Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

08.12.2025 Акціонерне товариство «Приватбанк» (далі АТ «Таскомбанк») звернулися до суду із зазначеним позовом та просили стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 4061581-049 від 14.05.2024 у розмірі 152 746,59 грн та 2 422,40 грн судового збору. Стислий виклад позовної заяви В обґрунтування позову зазначають, що 14.05.2024 відповідач [PERSON] власноручно підписала заяву-договір надання споживчого кредиту № 4061581-049 із АТ «Таскомбанк», відповідно до умов якого отримала кредит у розмірі 93 361,00 грн на строк 60 місяців із сплатою процентів за користування кредитними коштами у розмірі 0,01 % річних та сплатою комісії за видачу кредиту у розмірі 4,9 % від суми кредиту та комісії за обслуговування кредиту у розмірі 4,9 % від суми кредиту щомісячно. Відповідач користувалася кредитними коштами, проте неналежним чином виконувала свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків, комісії. Станом на 15.09.2025 відповідач має заборгованість у розмірі 152 746,59 грн, з яких 88 691,67 грн заборгованість за тілом кредиту, 9,26 грн заборгованість за простроченими відсотками, 64 045,66 грн заборгованість за комісією. Позивач звернувся до відповідача із вимогою про погашення заборгованості, проте спір у добровільному порядку не вирішений. З метою захисту своїх майнових прав змушені звернутись до суду. Заяви, клопотання учасників справи У позовній заяві представник позивача просила розгляд справи проводити без її присутності, наполягала на задоволенні позову, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов, заперечень щодо розгляду справи в спрощеному провадженні не подавала. Процесуальні дії у справі 09.12.2025 провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначене на 16.01.2026. Ухвалою суду від 16.01.2026 справа призначена до судового розгляду на 05.02.2026. У судові засідання 16.01.2026, 05.02.2026 учасники справи не з`явилися. Про дату, час і місце судового засідання були повідомлені належним чином (відповідач згідно з положеннями п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України). Оскільки відповідач не повідомила про поважність причин неявки в судове засідання та враховуючи позицію представника позивача суд, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, постановив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Зважаючи на викладене суд згідно із положеннями ч. 1 ст. 223 ЦПК України вважає за доцільне розглянути справу по суті за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі матеріалів. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини справи, встановлені судом Судом встановлено, що 14.05.2024 [PERSON] підписала Заяву-договір про надання споживчого кредиту № 4061581-049 із АТ «Таскомбанк», відповідно до умов якого отримала кредит у розмірі 93 361,00 грн на строк 60 місяців, тобто до 14.06.2029, із сплатою процентів за користування кредитними коштами у розмірі 0,01 % річних та сплатою одноразової комісії за видачу кредиту у розмірі 4,9 % від суми кредиту та комісії за обслуговування кредиту у розмірі 4,9 % від суми кредиту щомісячно. Також відповідач під підпис ознайомлена із графіком платежів та таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача (а. с. 14-19). Згідно з копією платіжної інструкції від 14.05.2024 АТ «Таскомбанк» на ім`я [PERSON] на виконання умов кредитної угоди № 4061581-049 від 14.05.2024 перераховано 93 361,00 грн (а. с. 8). Відповідач належним чином не виконувала грошові зобов`язання за кредитним договором та згідно із розрахунком АТ «Таскомбанк» станом на 15.09.2025 за [PERSON] нараховано заборгованість у розмірі 152 746,59 грн, з яких 88 691,67 грн заборгованість за тілом кредиту, 9,26 грн заборгованість за простроченими відсотками, 64 045,66 грн заборгованість за комісією (а. с. 23-41). Оскільки позичальником прострочено сплату процентів на строк понад один календарний місяць АТ «Таскомбанк» 25.07.2025 направили вимогу про усунення порушень умов договору № 4061581-049 та сплату 93 361,00 грн заборгованості (а. с. 9). Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України). Статтею 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з положеннями статтей 525-526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Аналізуючи фактичні обставини справи, суд доходить висновку, що між сторонами склалися договірні правовідносини. Договір № 4061581-049 від 14.05.2024 укладений між позивачем та [PERSON] у письмовій формі. Сторони обумовили істотні умови договору як то розмір кредиту та суму відсотків, комісії, що підлягають сплаті за користування кредитними коштами, строк дії договору, тощо. Також позивачем доведено виконання ним своїх зобов`язань за договором щодо надання відповідачу кредитних коштів у розмірі 93 361,00 грн, що підтверджується копією платіжної інструкції від 14.05.2024 (а. с. 8). Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Хоча строк дії договору не закінчився, але позивачем 25.07.2025 направлено на адресу відповідача вимогу про дострокове погашення кредиту, яка не була виконана відповідачем до 08.12.2025, тому обґрунтованими є вимоги позивача про дострокове повернення тіла кредиту та заборгованості за нарахованими відсотками, комісією станом на 15.09.2025. Вказане узгоджується із правовими висновками, викладеними ВП ВС у постанові від 04.07.2023 у справі № 553/1501/15-ц, що направлення відповідно до частини десятої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній до 10 червня 2017 року) вимоги про дострокове повернення кредиту свідчить про дотримання кредитором вимог цього Закону і не позбавляє суд права вирішити позов по суті заявлених вимог за умови, що на час ухвалення рішення минув строк для виконання вимоги і вона не втратила чинності. Крім того, Законом України «Про споживче кредитування» передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію (пов`язану з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо) (п. 31.18. Постанови Верховного Суду від 13.07.2022 № 496/3134/19), тому вимоги про стягнення комісії відповідають узгодженим сторонами умовам та підлягають задоволенню. Оскільки сторони досягли домовленості згідно з положеннями чинного на момент укладання кредитного договору Цивільного кодексу України та уклали цей договір, у якому передбачені певні умови, то вони підлягають виконанню. На підтвердження розміру заборгованості станом на 15.09.2025 позивачем долучено розрахунок. Вказана інформація відповідачем у порядку, визначеному ЦПК України, не спростована. З урахуванням викладеного суд доходить переконання, що позивачем доведено порушення його майнових прав відповідачем. Висновки за результатами розгляду позовної заяви За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі. У силу приписів ст. 141 ЦПК України судові витрати стягуються з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved