Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

У листопаді 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулось до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 31.03.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інфінанс» (далі - ТОВ «Інфінанс») та [PERSON] укладено договір позики №0662976687. Договір позики підписано шляхом підписання акцепту оферти від 31.03.2021 на укладання договору надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту №0662976687 від 31.03.2021 та отримання кредиту згідно Заявки - анкети та надано згоду на використання при укладенні цього правочину одноразового ідентифікатора, в якості аналога власного підпису позичальника. Згідно договору позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту, основними умовами кредиту передбачено всі істотні умови договору, а саме: розмір кредиту, строк користування кредитом, строк дії договору, відсоткові ставки за користування кредитом, загальна вартість кредиту та всі інші платежі, пов`язані з виконанням цього договору. 22.06.2022 між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №22/06-22, відповідно до умов якого ТОВ «Інфінанс» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Інфінанс» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 22.061.2022 до Договору факторингу №22/06-22 від 22.06.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 48630,53 грн., з яких: 4050,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 44580,53 грн - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн - сума заборгованості за пенею. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отриманні права вимоги до відповідача, а саме з 26.02.2022 позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» непогашену заборгованість за договором позики №00662976687 від 31.03.2021 в розмірі 48630,53 грн. У зв`язку з тим, що [PERSON] взяті на себе зобов`язання із повернення одержаних коштів не виконав, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором позики в сумі 48630,53 грн та понесені судові витрати. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12.11.2025 матеріали позовної заяви передано на розгляд до Хортицького районного суду м. Запоріжжя за підсудністю, за місцем мешкання відповідача. 05.12.2025 матеріали позовної заяви надійшли до Хортицького районного суду м. Запоріжжя. Ухвалою від 08.12.2025 по справі за вказаним позовом відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не прибув, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, у позовній заяві просив проводити розгляд справи у відсутність представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце його проведення був повідомлений належним чином. До заяви про відкладання попереднього судового засідання відповідачем було долучено довідку про проходження ним військової служби, датовану 02.09.2025. Водночас актуальних документів, які б підтверджували проходження військової служби на час розгляду справи, відповідач суду не надав. Причини неявки у дане судове засідання відповідачем не повідомлено. Відзив на позовну заяву та зустрічний позов у встановлений законом строк до суду не подано. Клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності від відповідача до суду не надходило. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, в т.ч. у відсутність відповідачки на підставі ст.280 ЦПК України в заочному порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до такого. Відповідно до ст.15, 16 ЦК України, ст.4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом ст.3, 6, 627 ЦК України в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Ст. 638, 640 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Частинами 1, 2 ст. 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно- комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно з ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ст.525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За приписом ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Частиною 1 ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.1-3 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем на даний час визначається Законом України «Про електронну комерцію» №675-VIII від 03.09.2015 (далі Закон №675). Відповідно до ст.3 цього Закону електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ст.11 зазначеного Закону, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір відповіді пр. прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом пере направлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом пере направлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Ст.12 вказаного Закону (в редакції, яка діяла на час укладання договору позики) визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з ч. ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Крім того, згідно п.1 ч. 1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ч.1 ст.1077 УК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Судом встановлено, що 31.03.2021 між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] укладено договір позики, у тому числі і на умовах фінансового кредиту №0662976687, який підписано позичальником [PERSON] шляхом підписання акцепту оферти від 31.03.2021 на укладання договору надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту №0662976687/2 від 31 березня 2021 року та отримання кредиту згідно Заявки - анкети №3563598 від 31 березня 2021 року, та надання згоди на використання при укладенні цього правочину одноразового ідентифікатора, в якості аналога власного підпису позичальника. На підтвердження підписання відповідачем договору електронним підписом до матеріалів позовної заяви додано довідку про ідентифікацію, складену ТОВ «Інфінанс», згідно з якою [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , акцепт договору №0662976687 від 31.03.2021 здійснив одноразовим ідентифікатором «6d9v6w» 31.03.2021, який відправлено на номер мобільного телефону [NUMBER] . Пропозицію укласти договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0662976687/2 від 31 березня 2021 року (оферта) та надання кредиту згідно Заявки - анкети №3563598 від 31 березня 2021 року від ТОВ «Інфінанс» підписано директором ТОВ «Інфінанс» Балабко О.О. електронним підписом одноразового ідентифікатора «2L3Z8W». Предметом договору є надання товариством клієнту кредиту в розмірі 4050 грн. Строк користування кредитом становить 30 днів. Строк дії договору 3 роки. Договором передбачена відсоткова ставка 1,75 % за один день користування кредитом, застосовується за умови належного виконання умов договору та відсутності пролонгації. Річна відсоткова ставка становить 638,75%, застосовується за умови належного виконання умов договору та відсутності пролонгації. Загальна вартість кредиту у грошовому вираженні становить 2126,25 грн, за умови належного виконання умов договору та відсутності пролонгації. Договором передбачена номінальна відсоткова ставка 1,75% за один день користування кредитом, застосовується у випадках передбачених Правилами. Номінальна річна відсоткова ставка становить 638,75%, застосовується у випадках передбачених Правилами. Загальна вартість кредиту у грошовому вираження становить 2126,25 грн, при використанні номінальної відсоткової ставки. Максимальна відсоткова ставка 3,5% за один день користування кредитом застосовується за умови неналежного виконання умов договору. Максимальна річна відсоткова ставка 1277,5%, застосовується за умови неналежного виконання умов договору. Загальна вартість кредиту у грошовому вираженні становить 4252,50 грн, за умови неналежного виконання умов договору. Акцептуючи оферту, відповідач підтвердив, що перед укладенням договору повністю ознайомився з Правилами, викладеними на веб-сайті товариства, проектом договору і який відповідає умовам даного договору, та погоджується з ними. В Заявці-Анкеті №3563598 від 31.03.2021 позичальником [PERSON] , крім іншого, зазначені ідентифікаційні та особисті дані, контактна інформація, а також сума кредиту - 4050 грн., термін кредиту - 30 днів, спосіб отримання кредиту - платіжна картка та реквізити банківської платіжної картки. В якості доказу про перерахування відповідачу кредитних коштів позивачем було надано до суду квитанцію про сплату №84765033 від 31.03.2021, з якої вбачається, що ТОВ «Інфінанс» через сервіс онлайн платежів «iPay.ua» 31.03.2021 (в день укладання сторонами договору позики) на картковий рахунок № [NUMBER] (збігаються з першими та останніми цифрами номеру картки, яка була зазначена в заявці-анкеті на отримання кредиту) було перераховано грошову суму в розмірі 4050,00 грн. 22.06.2022 між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №22/06-22, відповідно до умов якого ТОВ «Інфінанс» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Інфінанс» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 22.06.2022 до Договору факторингу №22/06-22 від 22.06.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором позики №0662976687/2 в сумі 48630,53 грн., з яких: 4050,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 44580,53 грн. - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. - сума заборгованості за пенею. Така ж сума заборгованості міститься у в розрахунку первісного кредитора, який доданий позивачем до позовної заяви. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку, суд вважає позов ТОВ «ФК «ЄАПБ» таким, що підлягає частковому задоволенню. Так, суд виходить з того, що сторони є вільними в укладанні договору та визначенні його умов. При цьому договір, укладений в інформаційно-телекомунікаційній системі шляхом обміну електронними повідомленнями, з підписанням електронним цифровим підписом, електронним підписом з одноразовим ідентифікатором або іншим аналогом власноручного підпису, відповідно до ст.207 ЦК України, а також Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. В даній справі судом встановлено, що договір позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0662976687/2 від 31.03.2021 між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] укладено в електронному вигляді, зокрема, із застосуванням позичальником електронного підпису одноразовим ідентифікатором «6d9v6w», відповідно до вимог частини 6 та 8 ст.11 і ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що сторони досягли усіх істотних умов та уклали договір. У вказаному договорі сторонами погоджено суму і строк кредиту, сплату відсотків за користування кредитними коштами, розмір і тип процентної ставки тощо. При цьому акцептуючи оферту відповідач підтвердив, що перед укладенням договору повністю ознайомився з Правилами, викладеними на веб-сайті товариства, проектом договору і який відповідає умовам даного договору, та погоджується з ними. Договір позики №0662976687/2 від 31.03.2021 у судовому порядку не оскаржувався, є чинним та таким, що підлягає виконанню. Також суд вважає доведеною обставину отримання відповідачем [PERSON] грошових коштів у порядку та на умовах, що визначені укладеним договором, але останній взяті на себе зобов`язання не виконав, у передбачені в договорі строки грошові кошти у сумі 4050,00 грн не повернув та проценти за користування кредитом не сплатив, у зв`язку з чим виникла заборгованість. Розрахунок заборгованості, який проведений первісним кредитором, в частині заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 4050,00 грн, відповідає умовам договору та відповідачем не спростований. Позивач, крім заборгованості за основним боргом, просить стягнути заборгованість за процентами за користування кредитними коштами. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, дійшла висновку, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронюваних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. З наданих позивачем розрахунків вбачається, що загальний розмір заборгованості по процентам, яку ТОВ «ФК «ЄАПБ» просить стягнути з [PERSON] , складає 44580,53 грн та така заборгованість нарахована на дату відступлення права вимоги станом на 22.06.2022. При цьому відповідно до умов укладеного 31.03.2021 між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] договору позики №0662976687, сторони визначили строк користування кредитними коштами тривалістю 30 днів. Після спливу зазначеного строку право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування позикою, а також інші платежі за цим договором, припинилося. Доказів продовження сторонами строку користування кредитними коштами позивач суду не надав, і матеріали справи таких відомостей не містять. Водночас сума нарахованих процентів, заявлених позивачем до стягнення у розмірі 44580,53 грн, більш ніж у одинадцять разів перевищує суму основного боргу в розмірі 4050,00 грн. При цьому вимоги про стягнення грошових коштів відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України позивачем заявлено не було. З урахуванням викладеного, сума процентів, яку [PERSON] зобов`язаний сплатити за користування позикою в розмірі 4050,00 грн у межах визначеного договором строку кредитування тривалістю 30 днів, з урахуванням неналежного виконання умов договору, становить 4252,50 грн, що розраховано як: 4050,00 грн ? 3,5 % ? 30 днів. Саме ця сума (4252,50 грн) зазначена в Акцепті оферти від 31.03.2021 як загальна вартість кредиту у грошовому вираженні, за умови неналежного виконання умов договору. Суд зауважує, що у споживача, підписуючи договір складений фінансовою компанією та обтяжений великою кількістю умов та юридичних термінів, не могло виникнути іншого висновку про розмір процентів, які підлягають сплаті за користування кредитними коштами у разі неналежного виконання ним умов кредитування. Також суд враховує, що відбулась заміна кредитора, до позивача перейшли права ТОВ «Інфінанс», і позивач має право вимагати від [PERSON] сплати заборгованості за договором. На підставі викладеного, враховуючи, що фактично отримані грошові кошти в добровільному порядку відповідачем не повернуті, а проценти за користування кредитом не сплачені, що останнім не спростовано, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за основною сумою боргу у розмірі 4 050,00 грн, за процентами у розмірі 4 252,50 грн, а всього 8 302,50 грн, частково задовольнивши позовні вимоги. Крім того, згідно з ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених вимог, а саме у розмірі 516,88 грн з розрахунку: 8302,50 грн х 100% : 48630,53 грн = 17,07%; 17,07% х 3028 грн : 100 = 516,88 грн.

Outcome: partial