Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

30.12.2025 року до суду надійшла позовна заява АТ «Універсал Банк» до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить суд стягнути з [PERSON] на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 12.12.2017 р. у розмірі 87269,68 грн. станом на 03.11.2025 р., яка складається з загального залишку заборгованості за тілом кредиту 87269,68 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що 12.12.2017 р. відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву про надання банківських послуг від 12.12.2017 р. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом відповідно до умов Договору, тому просить стягнути з нього заборгованість по кредитному договору в сумі 87269,68 грн. та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, в письмовій заяві просить розглядати справу за відсутності представника позивача, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву не надав, справа розглядається в порядку заочного провадження. В судове засідання сторони не з`явились, про час і місце судового засідання повідомлені. В зв`язку з чим справа розглядається відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у відсутність учасників справи та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов натспуного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець, взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей633,634 ЦК Україниможна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 2 ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Судом встановлено, що 12 грудня 2017 року між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг «monobank», згідно з умовами якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок шляхом підписання анкети-заяви, отримавши кредитну картку для користування кредитними коштами № [NUMBER] , тип картки чорна картка monobank. В матеріалах справи міститься копія анкети-заяви до договору про надання банківських послуг, яка містить анкетні дані [PERSON] та підписана ним (а.с. 21). Відповідач в підписаній нею анкеті-заяві до договору про надання банківських послуг просив відкрити поточний рахунок № [NUMBER] у гривні на його ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у додатку. Погодився, що анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. На виконання умов кредитного договору № б/н від 12 грудня 2017 року [PERSON] надано кредитну картку № [NUMBER] з терміном дії до 08/30, тип картки Чорна картка та відкрито картковий рахунок № [NUMBER] , що підтверджується довідкою про наявність рахунку від 03.11.2025 р., виданою Акціонерним товариством «Універсал Банк» (а.с. 19). Довідкою про розмір встановленого кредитного ліміту, виданою АТ «Універсал Банк», та довідкою про рух коштів по картці від 03.11.2025 р. підтверджується, що 12 грудня 2017 року позичальнику за карткою № [NUMBER] встановлений кредитний ліміт в розмірі 23000 грн., який 28.02.2018 р. збільшено до 50000 грн., 08.06.2018 р. до 70000 грн. (а.с. 20). Довідкою про рух коштів по картці від 03.11.2025 р. підтверджується, що [PERSON] використовував кредитні кошти, розраховувався кредитними коштами при здійсненні покупок, знімав готівку в банкоматах, а також погашав заборгованість за кредитним договором, що свідчить про дії, спрямовані на виконання умов кредитного договору. З долученого до матеріалів справи розрахунку заборгованості за договором № б/н від 12 грудня 2017 року, укладеним між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] , станом на 03 листопада 2025 року вбачається, що така складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 87269,68 грн. (а.с. 7-13). Разом з тим, у поданому банком розрахунку відображена процентна ставка (поточна) в розмірі 38,4 % річних, процентна ставка (прострочена) в розмірі 76,8 % річних, процентна ставка пені за порушення строків розрахунків в розмірі 76,8 % річних, за якою банк за період з 12 грудня 2017 року до 11 листопада 2022 року нараховував відсотки за користування кредитними коштами. З розрахунку заборгованості за договором № б/н від 12 грудня 2017 року, укладеним між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] , станом на 03.11.2025 р. вбачається, що за період з 12.12.2017 р. по 11.11.2022 р. з карткового рахунку відповідача списано відсотки за користування кредитними коштами на суму 119600,31 грн., яка включена банком до заборгованості відповідача за тілом кредиту. Позивач, обґрунтовуючи право нараховувати відсотки за користування кредитними коштами, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором № б/н від 12 грудня 2017 року, посилався на «Умови та правила обслуговування в АТ «Універсал Банк», «Тарифів банку з обслуговування чорної картки monobank», як невід`ємні частини кредитного договору, а також на «Паспорт споживчого кредиту чорної картки monobank». Однак надані позивачем «Умови та правил обслуговування в АТ «Універсал Банк», «Тарифи банку з обслуговування чорної картки monobank», та «Паспорт споживчого кредиту чорної картки monobank» не містять підпису відповідача, в тому числі і електронного підпису. За відсутності в матеріалах справи підтвердження із зазначенням дати та часу одержання відповідачем в електронному вигляді «Умов та правил надання банківських послуг», «Тарифів банку з обслуговування чорної картки monobank», та «Паспорту споживчого кредиту чорна картка monobank», у суду відсутні підстави вважати, що саме з наданими позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог Умовами, Тарифами та Паспортом споживчого кредиту було ознайомлено відповідача. Як вбачається з наданих позивачем «Умов та правил обслуговування в АТ «Універсал Банк», їхня редакція затверджена протоколом Правління № 46 від 24 листопада 2021 року та набуває чинності з 27 листопада 2021 року, тобто більш ніж через чотири роки після укладення кредитного договору, а відтак, на думку суду, не може бути частиною кредитного договору, укладеного 12 грудня 2017 року, в якій викладені його істотні умови. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме з цими «Умовами та правилами обслуговування в АТ «Універсал Банк», «Тарифами банку з обслуговування чорної картки monobank», та «Паспортом споживчого кредиту чорної картки monobank» відповідач ознайомився та погодився з ними, а також те, що вказані документи станом на 12 грудня 2017 року містили умови, зокрема й щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами, зазначені в цих документах, що додані банком до позовної заяви. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17, провадження № 14-131цс19, висловила правову позицію про те, що роздруківка із сайту позивача не може бути належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу «Умови та правила банківських послуг», відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи Банку» не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена щодо укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Оскільки анкета-заява від 12 грудня 2017 року не містить визначення домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, відсутні підстави для покладення на відповідача обов`язку зі сплати заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами, а відтак, безпідставним є списання банком з рахунку відповідача коштів в рахунок погашення неправомірно нарахованих відсотків за користування кредитом, та зарахування списаних коштів як заборгованість за тілом кредиту, в такий спосіб штучно збільшивши її розмір. Отже, нарахована сума заборгованості за тілом кредиту підлягає зменшенню за рахунок протиправно нарахованих та списаних банком відсотків. Позивач в позовній заяві просить стягнути з відповідача заборгованість за тілом кредиту в розмір 87269,68 грн. Як вбачається з інформації про рух коштів по картці від 03.11.2025 р. сума витрат [PERSON] за період з 12.12.2017 р. по 11.11.2022 р. становить 259770,99 грн., сума зарахувань за період з 12.12.2017 р. по 11.11.2022 р. становить 171627,71 грн. (а.с. 15-18). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором банком було нараховано 119600,31 грн. відсотків на залишок поточної заборгованості (а.с. 7-13). Отже, 259770,99 грн. (сума витрат [PERSON] за період з 12.12.2017 р. по 11.11.2022 р.) 171627,71 грн. (сума зарахувань за період з 12.12.2017 р. по 11.11.2022 р.) 119600,31 грн. (нараховано відсотків на залишок поточної заборгованості) = - 31457,03 грн. Відтак, у [PERSON] відсутня заборгованість за кредитним договором б/н від 12 грудня 2017 року. Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача. В цьому випадку суд вважає, що право позивача не було порушено, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог. У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, на підставі ст. 141 ЦПК України, судовий збір з відповідача не стягується.

Outcome: dismissed