Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-10 00:00:00

У липні 2025 року представник ПАТ"СК"АРКС" звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та судових витрат, в обґрунтування якого вказала наступне. 12.08.2024 року Додатковою угодою N? 201875Га3-1-23 до Договору добровільного страхування наземного транспорту N? 201875Га3ш від 15.08.2023 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС» та [PERSON] продовжено дію Договору добровільного страхування наземного транспорту N? 201875Га3ш від 15.08.2023 року, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб Renault Koleos (д.р.н. [NUMBER] ), win-код [NUMBER] . 17.10.2024 року о 11:36 в м. Чернівці по вул. Г. Майдану, 44 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Renault Koleos (д.р.н. [NUMBER] ) win-код [NUMBER] , яким керував його власник [PERSON] , та автомобіля VOLKSWAGEN CARAVELLE (д.р.н. [NUMBER] ) під керуванням [PERSON] . Винуватцем цієї ДТП є відповідачка, що підтверджується постановою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 14.11.2024 року. Згідно з відповідним розрахунком, страховим актом N? ARX4286506 від 28.10.2024 року та умовами Договору страхування N? 201875Га3ш від 15.08.2023 року, розмір страхового відшкодування склав 24 661,40 грн. (двадцять чотири тисяч шістьсот шістдесят одна гривня 40 коп.), яке АТ «СК «АРКС» було сплачено за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу Renault Koleos (д.р.н. [NUMBER] ) згідно Заяви Страхувальника на СТО згідно платіжної інструкції N? 1094261 від 29.10.2024 року. Ураховуючи наведене, позивач просить стягнути [PERSON] на свою користь 24 661,40 грн. на відшкодування шкоди, а також сплачений ним при подачі позову судовий збір у розмірі 3028 грн. Ухвалою від 08 серпня 2025 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. 09.09.2025 року до суду надійшов відзив [PERSON] на позов, в якому вона просить повність відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки 17.10.2024 року під час ДТП її автомобіль здійснив незначний дотик передньою нижньою пластиковою накладкою до заднього бампера автомобілю позивача Renault Koleos, що не могло спричинити суттєвих механічних пошкоджень останнього. На її думку, виявлені у ньому в результаті цього зіткнення дефекти мали виключно косметичний характер та могли бути усунені шляхом полірування або обробки спеціальними засобами без необхідності проведення складного ремонту, проте позивачем заявлено до відшкодування суму понад 31 000 грн, яка включає заміну бампера, декоративних елементів та виконання інших дороговартісних робіт, які не відповідають фактичному характеру пошкоджень та є необґрунтованими. Крім того, відповідачка у відзиві вказала, що позивач не надав незалежного експертного висновку, який би підтверджував необхідність саме заміни деталей, а долучив лише кошторис СТО. З огляду на викладене вважає заявлений позивачем розмір шкоди завищеним та таким, що не відповідає реальним збиткам внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. 30.09.2025 року до суду надійшли письмові пояснення представника позивача [PERSON] , які по своїй суті є відповіддю на відзив на позов та в яких зазначено наступне. Доводи відповідачки про те, що пошкодження автомобіля мали характер поверхневих потертостей, які нібито можна було усунути шляхом полірування, а тому вартість ремонту є завищеною, є безпідставними. Так, відповідно до відповіді НПУ № 3024292492995948 автомобіль Renault Koleos (д.н.з. [NUMBER] ) отримав механічні пошкодження задньої центральної частини. Такі пошкодження також зафіксовані в акті огляду транспортного засобу та підтверджуються фотоматеріалами, з яких чітко вбачається їх характер та обсяг. Крім того, під час такого огляду були виявлені пошкодження, які неможливо встановити при поверхневому огляді, без проведення детальної діагностики. Відповідачка також помилково зазначає про включення до вартості ремонту заміни бампера та декоративних елементів, що підтверджується ремонтною калькуляцією до рахунку №Px20243859 від 25.10.2024 року, з якої вбачається проведення саме ремонту, а не заміни. Відновлювальний ремонт здійснювався авторизованим СТО відповідно до технологічних вимог виробника, що виключає довільне формування вартості робіт. Посилання [PERSON] на відсутність експертного висновку також є необґрунтованими, оскільки відповідно до п. 28.13 Договору страхування № 201875Га3ш від 15.08.2023 року розмір страхового відшкодування визначається на підставі кошторису збитків за вирахуванням франшизи, а згідно з п. 27.2 договору розмір збитків встановлюється страховиком на підставі акту огляду, документів компетентних органів та документа, що містить розрахунок витрат на відновлювальний ремонт (кошторису СТО тощо). До позовної заяви долучено акт огляду, рахунок СТО, ремонтну калькуляцію, акт виконаних робіт та платіжні документи, які є належними доказами та підтверджують фактичну сплату позивачем на відшкодування заподіяної ДТП, що сталася 17.10.2024 року, матеріальної шкоди в її розмірі 24 661,40 грн. Ухвалою суду від 03.10.2025 року задоволено відповідне клопотання відповідачки [PERSON] та призначено по справі авто товарознавчу експертизу для вирішення питань щодо характеру пошкоджень автомобілю Renault Koleos (д.р.н. [NUMBER] ) та розміру реальних витрат на його відновлення внаслідок ДТП 17.10.2024 року. Згідно висновку експерта від 15.01.2026 року № СЕ-19/126-25/13581-АВ вартість відновлювального ремонту автомобіля марки Renault моделі, номерний знак [NUMBER] станом на 17.10.2024 року могла складати 29 823,54 грн., а вартість матеріального збитку , завданого його сласнику, на вказану дату могла складати 59 647,08 грн. Після ознайомлення з вищевказаним висновком представник позивача подав до суду додаткові письмові пояснення, в яких зауважив, що вартість відновлювального ремонту експертом визначена у розмірі 29 823,54 грн. без урахування фізичного зносу деталей, станом та в цінах на дату ДТП 17.10.2024 року, що підтверджує обгрунтованість витрат позивача по відшкодуванню збитків. У судове засідання 06.02.2026 року представник позивача - ПАТ «Страхова компанія «АРКС» та відповідачка [PERSON] не з`явилися, письмово просили його проводити без їх участі. За таких обставин, у відповідності до ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, а розгляд справи проводився за відсутності її учасників . Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 12.08.2024 року Додатковою угодою N? 201875Га3-1-23 до Договору добровільного страхування наземного транспорту N? 201875Га3ш від 15.08.2023 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС» та [PERSON] продовжено дію Договору добровільного страхування наземного транспорту N? 201875Га3ш від 15.08.2023 року, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб Renault Koleos (д.р.н. [NUMBER] ), win-код [NUMBER] ( а.с.24-31). 25.10.2024 року [PERSON] звернувся до СК «ARX» із заявою про подію та виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу (а.с.19). Відповідно до постанови Шевченківського районного суду м. Чернівців від 14.11.2024 року [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на неї за його скоєння стягнення у вигляді штрафу. Частиною 6 ст. 82 ЦПК України передбачено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Зі змісту вищевказаної постанови вбачається, що [PERSON] , 17.10.2024 року о 11.35 год., керуючи транспортним засобом «Фольцваген Каравелла» д.н.з. [NUMBER] в м.Чернівці, по вул. Г.Майдану, 44, порушила вимоги п.п. 12.1 Правил дорожнього руху України: не переконалася в безпеці, не врахувала дорожньої обстановки, не обрала безпечної дистанції, у результаті чого відбулося зіткнення із автомобілем «Рено Колеос» д.н.з [NUMBER] під керуванням [PERSON] , внаслідок якого вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження ( а.с.10). У відповідності до схеми місця ДТП, яка сталася 17 жовтня 2024 року в м.Чернівці по вул. Г.Майдану, 44, у транспортному засобі «Фольцваген Каравелла» д.н.з. [NUMBER] внаслідок цієї події пошкоджено рамку номерного знаку переднього бампера; у транспортному засобі «Рено Колеос» д.н.з [NUMBER] наявні пошкодження лакофарбового покриття заднього бампера, хромованої накладки бампера (а.с.11 зв.). У відповідності до страхового акту № ARX4286506 від 28.10.2024 року розмір страхового відшкодування, що підлягає виплаті [PERSON] (транспортний засіб «Рено Колеос» д.н.з [NUMBER] ) внаслідок ДТП 17.10.2024 рокустановить 24 661,40 грн. (а.с.15). Згідно з розрахунком страхового відшкодування відповідно до договору страхового відшкодування №201875ГаЗш-1-23 від 12 серпня 2024 року вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу «Рено Колеос» д.н.з [NUMBER] внаслідок ДТП 17.10.2024 рокустановить 31 711, 40 грн., франшиза безумовна 7 050, 00 грн., страхове відшкодування - 24 661,40 грн. (а.с.16). Відповідно до рахунку №Рх20243859 від 25.10.2024 року вартість запасних частин та ремонтних робіт транспортного засобу «Рено Колеос» д.н.з [NUMBER] внаслідок ДТП 17.10.2024 року становить 31 711, 40 грн., а саме: бампер задній нижня частина - 6873, 00 грн., накладка бампер хром зад 2425,50 грн., накладка бампера задня низ - 4 504,50 грн., кліпса кріплення підкрилка 294, 00 грн., кліпса кріплення пластик 229, 50 грн., кліпса 186, 00 грн., кліпса пластикова 387, 00 грн.; кузовні роботи [NUMBER] , 67 грн.( а.с.17). Згідно платіжної інструкції N? 1094261 від 29.10.2024 року [PERSON] виплачено АТ «СК» АРКС» страхове відшкодування в розмірі 24 661,40 грн. ( за мінусом франшизи 7 050 грн.). (а.с.9). 16.12.2024 року АТ «СК» АРКС» звернулося до [PERSON] з претензією про сплату нею в добровільному порядку виплаченого страхового відшкодування в сумі 24 661,40 грн., яку відповідачкою не виконано ( а.с.8). Відповідно до частини 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини 1 статті 1188 ЦК України). Згідно з вимогами статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до частини першої статті 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. За змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. У преамбулі Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вказано, що цей Закон регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Натомість відповідно до частини першої статті 6 Закону України «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі № 755/18006/15-ц та від 03.10.2018 року у справі № 760/15471/15-ц з урахуванням постанови Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2021 року у справі № 147/66/17. Враховуючи викладене, правовідносини, які виникли між сторонами у цій справі, є суброгацією. У постанові Верховного Суду від 25 липня 2018 року у справі №922/4013/17 викладений висновок, згідно з яким висновки судів попередніх інстанцій, що єдиним належним доказом розміру заподіяної внаслідок ДТП матеріальної шкоди є висновок експерта про розмір збитків, у тому числі з урахуванням коефіцієнту зносу, заподіяних ПІІ «ВІП Рент» внаслідок пошкодження авто «Мазда» є неправильними, оскільки звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається можлива, але не кінцева сума, що витрачена на відновлення транспортного засобу. Реальним же підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику є саме платіжне доручення, яким оплачена виставлена станцією технічного обслуговування сума вартості відновлювального ремонту транспортного засобу. У постанові Верховного Суду від 20 березня 2018 року у справі №911/482/17 зазначено, що, визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинні виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля. Отже , наявність документів зі станції технічного обслуговування, яка здійснювала відновлювальний ремонт транспортного засобу, визнано судами достатніми доказами фактично здійснених позивачем витрат з виплати страхового відшкодування, які виникли внаслідок ДТП. У постанові Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №910/12722/18 викладено висновок, згідно з яким звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення транспортного засобу, а реальним підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику є платіжний документ про здійснення такої виплати.Визначаючи розмір страхового відшкодування, яке відповідач зобов`язаний виплатити страховику, з урахуванням ст. 993 ЦК України, слід враховувати фактичні затрати страховика, розмір яких підтверджується відповідними документами станції технічного обслуговування, де проводився ремонт автомобіля та платіжні доручення про виплату страхового відшкодування, які підтверджують фактичний розмір понесених збитків. Відповідно до частин 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил ст. 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Наведене узгоджується із правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 жовтня 2020 року у справі № 755/7666/19 (61- 10010св20). Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, частин 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з матеріалів справи, позивач оплатив вартість відновлювального ремонту транспортного засобуRenault Koleos (д.р.н. [NUMBER] ) відповідно до рахунку ТОВ «Автоподіум» № Рх20243859 від 25.10.2024 року та ремонтної калькуляції до рахунку, страхового акту № ARX4286506 від 28.10.2024 року, в сумі 24 661,40 грн.,яка згідно із платіжною інструкцією N? 1094261 від 29.10.2024 року була виплачена як страхове відшкодування безпосередньо на рахунок ТОВ «Автоподіум» . Отже, доводи відповідачки, викладені у відзиві на позов, є неспроможними та не приймаються судом до уваги, а надані позивачем докази фактично здійснених позивачем витрат з виплати страхового відшкодування, які виникли внаслідок ДТП, належними та допустимими. Таким чином, позивач, виконавши умови договору про добровільне страхування, отримав право вимоги про до відповідачки про відшкодування цих витрат, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню як доведені та обгрунтовані. На підставі викладеного,

Outcome: approved