Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» звернулося до суду з зазначеним позовом та просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами в розмірі 43234 гривні 27 копійок. В обґрунтування своїх вимог представник позивача посилається на те, що 27 травня 2021 року між АТ «Перший український міжнародний банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №2001883958801, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 14151 гривня 45 копійок. Також 17 жовтня 2022 року між АТ «Перший український міжнародний банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №3002111152901 відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 18000 гривень. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. У зв`язку з наведеним відповідач станом на 07 травня 2025 року має заборгованість: за кредитним договором від 27 травня 2021 року №2001883958801 в розмірі 25395 гривень 76 копійок, яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 14151 гривня 45 копійок, заборгованості за процентами у розмірі 11244 гривні 31 копійка, заборгованості за комісією 00 гривень 00 копійок; за кредитним договором від 17 жовтня 2022 року №3002111152901 в розмірі 17838 гривень 51 копійка, яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 10278 гривень 12 копійок, заборгованості за процентами у розмірі 00 гривень 68 копійок, заборгованості за комісією 7559 гривень 71 копійка. У зв`язку з наведеним позивач просить суд позовні вимоги задовольнити, стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості, а також судові витрати, понесені банком під час звернення із даним позовом до суду. Ухвалою суду від 10 жовтня 2025 року було відкрито провадження у справі та вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак в позовній заяві міститься клопотання представника позивача про розгляд справи без участі представника позивача, про ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.5). Відповідач у судові засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання відповідно до ч.8 ст.128 ЦПК України, що підтверджується конвертами, який повернулися до суду з відмітками поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.69, 72). Крім того, інформація щодо даної справи також розміщена в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України http://an/od.court/gov.ua/sud1501/gromadyanam/csz. Зважаючи на неявку сторін, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Частиною 8 ст.178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч.2 ст.191 ЦПК України. Згідно з ч.2 ст.281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення заочного рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням вказаного, у зв`язку з неявкою відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин та не повідомлення причин неявки, ненаданням відповідачем відзиву на позов, відсутністю заперечень з боку позивача, суд ухвалив розглянути справу у відсутності відповідача та відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідачем у справі є [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого 02 серпня 2005 року Ананьївським РВ УМВС України в Одеській області (а.с.16 зворотній бік - 17), а також відомостями з реєстру територіальної громади про місце проживання особи, виданими Відділом надання адміністративних послуг Ананьївської міської ради за №5868 від 03 вересня 2025 року (а.с.58). Так встановлено, що 14 жовтня 2022 року відповідач звернувся до позивача з заявою №3002111152901 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, в якій просив відкрити на його ім`я поточний рахунок № [NUMBER] . У вказаній заяві відповідач просив позивача надати йому кредит в розмірі 18000 гривень, в тому числі з метою оплати товару на 17700 гривень 00 копійок, для сплати разової комісії в розмірі 300 гривень 00 копійок. Згідно вказаної заяви розмір споживчого кредиту у % до загальної вартості товару 63,90; строк (в місяцях) 24; розмір процентної ставки 0,01% річних; розмір початкового платежу за товар 10000 гривень 00 копійок; розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 3,00%; разова комісія 0,00% від суми кредиту + 300 гривень 00 копійок. Заява містить також інші істотні умови надання кредиту. Також підписавши вказану заяву власним підписом, відповідач погодився з усіма умовами договору щодо користування кредитними коштами та іншими істотними умовами кредитного договору. На вказаній заяві міститься особистий підпис відповідача, а також відповідачем підписано власним підписом паспорт споживчого кредиту в якому зазначені всі умови укладеного між ним та позивачем кредитного договору, зокрема, щодо процентів за користування кредитом, орієнтовної загальної вартості кредиту, реальної річної процентної ставки, розмір щомісячних платежів, розмір комісії, тощо (а.с.13-14). Також 27 травня 2021 року відповідач звернувся до позивача з заявою №2001883958801 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, в якій просив відкрити на його ім`я поточний рахунок № [NUMBER] у гривнях та надати кредитну картку. У вказаній заяві відповідач просив позивача встановити на кредитну картку [NUMBER] кредитний ліміт в розмірі 10100 гривень. Згідно вказаної заяви стандартна процентна ставка 47,88% річних; реальна річна процентна ставка 4788% річних; орієнтовна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у тмоу числі тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) 12577 гривень 58 копійок. Також підписавши вказану заяву власним підписом, відповідач погодився з усіма умовами договору щодо користування кредитними коштами та іншими істотними умовами кредитного договору. На вказаній заяві міститься особистий підпис відповідача, а також відповідачем підписано власним підписом паспорт споживчого кредиту в якому зазначені всі умови укладеного між ним та позивачем кредитного договору, зокрема, щодо процентів за користування кредитом, орієнтовної загальної вартості кредиту, реальної річної процентної ставки, розмір щомісячних платежів, розмір комісії, тощо (а.с.15-16). Пунктом 2.2.5 Розділу І Публічної пропозиції АТ «Перший Український Міжнародний Банк» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (у редакції, що діє з 15 березня 2021 року), що підписанням Заяви на приєднання до Договору, Клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення Договору Клієнт ознайомився з повним текстом Договору (в тому числі Тарифами), повністю зрозумів його зміст та погоджується зі всіма умовами Договору. Заява про приєднання до договору може оформлюватися у паперовому або електронному вигляді, в тому числі із можливістю проставлення зі сторони клієнта цифрового власноручного підпису (за наявності технічної можливості банку) безпосередньо у банку (відділеннях або у іншому місці надання баком послуг) або зо допомогою будь-якого дистанційного каналу обслуговування. Відповідно до п.5.1.4. Розділу І Публічної пропозиції АТ «Перший Український Міжнародний Банк» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, клієнт зобов`язаний своєчасно та повністю відшкодовувати Банку сплачені ним кошти. Згідно з п.5.1.7. Розділу І Публічної пропозиції АТ «Перший Український Міжнародний Банк» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, клієнт зобов`язаний сплачувати заборгованість по договору, проценти за користування кредитними коштами, оплачувати комісії та неустойку, а також виконувати зобов`язання з повернення кредиту, в тому числі простроченої заборгованості, на умовах, в строки та в розмірі, що передбачені цим договором. Згідно довідки про збільшення кредитного ліміту по договору №2001883958801 від 27 травня 2021 року, кредитний ліміт по вказаному договору з 10100 гривень у період з 27 травня 2021 року по 03 березня 2022 року збільшено до 14151 гривні 45 копійок (а.с.27). Факт отримання відповідачем кредитних коштів за договором №3002111152901 від 14 жовтня 2022 року в розмірі 18000 гривень 00 копійок підтверджується платіжною інструкцією від 14 жовтня 2022 року (а.с.27 зворотній бік), де отримувачем зазначений [PERSON] , надавачем платіжних послуг зазначено АТ «ПУМБ». Отримання відповідачем кредитних коштів та користування ними підтверджується виписками за вище вказаними договорами (а.с.33-42). Відповідач свої зобов`язання за вище вказаними договорами належним чином не виконав, а тому відповідно до розрахунку заборгованості за договором №2001883958801 від 27 травня 2021 року, укладеним між позивачем та відповідачем, станом на 07 травня 2025 року заборгованість за кредитом складає 25395 гривень 76 копійок, яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 14151 гривня 45 копійок, заборгованості за процентами у розмірі 11244 гривні 31 копійка, заборгованості за комісією 00 гривень 00 копійок; відповідно до розрахунку заборгованості за договором від 17 жовтня 2022 року №3002111152901, укладеним між позивачем та відповідачем, станом на 07 травня 2025 року заборгованість за кредитом складає 17838 гривень 51 копійка, яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 10278 гривень 12 копійок, заборгованості за процентами у розмірі 00 гривень 68 копійок, заборгованості за комісією 7559 гривень 71 копійка (а.с.28-32). Таким чином загальний розмір заборгованості відповідача через невиконання ним умов вище вказаних кредитних договорів складає 43234 гривні 27 копійок. Також судом встановлено, що щодо наявності заборгованості відповідача перед позивачем за вище вказаними кредитними договорами позивачем направлялася відповідачу письмова вимога (повідомлення) з вимогою виконання відповідачем умов договорів та сплати заборгованості за цими кредитним договорами, та вказана письмова вимога (повідомлення) надсилалася відповідачу, що підтверджується списком №20250509 ПУМБ_731_4 до рекомендованого листа (а.с.24 зворотній бік - 26), однак, як вбачається з матеріалів справи, відповідач жодним чином не відреагував на вказану письмову вимогу (повідомлення), не повідомив банк про причини невиконання умов кредитних договорів тощо. Судом встановлено, що на момент надходження справи до суду та її розгляду в суді відповідач не сплатив зазначені суми заборгованості згідно вказаних вище кредитних договорів. Будь-яких доказів, що підтверджують невідповідність розміру заборгованості умовам кредитних договорів, суду надано не було, хоча відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, отримав копію позовної заяви з додатками до неї, а тому відповідачу було достеменно відомо про розгляд даної справи, відомий зміст позовних вимог. Тобто, вище вказані розрахунки заборгованості відповідачем жодним чином не спростовані. Умови договорів також не оспорюються. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 (провадження № 14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Таким чином судом встановлено, що відповідачем вище вказані кредитні договори не оспорені та у встановленому законом порядку не визнані недійсними, у зв`язку з чим відповідно до положень ст.204 ЦК України їх умови підлягають виконанню. Так, відповідно до ч.1, ч.2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України). Частиною другоюст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності до ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Частиною 12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Згідно з вимогами ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Позивач в позовній заяві просить крім тіла кредиту, тобто, суми, яку фактично отримав в борг відповідач, стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за простроченими відсотками та комісією, розмір яких передбачений умовами договорів та паспортами споживчого кредиту, які підписані відповідачем. З урахуванням того, що фактично отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку позивачеві не повернуті, а також вимог ч.2 ст.530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому позивач вправі вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, процентів та заборгованості по комісії за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту. Згідно ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Відповідно до ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 83 ЦПК України передбачено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Згідно з ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідачем за час розгляду справи судом не надано заперечень проти позову, доказів, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитними договорами у добровільному порядку, тощо. Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитними договорами належним чином не виконує, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги щодо стягнення із [PERSON] на користь АТ «ПУМБ» заборгованості за кредитними договорами є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Також, у відповідності до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню витрати з оплати суми судового збору у розмірі 4844 гривні 80 копійок, понесені позивачем при подачі позову до суду, відповідно до платіжних інструкцій, які містяться в матеріалах справи.

Outcome: approved