Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

Акціонерне товариство "Сенс Банк" звернулось до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості. Позивач свої позовні вимоги мотивує тим, що 15.11.2021 [PERSON] уклав з АТ "Альфа Банк" угоду про надання споживчого кредиту № 501391468. Позивач свої зобов`язання перед відповідачем, відповідно до договору, виконав у повному обсязі, надавши кредит в розмірі 1 500 000,00грн. Однак відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, відповідач має заборгованість перед банком в загальному розмірі 2 042 263,11грн. На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним Договором в розмірі 2 042 263,11грн, витрати по сплаті судового збору в розмірі 30633,95грн. 19.04.2024 ухвалою Деснянського районного суму м. Києва, відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження, визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. 14.06.2024 до суду від [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначено, що він дійсно брав кредит в банку, та перші три платежі на погашення кредиту ним було внесено вчасно. Однак з початком війни він втратив дохід, а зароблених коштів ледь вистачало на оплату комунальних послуг. Зазначає, що АТ "Сенс Банк" пропонувало йому акційні умови, а саме погасити 50% боргу протягом тижня. Однак таких можливостей у нього не було. 01.11.2023 він звертався до банку з проханням реструктуризації боргу зі зменшенням місячних платежів, але банком була надана негативна відповідь. Вказує, що його родиною було прийнято рішення продати автомобіль та квартиру теші для погашення боргу, однак швидко зробити це не виходить. Відповідач також у відзиві зазначає, що в лютому 2024 року його тещі поставили діагноз пухлина головного мозку, та ним було витрачено 10000дол США на її лікування. Наразі теща повністю недієздатна та знаходиться в хоспісі, де на її утримання витрачається біля 15000,00грн на місяць. Зазначає, що він не відмовляється від оплати боргу і виставав квартиру на продаж для погашення боргів перед банком. Акціонерне товариство "Сенс Банк" в судове засідання свого представника не направив. У матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за відсутності представника позивача. Позов підтримують та просять задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився. До суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. Просить розстрочити виконання рішення суду на 12 місяців. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Стаття 263 ЦПК України регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно із статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Суд установив такі факти та їм правовідносини. 15.11.2021 [PERSON] шляхом надсилання Оферти АТ "Альфа-Банк" на укладання угоди про надання споживчого кредиту № 501391468, обслуговування кредитної карти та відкриття відновлюваної кредитної лінії, пропонує Банку укласти угоду про надання споживчого кредиту, обслуговування кредитної карти та відкриття відновлюваної кредитної лінії. Тип кредиту: «Кредит готівкою», сума кредиту 1 500 000,00грн зі сплатою 25,00% річних, строком на 60 місяців. Тип кредиту «Відновлювана кредитна ліні» на суму до 200000,00грн. Процентна ставка 26,00% річних. Строк дії кредитної картки 3 роки з моменту випуску. 15.11.2021 АТ "Альфа-Банк" шляхом підписання Акцепту, пропозиції на укладання угоди про надання споживчого кредиту № 501391468, обслуговування кредитної карти та відкриття відновлюваної кредитної лінії, приймає пропозицію [PERSON] на укладання Угоди про надання споживчого кредиту, обслуговування кредитної карти та відкриття відновлюваної кредитної лінії. Тип кредиту: «Кредит готівкою», сума кредиту 1 500 000,00грн зі сплатою 25,00% річних, строком на 60 місяців. Тип кредиту «Відновлювана кредитна ліні» на суму до 200000,00грн. Процентна ставка 26,00% річних. Строк дії кредитної картки 3 роки з моменту випуску. Як убачається з меморіального ордеру № 702677536 від 15.11.2021, [PERSON] надано 1 500 000,00грн кредитних коштів з призначенням платежу: «Надання кредиту за кредитним договором № 501391468 від 15.11.2021». 12.08.2022 загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». 01.11.2023 [PERSON] звертався до голови правління АТ «Сенс Банк» із проханням розглянути можливість реструктуризації кредитного договору. 10.11.2023 АТ «Сенс Банк» на звернення [PERSON] надали відповідь, з якої вбачається, що у банку відсутня пропозиція реструктуризації кредитного договору. Проте така можливість буде доступна в майбутньому. Одночасно зазначено, що кредитним договором № 501391468 доступна індивідуальна пропозиція на погашення кредиту за знижкою. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Згідно із ч.1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.1-3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 626 ЦК України закріплено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків. Отже підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов`язків. З матеріалів справи вбачається, що первісний кредитор свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі - надавши відповідачу кредит в розмірі 1 500 000,00грн. Натомість відповідач, свої зобов`язання за кредитним договором на виконав належним чином. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі п. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Тобто належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є повернення кредиту в строки, у розмірі та у валюті, визначеними кредитним договором. Зміст статей 610, 612 ЦК України регламентує, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо договором установлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстрочкою), то при простроченні повернення чергової частини позикодавець має право зажадати дострокового повернення частини позики, що залишилася, й сплати відсотків, що йому належать. За змістом ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Оскільки, відповідачем порушене зобов`язання з повернення кредитних коштів, що встановлені умовами Договору, то за ним обліковується прострочена заборгованість за кредитом в загальному розмірі 2 042 263,11грн. Однак відповідач [PERSON] подав до суду заяву про розстрочення виконання рішення суду у зв`язку з тим, що він не має можливості сплатити всю суму заборгованості одним платежем. Згідно із ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Конституцією України передбачено, що всі рівні перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (статті 24 та 129). Виходячи зі змісту ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків. Таким чином, ураховуючи матеріальне становище відповідача, що підтверджується витягом з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, суд вважає за доцільне розстрочити виконання рішення суду зі стягнення загальної суми заборгованості на 1 рік зі сплатою щомісячних платежів в розмірі по 170188,59грн = 2 042 263,11грн/12 місяців. Відповідно до ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, ухвалюючи рішення суд вирішує питання про розподіл судових витрат між сторонами. У відповідності до ч. 1 ст.142 Цивільного процесуального кодексу України - у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У зв`язку з зазначеним вище, суд присуджує стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 15316,97грн, та повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову в сумі 15316,97грн.

Outcome: approved