Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-10 00:00:00

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі АТ «А-Банк») звернулося в суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 171490,52 грн. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 10 травня 2024 року [PERSON] та АТ «А-Банк» уклали кредитний договір № АВН0СТ155101715327607507 відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 100000 грн. строком на 60 місяців (до 9 травня 2029 року) зі сплатою процентів у розмірі 85% річних. Позивач, надавши відповідачу кредит, свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі. У порушення умов договору [PERSON] свої зобов`язання не виконав, своєчасно не надавав грошові кошти для погашення кредиту, внаслідок чого станом на 12 листопада 2025 року утворилася заборгованість у розмірі 171490,52 грн., з яких: 92557,22 грн. тіло кредиту, 70278,77 грн. проценти, 8654,53 грн. пеня. Тому заявлено АТ «А-Банк» позов до суду. Представник позивача АТ «А-Банк», будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи (про що свідчить довідка про доставку електронного документа) в судове засідання не з`явився. До позовної заяви представник позивача Шкапенко О.В. додав клопотання про підтримання позову та розгляд справи у відсутності представника АТ «А-Банк». Відповідач [PERSON] , якому у встановленому порядку надсилався виклик до суду, в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомляв, відзиву на позов не подав. Місцеперебування відповідача суду невідоме і надійшли відомості щодо виклику [PERSON] у порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України (далі ЦПК), за зареєстрованим місцем проживання (ч. 10 ст. 130 ЦПК). Процесуальні дії у справі 22 грудня 2025 року ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області справу передано за підсудністю до Рожищенського районного суду Волинської області. 19 січня 2026 року відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач проти такого вирішення справи не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини справи, встановлені судом 10 травня 2024 року [PERSON] шляхом накладення електронного підпису підписав заяву про надання послуги «Швидка готівка» № АВН0СТ155101715327607507 та погодився, що вона разом з умовами та правилами надання банківських послуг і таблицею обчислення загальної вартості кредиту становлять Договір (п. 18 заяви). У цій заяві відповідач висловив бажання отримати в АТ «А-Банк» кредит за послугою «Швидка готівка» в розмірі 100000 грн. (п. 4 заяви) на строк 60 місяців з 10 травня 2024 року по 9 травня 2029 року включно (п. 5 заяви) з фіксованою процентною ставкою 85% на рік (п. 6 заяви) та зазначив, що сума кредиту зараховується на платіжну картку № [NUMBER] (п. 9 заяви), а погашення заборгованості здійснюється шляхом зарахування коштів на рахунок [NUMBER] (п. 11 заяви). Розмір щомісячного платежу становить 7319,44 грн. (п. 7 заяви), а загальна сума до повернення з урахуванням суми кредиту, відсотків та комісій 438024,29 грн. (п. 10 заяви) (арк. спр. 9-10). Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит доведено до відома [PERSON] інформацію про дати платежів, кількість днів у розрахунковому періоді, суми платежів за розрахунковий період, проценти за користування кредитом, реальну річну процентну ставку та загальну вартість кредиту (арк. спр. 10 на звороті-11). Згідно з копією меморіального ордера № TR.36707527.35296.65455 10 травня 2024 року АТ «А-Банк» було видано [PERSON] кредит на суму 100000 грн. (арк. спр. 14). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором від 10 травня 2024 року № АВН0СТ155101715327607507 (арк. спр. 12 на звороті-13) та виписки по кредиту (арк. спр. 14 на звороті-15) заборгованість [PERSON] за наданим кредитом станом на 12 листопада 2025 року становить 171490,52 грн., з яких: 92557,22 грн. тіло кредиту, 70278,77 грн. проценти, 8654,53 грн. пеня. АТ «А-Банк» має право надавати банківські послуги, що підтверджується копіями виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, витягу з Державного реєстру банків, статуту АТ «А-Банк» (арк. спр. 21 на звороті-27). Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Відповідно до частин 1, 3 ст. 509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з ст. 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положенням ст. 610 ЦК передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Приписами ч. 1 ст. 1054 ЦК визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст. 1055 ЦК). Відповідно до частин 1, 2 ст. 207 ЦК правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Приписами ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Суд установив, що відповідач [PERSON] та АТ «А-Банк» 10 травня 2024 року, шляхом підписання заяви про надання послуги «Швидка готівка» № АВН0СТ155101715327607507, уклали договір, відповідно до умов якого АТ «А-Банк» надало відповідачу кошти в сумі 100000 грн. строком на 60 місяців зі сплатою процентів у розмірі 85% річних, а останній зобов`язався повернути кошти та сплатити проценти за користування ними. 10 травня 2024 року кредитні кошти перераховані відповідачу. Отже, факт отримання відповідачем коштів від АТ «А-Банк» суд вважає доведеним. У підписаному відповідачем кредитному договорі за заявою від 10 травня 2024 року № АВН0СТ155101715327607507 визначена сума кредиту, проценти за користування кредитними коштами, строк повернення коштів, а отже між сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов кредитного договору. Такий правочин, згідно з вимогами ст. 204 ЦК, створює презумпцію правомірності правочину і у зв`язку з цим, відповідно до ст. 629 ЦК, є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, за приписами ст. 526 ЦК, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, оскільки не повернув кредитору кредитні кошти та проценти за користування ними, внаслідок чого виникла заборгованість по кредитному договору за заявою від 10 травня 2024 року № АВН0СТ155101715327607507: 92557,22 грн. за тілом кредиту, 70278,77 грн. процентами. Згідно зі ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановленим цим Кодексом. Вказані обставини відповідач не спростував, інших розрахунків чи доказів про належне виконання умов договору суду не надав. Отже, суд вважає, що позов є обґрунтованим, позовні вимоги в цій частині є доведеними, а тому із [PERSON] підлягає стягненню заборгованість по кредитному договору за заявою від 10 травня 2024 року № АВН0СТ155101715327607507 за тілом кредиту та процентами. Щодо заявлених АТ «А-Банк» вимог про стягнення з [PERSON] пені в розмірі 8654,53 грн. суд зазначає таке. Приписами ч. 1 ст. 549 ЦК визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Водночас, відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Отже, виходячи із цих приписів, суд не вбачає підстав для стягнення з [PERSON] пені в розмірі 8654,53 грн. Розподіл судових витрат Відповідно до ст. 141 ЦПК стягненню із відповідача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог також підлягають документально підтверджені судові витрати позивача в справі у сумі 2300,07 грн., оскільки позовні вимоги задоволені судом на 94,95%.

Outcome: partial