Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування своїх вимог вказали, що [INFO] помер їх батько [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис №206 Веселинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої, зокрема, входить його право на нежитловий об`єкт, станція технічного обслуговування легкових автомобілів, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . За життя спадкодавець заповіту не склала, тому право на спадкування за законом у першу чергу отримали дружина [PERSON] , доньки [PERSON] та [PERSON] у рівних частках. 05 жовтня 2020 року позивачі звернулися до Веселинівської державної нотаріальної контори Миколаївської області та подали заяву про прийняття спадщини, а дружина [PERSON] подала заяву про відмову від прийняття спадщини. На підставі їх заяв державним нотаріусом було заведено Спадкову справу за №101/2020. Після витоку шестимісячного строку з дня відкриття спадщини, позивачі звернулися до Веселинівської державної нотаріальної контори Миколаївської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на успадковане майно, проте нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, з підстав відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно та відсутня інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на об`єкт нерухомості за спадкодавцем та рекомендувала звернутися до суду для вирішення питання спадкування нежитлового об`єкта. Бажаючи оформити свої права власності на спадкове майно, позивачі звернулися до суду з вказаним позовом. Для підтвердження зазначених обставин представник позивачів заявила клопотання про витребування від державного нотаріуса Веселинівської державної нотаріальної контори Миколаївської області, обов`язки якого виконує завідувач Другої Вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївської області Онищенко Л.В., копію спадкової справи №101/2020, заведеної 05.10.2020 року за фактом смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою суду від 02 жовтня 2025 року від державного нотаріуса Веселинівської державної нотаріальної контори Миколаївської області, обов`язки якого виконує завідувач Другої Вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївської області Онищенко Л.В. витребувано копію спадкової справи №101/2020 заведену після смерті [PERSON] . Позивачі [PERSON] та [PERSON] до зали судового засідання не з`явилися. Представник позивачів [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву в якій просила розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги позовної заяви просила задовольнити. Представник відповідача Веселинівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області Стаднічук А. в судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява в якій просив розглядати справу у його відсутність, щодо задоволення позову не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає повністю, не заперечує щодо задоволення позову. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог, та зазначених і доведених обставин, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] в смт. Веселинове Веселинівського району Миколаївської області помер [PERSON] , про що 21 серпня 2020 року Веселинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції складено відповідний актовий запис за №206, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.12). Родинні відносини позивачів зі спадкодавцем підтверджується: свідоцтвом про народження [PERSON] (рос. мовою) серії [NUMBER] , з якого вбачається, що в графі батьки зазначено: батько [PERSON] (рос. мовою), мати [PERSON] (рос. мовою) (а.с.7). [PERSON] , [INFO] уклала шлюб з [PERSON] , [INFO] , про що зроблено запис №696 (а.с.8). Після укладення шлюбу останній було присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с.8). Свідоцтвом про народження [PERSON] (рос. мовою) серії [NUMBER] , з якого вбачається, що в графі батьки зазначено: батько [PERSON] (рос. мовою), мати [PERSON] (рос. мовою) (а.с.11). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої, зокрема, увійшло право власності на нежитловий об`єкт, комплекс будівель та споруд громадського призначення, що розташований по [ADDRESS] . Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №61927450 від 05.10.2020 року після смерті [PERSON] заводилась спадкова справа 101/2020. Матеріалами спадкової справи № 101/2020, заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , що була витребувана судом від завідувача Другої Вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївської області в.о. завідувача Веселинівської державної нотаріальної контори Миколаївської області Онищенко Л.В. встановлено, що в матеріалах спадкової справи наявна заява від [PERSON] та [PERSON] , які прийняли спадщину після смерті спадкодавця. Крім того наявна заява від дружини [PERSON] про відмову від прийняття спадщини після смерті її чоловіка. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також уразі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкування за законом почергово). У встановлений законом шестимісячний строк позивачі [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину подавши до Веселинівської державної нотаріальної контори Миколаївської області заяви про прийняття спадщини, що зареєстровані в книзі обліку та реєстрації спадкових справ 05.10.2020 року за № 292 та №293. Інших спадкоємців які б прийняли спадщину судом не встановлено. 10.04.2025 року завідувачем Другої Вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївської області в.о. завідувача Веселинівської державної нотаріальної контори Онищенко Л. винесено довідку - роз`яснення про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на нежитловий об`єкт, комплекс будівель та споруд громадського призначення, що розташований по [ADDRESS] , оскільки: відповідно до п. 4.16 Глави 10 Розділу ІІ, п.4.19 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусом України у спадкодавця відсутні правовстановлюючі документи на вищезазначене спадкове майно та відсутні інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на вищезазначений об`єкт за спадкодавцем (а.с.14). Рішенням виконавчого комітету Веселинівської селищної ради народних депутатів Веселинівського району Миколаївської області №175 від 16.12.1991 року «Про виділення земельної ділянки для будівництва станції технічного обслуговування з обслуговування легкових автомобілів по [ADDRESS] » вирішено виділити земельну ділянку по [ADDRESS] для будівництва станції технічного обслуговування легкових автомобілів (а.с.15-16). Рішенням 3 сесії 22 скликання Веселинівської районної ради народних депутатів Миколаївської області від 16.12.1994 р. «Про видачу державних актів на право постійного користування земель» розглянуто клопотання та підготовлені землевпорядні матеріали про видачу державних актів на право постійного користування землею вирішено затвердити проекти встановлення розмірів площи та окружних меж землекористувачів (а.с.17). Згідно Державного акту на право постійного користування землею серії МК №009 вбачається, що кооперативу «Будівельник» Веселинівського району Миколаївської області видано Веселинівською районною Радою народних депутатів Веселинівського району Миколаївської області у постійне користування 0,08 гектарів землі в межах згідно з планом землекористування. Землю надано у постійне користування для будівництва виробничої бази. Державний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №270 (а.с.18-19). Рішенням виконавчого комітету Веселинівської селищної ради народних депутатів Веселинівського району Миколаївської області №159 від 31.10.1995 року «Про прийняття на баланс кооперативу «Будівельник» службових приміщень по [ADDRESS] » вирішено поставити на баланс кооперативу «Будівельник» службових приміщень по [ADDRESS] . (а.с.20). 14 квітня 1995 року Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації видано технічний паспорт на житловий будинок по [ADDRESS] (а.с.21-22). Згідно реєстраційного посвідчення 01 листопада 1995 року Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації було здійснено реєстрацію права власності на домоволодіння № [NUMBER] , в цілому зареєстрована за кооперативом «Будівельник» на підставі рішення №159 від 31.10.1995 р. виконавчого комітету Веселинівської селищної ради народних депутатів Веселинівського району Миколаївської області. та записано в реєстрову книгу №395 (а.с.23). 21 березня 1996 року між головою Веселинівського кооперативу «Будівельник» [PERSON] та [PERSON] укладено договір про продаж нерухомості в розмірі 30000000,00 карбованців (а.с.24). На підставі наказу №1 від 23 листопада 2000 року голови кооперативу «Будівельник» Котова К.К. було прийнято в члени кооперативу [PERSON] з 23.11.2000 р. та призначено головою кооперативу «Будівельник». У зв`язку з переходом на іншу роботу [PERSON] зняв з себе повноваження голови кооперативу «Будівельник» з 24.11.2000 р. 07 лютого 2006 року рішенням Господарського суду Миколаївської області №10/524/05 припинено суб`єкта підприємницької діяльності юридичну особу Кооператив «Строитель» (57001, Миколаївська обл. смт. Веселинове, вул. Київська, 1, код ЄДРПОУ 13851596 р/р відсутній). Рішення про державну реєстрацію №1 від 01.09.1991 року. Згідно АТ «Миколаївобленерго» №12.05-049/216 від 23.04.2025 р. вбачається, що за адресою [ADDRESS] оформлений Договір про постачання електричної енергії з [PERSON] від 10.10.2003 року по якому постачалася електрична енергія та проводилося нарахування за електричну енергію. 01.12.2018 року було укладено Договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії по якому продовжувався розподіл електричної енергії. Наказом Веселинівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області №АД-44 від 06.01.2025 року було змінено юридичну адресу нежитловій будівлі [ADDRESS] , що належить [PERSON] (реєстраційне посвідчення документу про право приватної власності №395 від 14.11.1995 року), як спадок від померлого батька [PERSON] , а саме: [ADDRESS] . 11.11.2025 року начальником Веселинівської філії КП ММБТІ було видано технічний паспорт на нежитловий об`єкт станція технічного обслуговування легкових автомобілів, кооператив «Будівельник», - реєстраційне посвідчення №445 від 01.11.1995 р. інвентарний номер 395, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Згідно висновку про вартість майна виданого ФОП [PERSON] ринкова вартість об`єкта, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка на дату оцінки 10.02.2025 р. складає 254415 грн. Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 р. № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз`яснено, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. Оскільки правовідносини виникли між сторонами в період дії Цивільного Кодексу УРСР 1963 року, суд, враховуючи положення п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року, вважає, що на спірні правовідносини поширюється дія норм ЦК УРСР 1963 року, чинного на час укладення договору. Відповідно до ст. 128,153 ЦК УРСР право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї зі сторін повинно бути досягнуто згоди. Також, відповідно до ст. 224 ЦК УРСР за договором купівлі продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за умови, реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення. Таким чином, суд прийшов до переконання, що нежитловий об`єкт станція технічного обслуговування легкових автомобілів, що знаходились за адресою [ADDRESS] на момент смерті належала [PERSON] . Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 16 ЦК України одним із способів захисту порушеного права чи інтересу може бути визнання права. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" встановлено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ст. 1220 ЦК України). Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Крім того, ст.ст. 1218, 1268 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, і що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оскільки, позивачі прийняли спадщину в установленому законному порядку, то спадщина належить їм з часу її відкриття. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Отже, вищезазначені обставини перешкоджають позивачам оформити право на спадщину в позасудовому порядку, а визнання позову відповідачами не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд прийшов до переконання про задоволення позову.

Outcome: approved