Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-10 00:00:00

Акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі банк) звернулось в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 06 лютого 2018 року в розмірі 17 146,80 грн. В обгрунтування позовних вимог позивач вказав, що 06 лютого 2018 року [PERSON] звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. На підставі укладеного договору відповідач отримала кредитний ліміт у розмірі 5000 грн. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами в межах встановленого кредитного ліміту та на умовах передбачених договором. Відповідач [PERSON] порушила умови договору, суми кредиту в повному обсязі не вносила, внаслідок чого станом на 05 жовтня 2025 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 17 146,80 грн, з яких: 6979,68 грн заборгованість за тілом кредитом та 10 167,12 грн заборгованість за пенею. Посилаючись на наведене, банк просить задовольнити позов. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 листопада 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження із викликом сторін. Позивач свого представника в судове засідання не направив, просив розглядати справу у його відсутності, позов підтримав. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце судового засідання була повідомлена належним чином, шляхом направлення судової повістки за місцем реєстрації та розміщення оголошення про виклик до суду на сайті Судова влада України. Попередньо не повідомила суд про причини своєї неявки, заяви про розгляд справи за її відсутності та відзив на позов не подавала. На підставі вимог ст. ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін та проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 06 лютого 2018 року відповідач звернулася до позивача та власноруч підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг (далі Анкета-заява). Згідно з умовами Анкети-заяви відповідач просила відкрити поточний рахунок АТ "Універсал Банк " (далі - Банк) у гривні на своє ім?я № [NUMBER] . Як вбачається із п. 2 Анкети- заяви, відповідач погодилася з тим, що вказана анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, укладенням якого підтвердила і зобов`язалась виконувати його умови. Підписавши Анкету-заяву, відповідач підтвердила, що є ознайомлена з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту (згідно вимог діючого законодавства) та отримала примірник у мобільному додатку, вони їй зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Окрім цього, вона беззастережно погодилася з тим, що Банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Погодилася з тим, що про зміну доступного розміру дозволеного кредитного ліміту Банк повідомляє шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток (п.3. Анкети- заяви). Також посвідчила генерацію ключової пари удосконаленого електронного підпису (далі - УЕП) з особистим ключем і відповідним йому відкритим ключем 0307ECАFEE3E5809F58C25FABE8AE7D08D972A325D453AC2763DE86470852, що буде використовуватися для вчинення правочинів та платіжних операцій (п.6. Анкети- заяви). Підтвердила, що ця Анкета-заява є також заявою на відкриття рахунку із зразком її підпису (п.9. Анкети- заяви). Як вбачається з довідки АТ «Універсал Банк» про наявність рахунку від 05 жовтня 2025 року, на ім`я [PERSON] відкрито рахунок № [NUMBER] , номер картки [NUMBER] , тип рахунку картка чорна, статусу картки - активна до квітня 2028 року. Згідно довідки Банку про розмір встановленого кредитного ліміту від 05 жовтня 2025 встановлено, що [PERSON] 31 березня 2024 року встановлено кредитний ліміт - 5000 грн. Як слідує з виписки по рахунку № [NUMBER] , картка№ [NUMBER] за період 16 січня 2019 року по 05 жовтня 2025 року, [PERSON] регулярно користувалася кредитними коштами та частково здійснювала погашення заборгованості. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № б/н від 06 лютого 2018 року, станом на 21 червня 2025 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить 17 146,80 грн, з яких: 6979,68 грн заборгованість за тілом кредиту та 10 167,12 грн заборгованість за пенею. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов банку слід задовольнити частково, виходячи з наступних підстав. В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. З матеріалів справи встановлено, що 06 лютого 2018 року між сторонами укладено кредитний договір, за умовами якого позивач відкрив відповідачу поточний рахунок та встановив кредитний ліміт на поточний рахунок. Відповідач [PERSON] користувалася наданими їй позивачем кредитними коштами та частково сплачувала заборгованість, що підтверджується випискою по рахунку відповідача за період 16 січня 2019 року по 05 жовтня 2025 рік. Відповідач належним чином не виконувала взятих на себе зобов`язань, внаслідок чого виникла заборгованість за тілом, яка станом на 05 жовтня 2025 року становить 6979,68 грн. Відповідач в судове засідання не з`явилася та не надала суду будь-яких належних, достатніх та достовірних доказів на підтвердження іншої суми заборгованості або ж її відсутності. Оскільки доказів належного виконання [PERSON] своїх зобов`язань за договором матеріали справи не містять, а сума заборгованості підтверджується розрахунком заборгованості та рухом коштів по картці, які надані суду та відповідачем не спростовані, позовні вимоги в частині стягнення тіла кредиту є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Таким чином, суд приходить до висновку, що заборгованість за тілом кредиту у розмірі 6979,68 грн, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Щодо позовних вимог про стягнення заборгованість за пенею 10 167,12 грн, слід зазначити таке. Відповідно до вимог пункту 18 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). З розрахунку заборгованості встановлено, що пеня у розмірі 10 167,12 грн нарахована в період з 01 червня 2024 року по 05 жовтня 2025 року. Таким чином, враховуючи, що позивачем здійснено нарахування пені за невиконання відповідачем умов кредитного договору в період дії воєнного стану, вказані суми в силу вимог пункту 18 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України підлягають списанню позивачем, а тому відсутні підстави для стягнення таких сум з відповідача. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, те, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку позивачу не повернуті, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з [PERSON] на користь АТ «Універсал Банк» заборгованості за договором про надання банківських послуг від 06 лютого 2018 року в розмірі 6979,68 грн заборгованість за тілом кредиту, оскільки банк має право вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Вказана сума відповідачем не спростована. Водночас, враховуючи висновки суду про часткове задоволення позову, та вимоги ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 1232,56 грн (6979,68* 3028/17 146,80 ), пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі наведеного,

Outcome: partial