Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-05 00:00:00

До Шевченківського районного суду міста Запоріжжя 03.12.2024 надійшла заява [PERSON] (далі заявник) в особі представника адвоката Малишева О.В. про оголошення особи померлою. В обґрунтування заяви зазначено, що заявник є батьком [PERSON] , якого 25.02.2022 призвали для проходження військової служби за призовом під час мобілізації та призначили на посаду до Військової частини [NUMBER] . 24.07.2023 під час безпосередньої участі у бойових діях [PERSON] зник безвісти біля села Приютне Пологівського району Запорізької області під час мінометного обстрілу. Водночас обставини безвісного зникнення [PERSON] дають усі підстави для того, щоб зробити обґрунтоване припущення про його смерть (загибель) у зв`язку з воєнними діями. Одержати лікарське свідоцтво про смерть та провести на його підставі державну реєстрацію смерті [PERSON] у заявника немає об`єктивної можливості через те, що місце вірогідної загибелі [PERSON] є тимчасово окупованою територією України. Також немає доступу до тіла [PERSON] , яке не було евакуювано через інтенсивні бойові дії та місце його тимчасового захоронення очевидно знаходиться на тимчасово окупованій території України. Через те, що з дня безвісного зникнення [PERSON] пройшло вже майже півтора року і немає жодних відомостей про його перебування у полоні чи принаймні про те, що він вижив після описаних подій, які, навпаки, однозначно дають підстави вважати його загиблим, то доцільно оголосити його померлим до спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. Оголошення [PERSON] померлим породжує для заявника юридичні наслідки, оскільки від нього залежить реалізація останнім своїх особистих немайнових і майнових прав та інтересів. Оскільки [PERSON] пропав безвісти у зв`язку з воєнними діями та день його вірогідної смерті точно відомий, то він може бути оголошений померлим від цього дня 24.07.2023. Отже, заявник просить оголосити [PERSON] померлим від 24.07.2023 біля села Приютне у Малинівській сільській територіальній громаді Пологівського району Запорізької області під час проходження військової служби та безпосередньої участі у бойових діях, пов`язаних із забезпеченням національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації проти України під час дії воєнного стану. На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.12.2024 справу передано у провадження судді Шевченківського районного суду міста Запоріжжя Звєздової Н.С. Протоколами попереднього відбору присяжних та автоматичного визначення присяжних від 03.12.2024 визначено Жданова В.О. та Заваду Т.В. як присяжних для розгляду даної справи. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 04.12.2024 прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку окремого провадження. 19.12.2024 до суду надійшла заява Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), згідно з якою заперечення щодо розгляду справи відсутні, просить розглянути справу без присутності його представника. Відповідно до ухвали Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 19.03.2025 справу було передано до канцелярії Шевченківського районного суду міста Запоріжжя для здійснення заміни автоматизованою системою документообігу суду присяжної Завади Т.В. Протоколами попереднього відбору присяжних та автоматичного визначення присяжних від 21.03.2025 визначено Стоянову І.В. як присяжну для розгляду цієї справи замість [PERSON] 24.04.2025 до суду надійшла заява [PERSON] щодо залучення її до участі у справі як заінтересованої особи у зв`язку з тим, що рішенням суду будуть зачіпатись безпосередньо її права та обов`язки як дружини [PERSON] та матері їх спільної дитини. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 20.06.2025 клопотання [PERSON] задоволено, залучено її в якості заінтересованої особи. Також залучено в якості заінтересованої особи Міністерство оборони України. 14.07.2025 судом отримано пояснення заінтересованої особи [PERSON] , згідно з якими з моменту зникнення її чоловіка вона систематично звертається до компетентних державних органів України Служби безпеки України, Міністерства оборони, Координаційного штабу з питань поводження з військовополоненими, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, Національного інформаційного бюро, Національної поліції тощо. Однак досі не встановлено місце його перебування; не отримано підтверджень про його смерть; не виявлено його серед загиблих або похованих; його особу не впізнано серед звільнених військовополонених; не знайдено згадок у публічних джерелах російської федерації, де фігурують українські полонені. У червні 2025 року [PERSON] отримала відповідь від Управління Верховного комісара ООН з прав людини, в якій зазначено, що українська сторона надала інформацію про ймовірне перебування її чоловіка у комендатурі м. Донецька у жовтні 2023 року. Після цього вона звернулася до відповідальних українських органів з проханням підтвердити або пояснити джерело цієї інформації. У відповідь вона отримала відповіді, що компетентні органи України таку інформацію не підтверджують і не володіють нею. Так, наявні у справі докази та інформація не можуть свідчити про високе припущення про загибель [PERSON] . Крім того, погодитись із фактом того, що він загинув без підтвердження від Робочої групи ООН з питань насильницьких або недобровільних зникнень джерела інформації про перебування його у м. Донецьк вона не може. Вважає оголошення померлим її чоловіка є передчасним і заява має бути залишена без задоволення. Не вважає обґрунтованим припущення про настання смерті її чоловіка, просить взяти до уваги викладені нею обставини та допитати в судовому засіданні свідка [PERSON] 21.07.2025 до суду надійшли пояснення заінтересованої особи Міністерства оборони України, у яких останнє просить врахувати, що для встановлення факту необхідна наявність обов`язкових умов, зокрема, встановлюваний факт повинен бути юридичним, тобто від його встановлення в особи виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права; чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення. Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті та від оголошення особи померлою. Заявник не зазначає у заяві щодо наявності матері, дітей у зниклого безвісти, на права яких може вплинути дане рішення. На підставі вищевикладеного просить: врахувати дані пояснення при вирішенні справи та прийняти законне та обґрунтоване рішення; розгляд справи провести без участі представника Міністерства оборони України; витребувати у відповідного відділу державної реєстрації актів цивільного стану відомості щодо актового запису про смерть [PERSON] , яка є матір`ю [PERSON] , та відомості про дітей, батьком яких є [PERSON] . 06.10.2025 заінтересована особа [PERSON] подала до суду клопотання про виклик та допит свідка [PERSON] . Ухвалою Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 14.11.2025 витребувано у Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) актовий запис про смерть відносно [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . 20.11.2025 Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надав суду інформацію про те, що в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян зареєстрований актовий запис про смерть № 515 від 11.03.2025, складений Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), на ім`я [PERSON] , яка померла [INFO] . Протоколами попереднього відбору присяжних та автоматичного визначення присяжних від 28.11.2025 здійснено заміну присяжних для розгляду даної справи на [PERSON] та Симонова О.В. 24.12.2025 до суду подано додаткові пояснення від представника заінтересованої особи [PERSON] адвоката Панфілової Д.А., у яких звертається увага на практику Верховного Суду у справах даної категорії, відсутність інформації про [PERSON] після його безвісного зникнення, підтвердження його вірогідної загибелі та відсутність заперечень проти задоволення заяви. Заявник у судове засідання не з`явився, своєчасно та належним чином повідомлявся судом про дату, час і місце розгляду справи, у заяві про оголошення особи померлою просив розглянути справу за його відсутності. Заінтересовані особи Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України та Міністерство оборони України своєчасно та належним чином повідомлялись судом про дату, час і місце розгляду справи, у своїх поясненнях та заявах просили розглянути справу за відсутності їх представників. Заінтересована особа Військова частина [NUMBER] своєчасно та належним чином повідомлялась судом про дату, час і місце розгляду справи, про причини неявки своїх представників до суду не повідомила, пояснень, заяв чи клопотань не подавала. Під час розгляду справи представник заявника адвокат Малишев О.В. заяву підтримав та надав пояснення, що заявник є батьком [PERSON] , якого 25.02.2022 призвали для проходження військової служби у Військовій частині [NUMBER] під час мобілізації і який 24.07.2023 зник безвісти біля села Приютне Запорізької області під час мінометного обстрілу. Водночас наявні докази дають достатні підстави вважати його загиблим, про що, зокрема, свідчать матеріали службового розслідування, інформація від Уповноваженого з питань осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, Національної поліції та інші матеріали справи, показання свідків. З дня безвісного зникнення [PERSON] немає жодних достовірних відомостей про його перебування у полоні, на тимчасово окупованій території України, території російської федерації чи в будь-якому іншому місці або принаймні про те, що він вижив після описаних подій. Просить заяву задовольнити та оголосити [PERSON] померлим. Заінтересована особа [PERSON] пояснила, що вона є дружиною [PERSON] , з яким у них є спільна дитина. 24.07.2023 [PERSON] зник безвісти біля села Приютне Запорізької області під час бойових дій. [PERSON] зверталась до різних органів державної влади та організацій щодо з`ясування долі її чоловіка, але ніяких достовірних відомостей отримано не було. Підтримує позицію заявника. Представник заінтересованої особи адвокат Панфілова Д.А. заяву підтримала та пояснила, що з огляду на наявні докази є обґрунтоване припущення про ймовірну загибель [PERSON] . Інформація від групи ООН щодо місцеперебування [PERSON] після його безвісного зникнення не підтвердилась. Тому з урахуванням практики Верховного Суду просить задовольнити заяву та оголосити [PERSON] померлим. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] повідомив, що він колишній військовослужбовець. Проходив службу у 110-ій бригаді, 1-ій роті, 1-ому взводі, 1-ому відділенні. З 2022 року він знав [PERSON] з позивним « [PERSON] », з яким проходив військову службу в одному підрозділі. 24 липня 2023 року свідок з підрозділом виконував бойову задачу закріпитися біля села Приютне. Того дня був сильний мінометний обстріл та до позиції, де перебував свідок, підбіг інший військовослужбовець із позивним « [PERSON] », який також прийшов до суду як свідок у цій справі, та сказав, що [PERSON] загинув через попадання міни. Після цього свідок також був поранений та його евакуювали. Про подальшу долю [PERSON] з того часу більше нічого не відомо. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] повідомив, що наразі він проходить військову службу в окремому 309-ому батальйоні. У липні 2023 року проходив військову службу на посаді водія у військовій частині [NUMBER] разом із [PERSON] . 24 липня 2023 року свідок знаходився на позиціях біля села Приютне. Він знаходився на одній позиції, а [PERSON] разом із іншим солдатом на іншій на відстані 15 метрів. Свідок та [PERSON] чули один одного та перегукувались. Десь біля другої години після обіду почався сильний мінометний обстріл їх позицій з боку села Приютне. Свідок почув крик [PERSON] , після чого почав його гукати, але ніхто не відповідав. Свідок підбіг до нього і побачив, що він лежить з широко відкритими очима без ознак життя. Евакуювати тіло не було можливості через інтенсивний обстріл. Після цього свідок побіг до командира та доповів про загибель [PERSON] . Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи та їх представників, показання свідків, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини, відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Правовідносини пов`язані з оголошенням особи померлою, тому при вирішенні даної справи застосуванню підлягають передусім норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Також на підставі ч. 4 ст. 263 ЦПК України та ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» при виборі й застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно зі ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства; кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 2-4 ст. 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій; з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців; фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це; фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті; порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Ч. 1 ст. 47 ЦК України передбачено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку окремого провадження; окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (п. 3 ч. 2 та ч. 7 ст. 19 ЦПК України). Порядок розгляду в окремому провадженні справ про оголошення фізичної особи померлою визначений гл. 1 та 4 розд. IV ЦПК України. Нормами ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав; суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Як роз`яснено у постановах Верховного Суду від 28.02.2024 у справі № 506/358/22 та від 13.03.2024 у справі № 204/7924/23, за наявності припущень про факт смерті фізичної особи, у тому числі у зв`язку з воєнними діями, без достовірних доказів, які свідчать про цей факт, правильним буде звернення до суду із заявою про оголошення судом особи померлою (ч. 2 ст. 46 ЦК України), а не із заявою про встановлення факту смерті цієї фізичної особи (п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України). В абз. 3 п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказано, що на відміну від факту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав без вісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Особа може бути оголошена в судовому порядку померлою у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть цієї особи. На цьому наголошено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 31.05.2023 у справі № 177/11/20 та від 07.11.2023 у справі № 607/159/23. Тобто особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. Суд зауважує, що він не констатує смерть фізичної особи, а оголошує фізичну особу померлою у судовому порядку у разі встановлення обставин, зазначених у ч. 2 ст. 46 ЦК України. Оголошення судом громадянина померлим усуває невизначеність у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою. Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 20 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин», якщо особа, зникла безвісти за особливих обставин, оголошена померлою, але її останки не знайдено, проведення розшуку не припиняється до встановлення її місцеперебування, місця поховання чи місцезнаходження останків такої особи. Воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень (абз. 14 ст. 1 Закону України «Про оборону України» і ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»). Бойові дії форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони, а також поліції особливого призначення Національної поліції України для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння) (абз. 25 ст. 1 Закону України «Про оборону України»). Військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності (ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»). За правилами доказування, визначеними ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як передбачено ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності; суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що [PERSON] є сином заявника, що підтверджується свідоцтвом про народження від 16.04.2024 серії [NUMBER] , виданим Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). У зв`язку з широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України та згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (з наступними змінами) в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. 25.02.2022 [PERSON] призвали для проходження військової служби за призовом під час мобілізації та згодом призначили на посаду стрільця 1 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти Військової частини [NUMBER] . Факт призову [PERSON] та проходження ним військової служби у військовій частині [NUMBER] підтверджується: -військовим квитком від 11.03.2022 серії [NUMBER] , виданим [INFO] ; -витягом із наказу командира Військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) від 25.02.2022 № 30; -витягом із наказу командира Військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) від 01.05.2022 № 55. 24.07.2023 під час безпосередньої участі у бойових діях біля села Приютне Пологівського району Запорізької області, пов`язаних із несенням військової служби, [PERSON] був виявлений без ознак життя та зник безвісти під час мінометного обстрілу з напрямку вказаного села, про що свідчать: -витяг з бойового розпорядження Військової частини [NUMBER] від 23.07.2023 № 75/ш/ДСК; -доповідь т.в.о. командира Військової частини [NUMBER] від 24.07.2023 № 2444 про факт зникнення безвісти військовослужбовця військової частини [NUMBER] [PERSON] ; -витяг із наказу командира Військової частини [NUMBER] (з адміністративно-господарської діяльності) від 24.07.2023 № 311 «Про призначення службового розслідування за фактом зникнення безвісти 24.07.2023 солдата [PERSON] »; -витяг із наказу командира Військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) від 24.07.2023 № 206; -витяг з журналу ведення бойових дій Військової частини [NUMBER] від 27.04.2023 № 281/ДСК; -письмові пояснення від 08.08.2023 водія 1 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти Військової частини [NUMBER] молодшого сержанта [PERSON] ; -письмові пояснення від 08.08.2023 командира 3 стрілецького взводу 1 стрілецької роти Військової частини [NUMBER] старшого лейтенанта [PERSON] ; -акт службового розслідування, затверджений 22.09.2023 командиром Військової частини [NUMBER] ; -письмові пояснення від 20.03.2025 командира 3 розвідувального відділення розвідувального взводу Військової частини [NUMBER] молодшого сержанта [PERSON] . Згідно з відомостями витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 17.08.2023 за фактом безвісного зникнення [PERSON] розпочато кримінальне провадження № 12023041530000145 від 17.08.2023 за ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України. За даними витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, від 26.09.2024 № 20240926-2203 [PERSON] з 04.09.2023 набув статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин. Безрезультатність пошукових заходів, спрямованих на встановлення місцеперебування [PERSON] та отримання інформації про нього після його безвісного зникнення, зокрема відсутність відомостей про його перебування у полоні, підтверджується: -листом Пологівського районного відділу поліції ГУНП в Запорізькій області від 20.08.2024 № 24491/50-2024; -листом Уповноваженого з питань осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, від 05.12.2024 № 2367\-2024; -листом Пологівського районного відділу поліції ГУНП в Запорізькій області від 25.03.2025 № 9691/50-2025; -випискою з реєстру оборонців України, які перебувають у полоні держави-агресора у відповідь на заяву (запит) від 13.03.2025; -листом Уповноваженого з питань осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, від 19.05.2025 № 31543/30\-2025; -листом Координаційного штабу з питань поводження з військовополоненими від 19.05.2025 № 222/кш/ [NUMBER] ; -листом Пологівського районного відділу поліції ГУНП в Запорізькій області від 24.06.2025 № 17606/50-2025; -листом Координаційного штабу з питань поводження з військовополоненими від 02.07.2025 № 222/кш/16719; -листом Об`єднаного центру з координації пошуку та звільнення військовополонених, незаконно позбавлених волі осіб внаслідок агресії проти України, при Службі безпеки України від 02.07.2025 № 34.5-зв-5055. Отже, письмові докази, які наявні в матеріалах справи, не містять жодних суперечностей щодо обставин зникнення [PERSON] та дають можливість зробити вірогідне припущення про його смерть (загибель) [INFO] біля села Приютне Пологівського району Запорізької області, під час безпосередньої участі у бойових діях. Вірогідна загибель [PERSON] підтверджується і показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] . У своїй постанові від 11.12.2024 у справі № 755/11021/22 Велика Палата Верховного Суду зазначила що шість місяців, які визначені в реченні другому ч. 2 ст. 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість. Конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затверджений наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376 (далі Перелік територій). У Переліку територій зазначені території, на яких ведуться (велися) бойові дії, зокрема: території можливих бойових дій; території активних бойових дій; території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси; тимчасово окуповані російською федерацією території України. Також цей Перелік територій містить інформацію про дату початку та завершення бойових дій (тимчасової окупації) на відповідній території. Отже, суди можуть використовувати дані, зокрема Переліку територій, для визначення часових характеристик ведення воєнних дій на конкретній території України. Так, у Переліку територій визначено, що село Приютне та інші прилеглі села Малинівської сільської територіальної громади Пологівського району Запорізької області тимчасово окуповані російською федерацією більше трьох років тому. Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. 10 п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 № 3-рп/2003). Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», № 4909/04, § 58, 10.02.2010). Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть; реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону; народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України). Виходячи з положень ч. 2 ст. 2, ч. 1, 5 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону; державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою факту смерті фізичної особи; правила проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та припинення їхньої дії затверджуються Міністерством юстиції України. П. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та пп. «г» п. 1 гл. 5 розд. III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, передбачено, що державна реєстрація смерті може проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою; підставою для державної реєстрації смерті є рішення суду про оголошення особи померлою. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.12.2024 у справі № 755/11021/22 зауважується, що оголошення фізичної особи померлою пов`язується з виникненням у її родичів та інших заінтересованих осіб прав і законних інтересів, як-от: право на спадкування майна, отримання соціальних виплат, призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, припинення шлюбу, припинення зобов`язань, пов`язаних із такою особою, або інші матеріальні чи нематеріальні інтереси, пов`язані зі смертю цієї особи, тощо. Зазначене рішення також має важливе значення для правового статусу членів сім`ї, їх соціального забезпечення та можливості розпоряджатися майном особи, яка була оголошена померлою. У цій справі оголошення [PERSON] померлим породжує для заявника юридичні наслідки, оскільки від цього залежить реалізація останнім своїх особистих немайнових і майнових прав та інтересів, пов`язаних зі здійсненням державної реєстрації смерті, реалізацією соціальних, спадкових прав тощо. Досліджені судом докази в їх сукупності та взаємозв`язку підтверджують наявність обставин, на підставі яких можна зробити вірогідне припущення про загибель [PERSON] 24.07.2023 біля села Приютне Пологівського району Запорізької області, під час дії воєнного стану та проходження військової служби і безпосередньої участі у бойових діях, пов`язаних із забезпеченням національної безпеки і оборони, стримування та відсічі збройної агресії російської федерації проти України. Враховуючи все вищевикладене, суд доходить висновку, що заява про оголошення [PERSON] померлим є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Водночас суд вважає за необхідне роз`яснити, що згідно зі ст. 309 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою. Копію рішення суд надсилає відповідному органу державної реєстрації актів цивільного стану для анулювання актового запису про смерть.

Outcome: approved