Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-10 00:00:00

Позиції учасників справи. Заявник [PERSON] звернулась до суду із заявою (в подальшому уточненою) про встановлення факту належності правовстановлюючого документа та просить встановити: -факт належності [PERSON] , [INFO] , зареєстрованій за адресою: [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] архівної довідки № 1208/06-04 від 25.06.2025, виданої трудовим архівом Білоцерківської міської ради; -факт належності свідоцтва (повторного) про народження сина: [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , виданого 28.06.2025 Деснянським Відділом державної реєстрації актів цивільного стану к місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), де в графі мати помилково вказано прізвище « [PERSON] », замість « [PERSON] ». Заява мотивована тим, що заявниця народилась [INFO] в м. Біла Церква Київської області, при народженні отримала прізвище батьків « [PERSON] ». 17.08.1985 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області заявниця зареєструвала шлюб з [PERSON] , у зв`язку з чим дошлюбне прізвище « [PERSON] » було змінено на « [PERSON] ». Від вказаного шлюбу у заявниці народився син [PERSON] , у свідоцтві про народження котрого прізвища обох батьків було зазначено відповідно: батько: « [PERSON] » та мати: « [PERSON] ». Заявниця зазначила, що 12.07.1995 шлюб з [PERSON] було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданим Білоцерківським райвідділом РАГС. Після розірвання шлюбу прізвище залишилося « [PERSON] ». 04.09.1996 заявниця зареєструвала шлюб з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу серії [NUMBER] , виданим Виконкомом Дорогинської сільської Ради Ічнянського району Чернігівської області. Після реєстрації шлюбу прізвище « [PERSON] » було змінено на прізвище « [PERSON] ». З метою реалізації свого пенсійного права, [PERSON] звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», однак у призначенні пенсії за віком, останній було відмовлено у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу, а саме 32 років. При цьому, органом пенсійного фонду до страхового стажу не зараховано період роботи з 14.07.1983 по 04.11.1987, оскільки в архівній довідці № 1208/06-04 від 25.06.2025, виданій Трудовим архівом Білоцерківської міської ради, зазначене прізвище « [PERSON] » не відповідає прізвищу « [PERSON] », згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу. Крім цього, як зазначає заявниця, не було взято до розгляду період догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку [INFO] , оскільки в свідоцтві про народження прізвище матері зазначено « [PERSON] », що не відповідає даним з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу. Розбіжності в документальних записах прізвища українською мовою виникли внаслідок відхилення від орфографічних норм при його міжмовному (російсько-українському) перетворенні, що є типовою девіацією в умовах українсько-російської двомовності. У зв`язку з наведеним, виникла невідповідність даних прізвища, зазначеного в свідоцтві про народження сина серії [NUMBER] , виданим 28.06.2025 Деснянським Відділом державної реєстрації актів цивільного стану к місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в результаті чого заявниця позбавлена можливості підтвердити свій трудовий стаж роботи, тому встановлення даного факту необхідно заявниці для призначення пенсії за віком. 03.12.2025 від Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області надійшов відзив, у відповідності з яким вважають вимоги заяви безпідставними з огляду на те, що у заяві про встановлення факту не надано доказів, що свідоцтво про народження сина заявниці серії [NUMBER] від 28.06.2025 та архівна довідка №1208/06-04 від 25.06.2025, належать [PERSON] . Також зауважують, що архівна довідка не є правовстановлюючим документом, при цьому правовстановлюючим документом є трудова книжка, яка є основним документом про трудову діяльність працівника. Водночас вз заяви [PERSON] вбачається, що встановлення факту їй необхідно для подальшого звернення до органів Пенсійного фонду України для призначення пенсії, а відтак встановлення даного факту пов`язане з вирішенням спору про право на пенсію. У зв`язку з наведеним, представник заінтересованої особи вважає, що заява про встановлення факту повинна бути залишена без розгляду Процесуальні дії та рішення суду. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б. від 21 жовтня 2025 року відкрито провадження по справі. Заявниця в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином, подала до суду клопотання про розгляд справи за відсутності заявника, вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, у поданому до суду відзиві просив розглядати справу за відсутності уповноваженого представника Пенсійного фонду України в Тернопільській області . Приймаючи до уваги викладене, визнавши матеріали справи достатніми для вирішення справи, а неявку учасників справи такою, що не перешкоджає розгляду заяви, суд розглядає заяву без участі сторін по справі. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились,відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Фактичні обставини справи. Позиція суду та оцінки аргументів сторін. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення визначено в ст.315 Цивільного процесуального кодексу України. Судом встановлено, що [INFO] заявниця народилась в м. Біла Церква Київської області, що підтверджується копією паспорта серії [NUMBER] , виданого Ніжинським МВ УМВС України в Чернігівській області 27.09.1996. У відповідності до копії свідоцтва про народженні серії [NUMBER] , заявниця при народженні отримала прізвище батьків « [PERSON] ». 17.08.1985 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області було заявниця зареєструвала шлюб з [PERSON] , у зв`язку з чим дошлюбне прізвище « [PERSON] » було змінено на « [PERSON] », що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища. Від вказаного шлюбу у заявниці [INFO] народився син [PERSON] , у свідоцтві про народження котрого прізвища обох батьків було зазначено відповідно: батько « [PERSON] » та мати « [PERSON] ». 12.07.1995 шлюб заявниці з [PERSON] було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданим Білоцерківським райвідділом РАГС. Після розірвання шлюбу прізвище заявниці залишилося « [PERSON] ». 04.09.1996 заявниця зареєструвала шлюб з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу серії [NUMBER] , виданим Виконкомом Дорогинської сільської Ради Ічнянського району Чернігівської області. Зокрема, після реєстрації шлюбу прізвище « [PERSON] » було змінено на прізвище « [PERSON] ». З метою реалізації свого пенсійного права, [PERSON] звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», однак у призначенні пенсії за віком, останній було відмовлено у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу. У відповідь на заяву від 25.06.2025 за № 06-03/410 Трудовим архівом Білоцерківської міської ради Київської області заявниці надано архівні довідки про стаж роботи [PERSON] з 14.07.1983 по 04.11.1987 у ВО «Батьківщина», та довідку про перейменування ВАТ «РОСАВА». В архівній довідці № 1208/06-04 від 25.06.2025 зазначено, що у документах архівного фонду «ВІДКРИТЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «РОСАВА» у особових картках звільнених працівників (Форма П-2) за 1987 рік значиться, що [PERSON] , [INFO] : 14 липня 1983 року прийнята на роботу відбірником-стикувальником смуг 2-го розряду складального цеху № 2 шинного заводу № 1 Білоцерківського виробничого об?єднання шин і ГАВ (наказ № 523 к від 18.07.1983 р.); 16 вересня 1983 року переведена нянею дитячого комбінату № 35 Білоцерківського виробничого об?єднання шин і ГАВ (наказ № 777 к від 17.10.1983 р.); 04 січня 1984 року переведена- вихователькою дитячого комбінату № 35 Білоцерківського виробничого об?єднання шин і ГАВ (наказ № 1 к від 02.01.1984 р.); 04 листопада 1987 року звільнена з роботи за власним бажанням, ст.38 КЗпП УРСР (наказ № 10795 к від 17.12.1987 р.). Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №262340032161 від 03.10.2025 відмовлено [PERSON] в призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`зкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 32 роки. Вбачається, що до страхового стажу не зараховано період роботи з 14.07.1983 по 04.11.1987, оскільки в архівній довідці № 1208/06-04 від 25.06.2025, виданій Трудовим архівом Білоцерківської міської ради, зазначене прізвище « [PERSON] » не відповідає прізвищу « [PERSON] », згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу. Також, не взято до розгляду період догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку [INFO] , оскільки в свідоцтві про народження прізвище матері зазначено « [PERSON] », що не відповідає даним з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу. Згідно зі ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Ч. 2 ст. 315 ЦПК України визначає, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як роз`яснено в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" № 5 від 31.03.95 при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали документи не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України громадяни мають право звернутись до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. З урахуванням наданих заявницею доказів, оскільки неправильне написання прізвища заявниці « [PERSON] » замість « [PERSON] », у правовстановлюючих документах створює перешкоди заявниці у призначенні пенсії за віком, тому заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved