Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 26 серпня 2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем було укладено кредитний договір № 552282591 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. На підставі договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, а також додаткових угод до цього договору, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передало (відступило) ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги за кредитним договором № 552282591 від 26 серпня 2019 року. 5 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» було укладено договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» передало (відступило) ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» право вимоги за кредитним договором № 552282591 від 26 серпня 2019 року. 4 червня 2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивачем було укладено договір факторингу № 04/06/25-Ю, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» передало (відступило) позивачу право вимоги за кредитним договором № 552282591 від 26 серпня 2019 року на загальну суму 36479,91 грн. Позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 552282591 від 26 серпня 2019 року у загальному розмірі 29659,12 грн., понесені судові витрати по сплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив розгляд справи проводити без їх участі, позов задовольнити у повному обсязі. У судове засідання відповідач не з`явилася, подала до суду заяву, в якій зазначила, що позов визнає повністю, просила розгляд справи проводити без її участі. Суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності учасників справи за наявними у справі доказами, оскільки в даному випадку відсутні підстави, передбачені ст. 223 ЦПК України, для відкладення розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою усіх учасників справи, суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що 26 серпня 2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем було укладено кредитний договір № 552282591 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у сумі 11130 грн. без конкретної споживчої мети на строк 25 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. У судовому засіданні встановлено, що відповідач належним чином не виконувала свої зобов`язання за кредитним договором № 552282591 від 26 серпня 2019 року, унаслідок чого виникла заборгованість у загальному розмірі 36479,91 грн., з якої: 10756,92 грн. тіло кредиту, 18902,20 грн. відсотки, 6820,79 грн. штрафні санкції. Інші відомості щодо розміру заборгованості в матеріалах справи відсутні. Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач не надала суду доказів на спростування вказаного розрахунку заборгованості, позов визнала у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512, ч. 1 ст. 513 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. У судовому засіданні встановлено, що на підставі договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, а також додаткових угод до цього договору, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передало (відступило) ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги за кредитним договором № 552282591 від 26 серпня 2019 року. 5 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» було укладено договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» передало (відступило) ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» право вимоги за кредитним договором № 552282591 від 26 серпня 2019 року. 4 червня 2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивачем було укладено договір факторингу № 04/06/25-Ю, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» передало (відступило) позивачу право вимоги за кредитним договором № 552282591 від 26 серпня 2019 року на загальну суму 36479,91 грн. На підставі вищезазначеного та враховуючи те, що відповідач порушила взяті на себе зобов`язання, умов договору не виконала та не бажає у повному обсязі погасити заборгованість за цим договором у добровільному порядку, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі. З відповідача підлягає стягненню сума боргу визначена позивачем при зверненні до суду. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у сумі 2422,40 грн., що підтверджується матеріалами справи (а.с. 77). Ураховуючи, що на час подачі відповідачем заяви про визнання позову розгляд справи по суті не розпочався, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а решту стягнути з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн., оскільки вони підтверджуються наданими доказами. Відповідачем не подано клопотанням про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, не доведено неспівмірності цих витрат, а тому суд не вбачає підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved