Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

У грудні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя. В обгрунтування позову зазначає, що з 08.12.1990 року перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який розірвано рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука від 01.10.2019 року. У період шлюбу сторони придбали за спільні кошти нерухоме та рухоме майно: - 1/2 частки приміщення магазину промислових товарів загальною площею 78,4 м.кв., за адресою [ADDRESS] , - автомобіль Mercedes-Benz Vіto 115 CDS Lang, 2007 року випуску, сірого кольору, днз [NUMBER] . Зазначене нерухоме майно є спільною сумісною власністю подружжя, набуте під час шлюбу за спільні кошти, а відтак їй належить 1/2 частка у спільному майні. У зв`язку з тим, що сторонами після розірвання шлюбу не досягнуто домовленості, щодо поділу майна, виник спір, який підлягає вирішенню судом. Після збільшення позовних вимог остаточно просить у порядку поділу спільного майна подружжя: визнати за ним право власності на 1/4 частки приміщення магазину промислових товарів загальною площею 78,4 м.кв., за адресою [ADDRESS] , припинити право власності [PERSON] на 1/4 частки приміщення магазину промислових товарів загальною площею 78,4 м.кв., за адресою [ADDRESS] ; стягнути з [PERSON] на його користь 176 111,69 грн в рахунок компенсації частки у спільній сумісній власності на автомобіль Mercedes-Benz Vіto 115 CDS Lang, 2007 року випуску, сірого кольору, днз [NUMBER] та припинити право спільної сумісної власності на вказаний автомобіль; визнати за кожною із сторін право спільної часткової власності по 1/2 частки домоволодіння, що складається з двох житлових будинків з господарськими будівлями за адресою [ADDRESS] та земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , площею 0,0743 га кадастровий №5310436100:08:002:0612. Ухвалою судді від 24.12.2021 року відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. 04.10.2022 року [PERSON] подано зустрічний позов. В обгрунтування позову зазначає, що у період шлюбу сторони придбали нерухоме та рухоме майно: домоволодіння, що складається з двох житлових будинків з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] ., земельну ділянку за адресою [ADDRESS] , площею 0,0743 га кадастровий № 5310436100:08:002:0612 та автомобіль Peugeot 107 Access 3D 1.0E, 2013 року випуску, право власності на яке зареєстровано за відповідачем. Оскільки майно придбано в період шлюбу, воно є спільною сумісною власністю подружжя та підлягає поділу. Просить у порядку поділу майна подружжя залишити у власності відповідача: - домоволодіння, що складається з двох житлових будинків з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] , залишити у власності [PERSON] , стягнувши з відповідача на її користь компенсацію 1/2 частки у спільній сумісній власності у розмірі 3 910 367 грн., - земельну ділянку за адресою [ADDRESS] , площею 0,0743 га кадастровий № 5310436100:08:002:0612, стягнувши з відповідача на її користь компенсацію 1/2 частки у спільній сумісній власності у розмірі 848 400 грн., - автомобіль Peugeot 107 Access 3D 1.0E, 2013 року випуску, стягнувши з відповідача на її користь компенсацію 1/2 частки у спільній сумісній власності у розмірі 95 337 грн. Ухвалою суду від 23.11.2022 року зустрічний позов прийнято до спільного розгляду з первісним позовом та об`єднано справи в одне провадження. 20.12.2022 року відповідачем [PERSON] подано відзив на зустрічну позовну заяву. Не погоджується із запропонованим [PERSON] варіантом поділу та вважає ціну нерухомого та рухомого майна зазначеного в зустрічному позову завищеною. Зазначає, що не має можливості сплатити грошову компенсацію у розмірі 4 864 104,14 грн. Вважає, що нерухоме майно має бути поділене між сторонами по 1/2 частці кожному. 28.12.2022 року [PERSON] подано відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву, у якому просить задовольнити зустрічну позовну заяву у повному обсязі. Вважає, що відповідачем не спростовано вартість майна, що підлягає поділу, а майно підлягає поділу у запропонованому нею варіанті. Ухвалою суду від 17.05.2023 року призначено по справі судову оціночно-будівельну експертизу, оціночно-земельну експертизу та судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено судовим експертам Полтавського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса. Провадження у справі зупинено. 20.07.2023 року від експерта надійшло клопотання про надання додаткових документів, необхідних для проведення судової оціночно-будівельної та оціночно-земельної експертизи. Ухвалою суду від 25.07.2023 року поновлено провадження у справі. Ухвалою суду від 03.08.2023 року клопотання експерта про надання додаткових документів необхідних для проведення експертизи задоволено. Провадження у справі зупинено. 07.09.2023 року до суду від експерта надійшло клопотання про надання додаткових документів, необхідних для проведення судової автотоварознавчої експертизи. Ухвалою суду від 11.09.2023 року поновлено провадження у справі. Ухвалою суду від 06.11.2023 року клопотання експерта про надання додаткових документів необхідних для проведення експертизи задоволено. Провадження у справі зупинено. 19.02.2025 року на адресу суду надійшов висновок експерта № 2932 за результатами проведеної судової оціночно-будівельної та оціночно-земельної експертизи. 08.04.2025 року на адресу суду надійшов висновок експерта № 2968 за результатами проведеної транспортно-товарознавчої експертизи. Ухвалою суду від 14.04.2025 року поновлено провадження у справі. Ухвалою суду від 23.10.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до вимог частини другої статті 247 ЦПК України не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 08.12.1990 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований Центральним відділом РАЦС Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 2294. Рішенням Автозаводського районного суду від 01.10.2019 р. по справі № 524/2607/19 шлюб між сторонами розірвано. Під час перебування у шлюбі сторонами набуто наступне майно: - 1/2 частку приміщення магазину промислових товарів загальною площею 78,4 м.кв., за адресою [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності [NUMBER] від 06.04.2009 року, виданого Кременчуцькою міською радою Полтавської області. Право власності зареєстровано за [PERSON] - домоволодіння, що складається з двох житлових будинків з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності [NUMBER] від 30.11.2007 року, виданого Кременчуцькою міською радою Полтавської області. Право власності зареєстровано за [PERSON] - земельну ділянку за адресою [ADDRESS] , площею 0,0743 га кадастровий № 5310436100:08:002:0612 на підставі рішення 15 сесії 5 скликання Автозаводської районної ради м.Кременчука Полтавської області від 29.05.2008 року. Право власності зареєстровано за [PERSON] - автомобіль Mercedes-Benz Vіto 115 CDS Lang, 2007 року випуску, сірого кольору, днз [NUMBER] на підставі договору купівлі-продажу право власності зареєстровано за [PERSON] - автомобіль Peugeot 107 Access 3D 1.0E, 2013 року випуску, який відчужено [PERSON] згідно договору купівлі-продажу № 5348/2019/1673883 від 17.09.2019 року Згідно висновку експерта № 199 за результатами проведення автотоварознавчого дослідження, складеного 05.10.2021 року судовим експертом Сумцовим С.С. вартість автомобіля Mercedes-Benz Vіto 115 CDS Lang, 2007 р.в., днз [NUMBER] складає 302090,74 грн. За висновком експерта № 2932 за результатами проведеної судової оціночно-будівельної та оціночно-земельної експертизи,складеного 05.02.2025 року ринкова вартість незавершеного будівництвом триповерхового житлового будинку з вбудованими приміщеннями адміністративно-комерційного призначення по [ADDRESS] складає 4 966 257 грн.; земельної ділянки площею 0,0743 га кадастровий № 5310436100:08:002:0612 складає 566 944 грн. Згідно з висновком експерта № 2968 за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи, складеного 31.03.2025 року ринкова вартість автомобіля Peugeot 107 Access 3D 1.0E, 2013 року випуску станом на момент дослідження 27.03.2025 року складала 225957,38 грн.; ринкова вартість автомобіля Mercedes-Benz Vіto 115 CDS Lang, 2007 р.в., днз [NUMBER] станом на момент дослідження 27.03.2025 року складала 352223,38 грн. Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до частини першої статті 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Аналогічні норми містить частина друга статті 372 ЦК України. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 ЦК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18) зроблено висновок, що «у статті 60 СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України. Частиною першою статті 70 СК України визначено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує». Тобто, той із подружжя, який заявляє про спростування презумпції спільності майна, зобов`язаний довести обставини, що її спростовують, на підставі належних та допустимих доказів. Згідно з частиною третьою статті12, частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (стаття 77 ЦПК України). Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третястатті 89 ЦПК України). За наведених вище обставин та враховуючи, що презумпція спільності права власності сторонами не спростована, вказане майно придбано в період шлюбу, за рахунок спільних коштів подружжя та в його інтересах, суд вважає, що це майно є об`єктом спільної сумісної власності, а тому слід провести його розподіл з урахуванням рівності часток подружжя. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 ЦК України). Відповідно до положень статті 29 Кодексу про шлюб та сім`ю України, якщо між подружжям не досягнуто згоди про спосіб поділу спільного майна, то за позовом подружжя або одного з них суд може постановити рішення: про поділ майна в натурі, якщо це можливо без шкоди для його господарського призначення; про розподіл речей між подружжям з урахуванням їх вартості та частки кожного з подружжя в спільному майні; про присудження майна в натурі одному з подружжя, з покладенням на нього обов`язку компенсувати другому з подружжя його частку грішми. При цьому суд також бере до уваги інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу. Тлумачення вказаних норм свідчить, що поділ майна подружжя здійснюється таким чином: по-перше, визначається розмір часток дружини та чоловіка в праві спільної власності на майно (стаття 70 СК України); по-друге, здійснюється поділ майна в натурі відповідно до визначених часток (стаття 71 СК України). При цьому не виключається звернення одного із подружжя, при наявності спору, з позовом про визнання права на частку в праві спільної власності без вимог щодо поділу майна в натурі. У зв`язку із наведеним, спірне нерухоме майно, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, підлягає поділу між позивачем та відповідачем, оскільки вказане майно придбано в період шлюбу, за рахунок спільних коштів подружжя та в його інтересах, а позивач та відповідач мають право на 1/2 частку такого майна. Судовому поділу підлягає також і рухоме майно - автомобіль Mercedes-Benz Vіto 115 CDS Lang, 2007 року випуску, днз [NUMBER] , який оформлений на ім`я [PERSON] . Присуджуючи позивачу грошову компенсацію замість його частки на вказаний автомобіль, суд виходить із того, що вказана річ є неподільною, використовується відповідачем за первісним позовом та [PERSON] надав згоду на присудження йому грошової компенсації замість його частки. Враховуючи, що автомобіль Peugeot 107 Access 3D 1.0E, 2013 року випуску, набутий у період шлюбу за спільні кошти подружжя та відчужений [PERSON] згідно договору купівлі-продажу № 5348/2019/1673883 від 17.09.2019 року, суд вважає, що право спільної власності, яке також належить [PERSON] на 1/2 частку вказаного автомобіля, підлягає захисту шляхом стягнення на її користь грошової компенсації за її частку у відчуженому майні у розмірі 95 33, 14 грн. в межах суми заявлених позовних вимог, а тому зустрічний позов підлягає до часткового задоволення. Виходячи з вищевикладеного, суд розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, а зустрічний позов [PERSON] підлягає до часткового задоволення в частині стягнення грошової компенсації за її частку у відчуженому автомобілі у розмірі 95 33, 14 грн. Судові витрати розподіляються згідно ст. 141 ЦПК України

Outcome: approved