Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

ТОВ «Фінпром Маркет» (Позивач) звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] (Відповідач) заборгованості за договором позики №71657248 від 22.06.2025 року, у розмірі 12 919,24 грн. В обґрунтування позову покликається на те, що 22.06.2025 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та позивач уклали договір позики №71657248, за умовами якого Позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 4 000,00 грн строк позики - 23 днів зі сплатою процентів у розмірі 0,347 % в день. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора 57746. 16.10.2025 року ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова Компанія Управління Активами» уклали Договір факторингу №16/10/25 від 16.10.2025 року за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за кредитним договором №71657248 від 22.06.2025 року. Відповідно до Реєстру прав вимог від 16.10.2025 року до договору факторингу №16/10/25 від 16.10.2025року ТОВ «Фінпром Маркет» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 12 919,24 грн, з яких: 4 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 319,24 грн - сума заборгованості за процентами; 600,00 грн - сума заборгованості за комісією; 8 000,00 грн. - сума заборгованості за пенею/неустойкою. Крім того, представник позивача просить стягнути із відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4500,00 грн. Ухвалою судді від 24.11.2025 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, задоволено клопотання позивача та витребувано у АТ КБ «Приват Банк» докази. Судове засідання призначене на 06.01.2026 року. У зв`язку із неявкою в судове засідання відповідача, судове засідання відкладено на 05.02.2026 року. Конверт з судовою повісткою про виклик до суду, направлений відповідачу на адресу зазначену у позовній заяві та у відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру, повернувся до суду з відміткою «адресат відсутній». Згідно з вимогами п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України зазначені документи вважаються врученими відповідачу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі №752/11896/17, від 12 лютого 2019 року у справі №906/142/18). Отже, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання. Відповідач у судове засідання не з`явився, без повідомлення причин, відзив не подав. Позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про судове засідання, у судове засідання не з`явився, про причини неявки відповідач суд не повідомив, відзив не подав і представник позивача не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку, суд ухвалив проводити розгляд справи згідно ст. 280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів за згодою представника позивача. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. 22.06.2025 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідач уклали договір надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №71657248 (надалі договір кредиту № 71657248). За умовами договору кредиту (розділ 2 договору №71657248), сума позики становить 4 000,00 грн, строк позики 23 днів, процентна ставка 0,347%,комісія за надання кредиту 15,00% від суми наданого Кредиту (що у грошовому виразі складає 600,00 грн, дата надання кредиту 22.06.2025 року, дата повернення кредиту 14.07.2025 року, денна процентна ставка 0,999%, проценти за понадстрокове користування кредитом 4,00%, пеня 4,00%, орієнтовна реальна річна процентна ставка 2993,82%, орієнтовна загальна вартість кредиту 4919,24 грн, загальні витрати за кредитом 919,24 грн. Вказаний договір позики, додаток № 1 до нього «Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит» укладений шляхом підписання відповідачем електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора 57746, згенерованого ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та направленого позичальнику 22.06.2025 о 10.24 год. повідомленням на зазначену ним адресу електронної пошти pavlokacalaj771@gmail.com, що відповідає положенням п.5 договору № 71657248. Підписання позичальником договору №71657248 вищезазначеним способом підтверджується довідкою ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» про ідентифікацію та відповідачем не спростовано. Перерахування на картковий рахунок відповідача, зазначеного ним при заповненні персональних даних після реєстрації на сайті ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» https://mycredit.ua, грошових коштів у розмірі 4 000,00 грн, підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» Вих. №№ 16/10/25-15632 від 16.10.2025, згідно з якою 22.06.2025 за договором позики № 71657248 [PERSON] , проведено платіж з номером 7ad33dae-b736-4947-827f-0bb561c519de. Довідка № КД-000003430 від 21.10.2025 р. видана платіжною системою ТОВ «Европейська Платіжна Система», підтверджує перерахування коштів за платіжною інструкцією /квитанцією № 7ad33dae-b736-4947-827f-0bb561c519de від 22.06.2025 року На виконання ухвали суду про витребування доказів АТ КБ «Приват Банк» надало інформацію, відповідно до якої на ім`я відповідача в банку емітовано картку зазначену в кредитному договорі в реквізитах позичальника 22.06.2025 була здійсненна фінансова операція, а саме зарахування грошових коштів у сумі 4000,00 грн. Згідно розрахунку заборгованості від 17.10.2025 року за договором кредиту №71657248 від 22.06.2025 року встановлено, що [PERSON] набув заборгованість на загальну суму 12 919,24 грн, з яких 4 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 319,24 грн - сума заборгованості за процентами; 600,00 грн - сума заборгованості за комісією; 8 000,00 грн. - сума заборгованості за пенею/неустойкою. Суд встановив, що 16.10.2025 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінпром Маркет» укладено договір факторингу № 16/10/25, за умовами якого ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» відступило на користь ТОВ «Фінпром Маркет» за плату права грошової вимоги ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» до позичальників за кредитними договорами згідно з реєстром боржників. Передання грошових вимог оформлено Актом прийому-передачі Реєстру заборгованостей за договорами від 16.10.2025. Як вбачається з Реєстру прав вимог № 16/10/25-02 від 16.10.2025, за цим договором передано право грошової вимоги до відповідача, за договором №71657248 від 22.06.2025 року. Сума заборгованості позичальника за яким станом на 16.10.2025 становить 12 919,24 грн, з яких: 4 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 319,24 грн - сума заборгованості за процентами; 600,00 грн - сума заборгованості за комісією; 8 000,00 грн. - сума заборгованості за пенею/неустойкою. На підтвердження оплати за договором факторингу №16/10/25 від 16 жовтня 2025 р. згідно з Реєстром прав вимоги №16/10/25-02 від 16 жовтня 2025 року позивач надав платіжні інструкції кредитового переказу коштів №579939281.1 від 20 жовтня 2025 року та №579939282.1 від 20 жовтня 2025 року. У зв`язку із невиконанням відповідачем узятих на себе зобов`язань, позивач звернувся до суду. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд встановив, що між сторонами виник спір стосовно належного виконання відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань, які регулюються такими нормами законодавства. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ч. 2 ст. 1046 ЦК України). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною 1 ст. 1050 ЦК України визначено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ч. 1, 2 ст. 1055 ЦК України). Відповідно до п. 5 ч. 1ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно положень статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномустаттею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до положень ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно доЗакону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно дост. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін та погоджені ними. Водночас, згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1084 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. Судом встановлено, що [PERSON] та первинний кредитор уклали в електронній формі договір №71657248 від 22.06.2025. З поданих позивачем документів встановлено, що при укладенні кредитного договору№ 71657248 первинний кредитор з`ясував особу позичальника, його персональні дані, ідентифікаційний номер, платіжний засіб, на який перераховано кошти. Підстав вважати, що персональні дані [PERSON] були використані первинним кредитором чи іншими особами для укладення кредитного договору від її імені надано не було. На виконання умов договору первинний кредитор здійснив переказ суми позики відповідачу. Укладений договір (з комісією за надання кредиту) №71657248 від 22.06.2025 року відповідає вимогам Закону, оскільки визначені у ньому умови кредитування сторонами погоджені, що свідчить про добровільне волевиявлення сторін. Жодних претензій до кредитора з приводу його умов або укладення договору з порушеннями вимог закону, відповідач не пред`являв. Зазначений висновок узгоджується і з положенням ст.204 ЦК України, яка закріплює презумпцію правомірності правочину і означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права і обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. За зобов`язаннями відповідача перед ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» за договором № 71657248 від 22.06.2025, право вимоги у встановленому законом порядку перейшло до ТОВ «Фінпром Маркет», суд вважає такі обставини доведеними належними та допустимими доказами, яких достатньо для висновку про дійсність укладених договорів факторингу. За таких обставин суд дійшов висновку про наявність боргових правовідносин між сторонами, оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання не виконує, заборгованість не погашає. Відповідач будучи вільним в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, будучи обізнаним з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, підписав кредитні документи. Отже, сторонами договору в належній формі було погоджено умови кредитування, зокрема, розмір кредиту, порядок його надання і повернення, розмір відсотків за користування кредитом. Кредитодавець за вказаним договором виконав взяті на себе зобов`язання, натомість відповідач умови кредитного договору належним чином не виконав, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість, яка відповідно до розрахунків заборгованості позивача складає 12 919,24грн. Позивач набув право вимоги за кредитним договором до відповідача на підставі договорів факторингу. Вказаний договір не визнаний недійсним, а тому до позивача перейшло право вимоги до відповідача на законних підставах на загальну суму 12 919,24 грн. Відповідач доказів належного виконання своїх зобов`язань перед позивачем суду не надано, факт отримання кредиту не спростовано належними та допустимими доказами. Оцінюючи наданий позивачем розрахунок заборгованості, суд зазначає таке. З наданого суду розрахунку ТОВ «Фінпром Маркет» заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 71657248 від 22.06.2025, набув заборгованість на загальну суму 12 919,24 грн, з яких 4 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 319,24 грн - сума заборгованості за процентами; 600,00 грн - сума заборгованості за комісією; 8 000,00 грн - сума заборгованості за пенею/неустойкою. Пеня нарахована за період з 15.07.2025 по 02.09.2025. Щодо стягнення заборгованості за неустойкою, суд звертає увагу на таке. Відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України від 24 лютого 20252 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 рокувведено в Україні воєнний стан, який надалі відповідними Указами Президента України неодноразово продовжувався та діє до тепер. Також, Верховний Суд у своїй постанові від 31 січня 2024 року №183/7850/22 (61-14740св23) зазначив тлумачення п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, що свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч.2 ст. 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. За таких обставин, відсутні підстави для стягнення з відповідача пені у сумі 8000,00 грн за кредитним договором нарахованої у період дії в Україні воєнного стану.№71657248 від 22.06.2025 року Отже, заборгованість відповідача перед позивачем по кредитному договору №71657248 від 22.06.2025 року підлягає стягненню в розмірі 4 919 грн 24 к. Згідно з ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову, судові витрати (сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн) підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до суми заявлених вимог. Позов заявлений на суму 12 919 грн 24 к, суд задовольнив позов на суму 4 919 грн 24 к, що становить 38,07%. Судовий збір, що підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача пропорційно до суми заявлених вимог, складає 922,45 грн (2422,40х0,3808=922,45). Щодо витрат на професійну правову допомогу, то в позовній заяві позивач просив стягнути такі з відповідача в розмірі 4500,00 грн. Відповідно до ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Згідно з ч.8 ст. 141 ЦПК України,розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Щодо витрат на професійну правову допомогу, то в позовній заяві позивач просив стягнути такі з відповідача в розмірі 4500,00 грн. Відповідно до ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. На підтвердження понесення позивачем витрат на правничу допомогу, суду подано копію договору про надання правової допомоги № 25-08/25/ФП від 25.08.2025, укладеного між ТОВ «ФК «Фінпром Маркет» та [PERSON] ; акт прийому-передачі справ на надання правничої допомоги, витяг з акту №8ФП приймання-передачі наданої правничої допомоги №25-08/25/ФП від 25.08.2025 року, платіжна інструкція кредитового переказу коштів №579941967,1 від 10.11.2025 року оплата згідно акту №8ФП приймання наданої правничої допомоги. Зазначеними доказами підтверджується надання послуг у повному обсязі з дотриманням умов основного договору. Отже, враховуючи положення ст.. 141 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу покладаються на відповідача пропорційно до задоволеної частини позову. Тобто з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені позивачем витрат на професійну правничу допомогу в сумі 1 713,60 грн (4500*0,3808=1713,15).

Outcome: partial