 №37005019-2024-2 на суму 2565,71 грн та від 16.05.2025 №37005019-2025-14 на суму 699,75, через те що, розрахунок за лікарняними листами [PERSON] , відповідно до електронних листків непрацездатності: - №10297731-2019467238-1, за період 06.01.2024-08.01.2024; №10559057-2019855987-1, за період 20.01.2024-22.01.2024: - №10559057-2019931376-1, за період 23.01.2024-26.01.2024; №10559057-2020085282-1, за період 27.01.2024 - 29.01.2024; №10559057-2020169545-1, за період 30.01.2024- 01.02.2024 у сумі 3976,45 грн був перерахований на картковий рахунок, за рахунок власних коштів ТОВ «ЦКС-ІНВЕСТ» 02 квітня 2024 року. Відповідно до листа з Пенсійного фонду України №0400-010903-8/146208 від 31.07.2025 та з урахуванням рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11.12.2024, Дніпровського апеляційного суду від 29.05.2025. Ухвали Касаційного суду від 07.07.2025, кошти, які були отримані від Пенсійного фонду України за заявкам-розрахункам від 18.02.2025 №37005019-2024-2 на суму 2565,71 грн та від 16.05.2025 №37005019-2025-14 на суму 699,75, були повернуті на Пенсійний фонд України, згідно платіжної інструкції №1494 від 04.08.2025 у сумі 699,75 та платіжної інструкції №2343 від 04.08.2025 на суму 2565,71 грн. Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючим громадянам щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, професійного захворювання, охорони їхнього життя та здоров`я регулюються Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", інших законодавчих актів та прийнятих відповідно до них інших нормативно-правових актів. У відповідності до ч.2 ст.4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування": Уповноваженим органом управління в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та від нещасного випадку (далі - уповноважений орган управління) є Пенсійний фонд України. Згідно з п.1 ч.2, п.1.ч.5 ст.8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування": Роботодавець зобов`язаний: здійснювати застрахованим особам у разі настання страхового випадку відповідний вид страхових виплат та надання соціальних послуг згідно з цим Законом; Роботодавець несе відповідальність за: порушення порядку використання страхових коштів, несвоєчасне або неповне їх повернення; Приписами ч.1 ст. 11 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено: Страхуванню у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності підлягають особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту), гіг-контракту, іншого цивільно-правового договору, на інших підставах, передбачених законом, на підприємствах, установах, організаціях незалежно від форми власності та господарювання, зокрема які є резидентами Дія Сіті, у тому числі в іноземних дипломатичних та консульських установах, інших представництвах нерезидентів або у фізичних осіб, а також обрані на виборні посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування та в інших органах, фізичні особи - підприємці, особи, які провадять незалежну професійну діяльність, члени фермерського господарства, якщо вони не належать до осіб, які підлягають страхуванню у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності на інших підставах Порядок виплати допомоги по тимчасовій непрацездатності регулюється ч.2 ст. 15 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування": Допомога по тимчасовій непрацездатності у випадках, зазначених у пунктах 1 і 7 частини першої цієї статті, виплачується уповноваженим органом управління застрахованим особам з шостого дня непрацездатності за весь період до відновлення працездатності або до встановлення медико-соціальною експертною комісією (далі - МСЕК) інвалідності (встановлення іншої групи, підтвердження раніше встановленої групи інвалідності), незалежно від звільнення, припинення підприємницької або іншої діяльності застрахованої особи в період втрати працездатності, у порядку та розмірах, встановлених законодавством. Оплата перших п`яти днів тимчасової непрацездатності у випадках, зазначених у пунктах 1 і 7 частини першої цієї статті, здійснюється за рахунок коштів роботодавця у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Страхові кошти, зараховані на окремий поточний рахунок у банку або на окремий рахунок в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, можуть бути використані страхувальником виключно на надання матеріального забезпечення та соціальних послуг застрахованим особам. Відповідно до пункту 1 частини 5 статті 15 Закону України «Про Загальнообов`язкове державне соціальне страхування» роботодавець несе відповідальність за порушення порядку використання коштів Фонду, несвоєчасне або неповне їх повернення. Обставини, пов`язані із ненаданням ТОВ «ЦКС-Інвест» до ПФУ заяв-розрахунків виникли внаслідок технічних проблем. Разом з цим, підприємством було прийнято та реалізовано рішення про перерахування власних коштів на матеріальне забезпечення застрахованої особи. У відповідності до пункту 12 статті 1 Закону № 1105-XIV, страхові кошти - акумульовані страхові внески, суми від фінансових санкцій та інші надходження відповідно до законодавства для здійснення матеріального забезпечення, страхових виплат та надання соціальних послуг згідно з цим Законом. Статтею 3 Закону № 1105-XIV закріплено принципи соціального страхування, одними з яких зокрема є те, що соціальне страхування здійснюється за принципами державних гарантій реалізації застрахованими особами своїх прав; цільового використання коштів соціального страхування; відповідальності роботодавців та Фонду за реалізацію права застрахованої особи на матеріальне забезпечення та соціальні послуги за цим Законом. Таким чином положеннями цієї статті, передбачено також принципи, за змістом яких вбачається, що головним завданням законодавства у сфері соціального страхування є забезпечення отримання застрахованою особою гарантованих державою виплат у випадку настання страхового випадку. Отже, метою правового регулювання цих норм права є в першу чергу забезпечення отримання застрахованими особами страхових виплат у разі настання страхового випадку та недопущення значної затримки в їх отриманні та порушення прав застрахованих осіб. Отже, відповідачем позивачу виплачено всі страхові суми по оплаті лікарняних в повному обсязі, що підтверджується встановленими обставинами та приведеними розрахунками. Позивачем не надано доказів, які б спростовували проведені відповідачем розрахунки. Доводи позивача щодо порушення його прав зводяться до його власного тлумачення правовідносин та не відповідають дійсним обставинам справи. З матеріалів справи чітко вбачається, що позивачем були отримані виплати, які він просить стягнути з відповідача. Отже, відсутні підстави вважати, що відповідачем були порушені права позивача. Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Крім того, як зазначив Верховний Суд у своїй постанові від 29 вересня 2022 року по справі № 500/1912/22, застосовуючи процесуальні норми, потрібно уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, установлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства є неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку про те, що суми страхових виплат, виплачені позивачу у відповідності до діючого законодавства в повному обсязі. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, у зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати компенсувати за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed