Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення індексації матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що вироком Кременецького районного суду від 22.01.2001 року відповідача засуджено ст. 48 КК України та з нього стягнуто на її користь 2500 грн. моральних збитків та 2942,50 грн. матеріальних збитків. Однак, лише з лютого 2025 по серпень 2025 їй відшкодовано 4012,74 грн. Решта суми 1429,76 грн. залишається несплаченою. Розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, підлягає індексації. Згідно розрахунків станом на 27.08.2025 сума індексакції становить 70082,20 грн., які просить стягнути на свою користь. Ухвалою судді від 29.12.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні представник позивача адвокат Булава О.П. позовні вимоги підтримав з підстав наведених у позові та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, хоча про день та час слухання справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогамст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи: Вироком Кременецького районного суду від 27 вересня 2000 року [PERSON] визнано виним в скоєнні злочину передбаченого ст.98 КК України і призначено йому покарання 2 роки і 2 місяці позбавлення волі. На підставі ст.43 КК України до призначеного покарання за цим вироком частково приєднано невідбуде покарання за вироком Кременецького районного суду від 06 червня 2000 року на строк 2 місяці позбавлення волі і остаточно призначено [PERSON] покарання 2 роки 4 місяці позбавлення волі у колонії поселенні для осіб, які вчинили злочин з необережності. Зараховано в час відбуття покарання [PERSON] перебування під вартою на попередньому слідстві з 21.06 по 17.08.2000 року, а саме 1 місяць 27 днів. Заявленні цивільні позови [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про відшкодування моральної шкоди задоволено частково та стягнуто в їхню користь з засудженного по 2500 гривень, а всього 7500 гривень. Заявлений цивільний позов [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди залишено без задоволення в зв`язку з недоведенністю. Ухвалою судової колегії в кримінальних справах Тернопільського обласного суду від 15 листопада 2000 року вирок Кременецького районного суду від 27 вересня 2000 року відносно [PERSON] залишено без змін. Вирок в частині цивільного позову скасовано, а справу направлено в Кременецький районний суд на новий судовий розгляд в цій частині в порядку цивільного судочинства. Постановою Кременецького районного суду Тернопільської області від 22 січня 2001 року стягнуто з [PERSON] в користь [PERSON] 4000 грн. моральної шкоди, в користь [PERSON] 4000 грн. моральної шкоди, в користь [PERSON] 2500 грн моральної шкоди та 2942,50 грн. майнової шкоди заподіяної злочином. 31 січня 2001 року Кременецьким районним судом видано виконавчий лист про стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] 2500 грн. моральної шкоди та 2942,50 грн. майнової шкоди заподіяної злочином. Згідно повного помісячного розрахунку індексації станом на 01.10.2025 накопичений індекс становить 13,751228. Згідно довідки АТ КБ «Приватбанк» 17.02.2025 на картку [PERSON] зараховано 1080,47 грн. 17.03.2025 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто 1615,09 грн., що підтверджується роздруківкою про зарахування коштів. 27.06.2025 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто 890,35 грн., що підтверджується роздруківкою про зарахування коштів. 27.08.2025 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто 426,83 грн., що підтверджується роздруківкою про зарахування коштів. Згідно інформації Кременецького відділу ДВС у Кременецькому районі Тернопільської області №42494 від 17.10.2025 на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження №76884611 з примусового виконання виконавчого листа №1-156/2000 від 31.01.2001 Кременецького районного суду про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 2500 грн. моральної шкоди та 2942,50 грн. майнової шкоди заподіяної злочином. З моменту відкриття виконавчого провадження по 13.10.2025 з боржника [PERSON] стягнуто на рахунок відділу та перераховано на користь [PERSON] 4032,90 грн. З врахування встановлених обставин, суд вважає, що до виниклих між сторонами правовідносин слід застосувати наступні норми матеріального права. Положеннями ст. 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного Кодексу україни (частини перша, друга статті 509 ЦК України). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, але також завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі й інші юридичні факти (частина друга статті 11 ЦК України). Отже, завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди породжує зобов`язання між суб`єктом, який таку шкоду завдав, і потерпілим. Залежно від змісту такого зобов`язання воно може бути грошовим або негрошовим. За змістом статей 524, 533 - 535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Судове рішення про стягнення таких коштів є рішенням про примусове виконання обов`язку в натурі, тобто підтверджує грошове зобов`язання, зокрема те, що виникло у боржника у зв`язку із завданням ним шкоди потерпілому (кредитору) (див. пункт 37 постанови Великої Палати Верховного Суду від 3 жовтня 2023 року у справі № 686/7081/21). Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення(частина друга статті 625 ЦК України). Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Тому приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (зокрема деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України). Отже, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір, делікт тощо). Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачають договір або спеціальний закон, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань Такі висновки узгоджуються з постановою Верховного суду у справі за №754/9673/24 від 05.11.2025 та позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц (провадження № 14-68цс18). З огляду на те, що відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання підтверджене постановою Кременецького районного суду від 22.01.2001 у справі № 2/156/2000, в позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення відповідно до статті 625 ЦК України. 22.01.2001 року постановою Кременецького районного суду з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто 2500 грн. моральної шкоди та 2942,50 грн. матеріальної шкоди. Загальна сума відшкодування становила 5442,50 грн. 17.02.2025 вперше позивачу відшкодовано відповідачем 1080,47 грн. Таким чином, сума інфляційної індексації за період з 22.01.2001 по 16.02.2025 становить 65698,71 грн., з розрахунку : 5442.50 (борг) x 13.071422 (індекс інфляції 22.01.2001 по 16.02.2025 ) - 5442.50 = 65 698,71 грн. За період з 17.02.2025 по 16.03.2025 сума боргу 4362,03 грн (5442,50-1080,47), а тому сума інфляційної індексації становить 65,43 грн з розрахунку: 4362.03 борг x 1.01500 індекс інфляції - 4362.03 =65,43. За період з 17.03.2025 по 26.06.2025 борг 2746,94 грн (4362,03-1615,09), а тому сума інфляційної індексації становить 77,61 грн з розрахунку 2746.94 борг x 1.028252 індекс інфляції - 2746.94 = 77,61 грн. За період з 27.06.2025 по 27.08.2025 індекс інфляції відсутній. Враховуючи вищенаведене сума інфляційних втрат за період з 22.01.2001 по 27.08.2025 становить 65841,75 грн з розрахунку : 65 698,71 + 65,43 +77,61 = 65841,75 Аналізуючи вищенаведені обставини, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити частково, стягнувши з [PERSON] на її користь 65841,75 грн. інфляційних втрат. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову також покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша, пункт 3 перший частини другої статті 141 ЦПК України). Відповідно до пункту 2 частини першої статі 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи. Звільнення позивача від сплати судового збору не означає, що відповідач не має відшкодувати витрати, пов`язані з розглядом справи. Змінюється лише спосіб компенсації цих витрат (постанова Верховного Суду від 05.08.2025 у справі № 710/228/24). Суд задовольнив позов частково, тому відповідач повинен відшкодувати в дохід держави пропорційно розміру задоволених вимог судовий збір у розмірі 1138 грн. (65841,75 грн. х 1211,20: 70082,20 грн). На підставі наведеного,

Outcome: partial