Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-10 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №467046-КС-001 від 03.06.2023 у розмірі 28 251 грн 07 коп., яка складається з: 9 883,60 грн - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 17 751,47 грн - сума прострочених платежів по процентах; 616 грн - сума прострочених платежів за комісією. Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог 03.06.2023 між товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» та відповідачем [PERSON] укладено договір №467046-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало та надало відповідачу [PERSON] грошові кошти в розмірі 10 000 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] , яку відповідач вказав при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті. Проте відповідач [PERSON] належним чином взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, дише 16.06.2023 здійснив часткоу оплату на погашення кредитної заборгованості у розмірі 2 630 грн через платіжну систему «Platon». Таким чином, зробивши платіж з метою виконання умов договору, [PERSON] вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. Станом на 02.11.2023 заборгованість за кредитним договором №467046-КС-001 від 03.06.2023 становить 28 251 грн 07 коп., яка складається з: 9 883,60 грн - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 17 751,47 грн - сума прострочених платежів по процентах; 616 грн - сума прострочених платежів за комісією. Стислий виклад позиції відповідача Відповідач скористався своїм правом відповідно до ст.178 ЦПК України та на адресу суду надіслав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що між товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» та ним не було укладено письмового договору, оскільки останній не звертвся за наданням кредиту. На його мобільний телефон надійшло смс-повідомлення про те, що на його рахунок, який відкритий у АТ КБ «Приватбанк» надійшли грошові кошти від ТОВ «Бізнес Позика», які в подальшому були переведені на рахунок невідомої особи. В подальшому відповідачу стало відомо про оформлення на його імя кредитів в різних фінансових установах. У звязку з чим відповідач звернувся до правоохоронних органів з заявою за фактом вчинення відносно нього шахрайських дій та відкрито кримінальне провадження, яке кваліфіковано за ч.1 ст.190 КК України. Рух справи у суді 20.11.2023 року товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.11.2023 року матеріали цивільної справи №495/12530/23 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, передані на розгляд судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Анісімової Н.Д.. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21.11.2023 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Згідно розпорядження щодо призначення повторного автоматичного розподілу справи №1279 від 20.05.2025 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.05.2025 року матеріали цивільної справи №495/12530/23 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, передані на розгляд судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Гелла С.В.. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21.05.2025 року справа прийнята до свого провадження та призначена до судового розгляду. Представник позивача у судове засідання не зявився, але надав заяву про розгляд справи у відсутність представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі посилаючись на обставини, які зазначені в позові, просив задовольнити та прийняти до уваги відповідь на відзив. Відповідач у судове засідання не зявився, повідомлявся, причини неявки суду не відомі, будь-яких заяв або клопотань до суду не надходило. При ухвалені рішення просив врахувати відзив та просив відмовити у задоволенні позову. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, відзив, суд встановив наступні обставини та дійшов до наступного висновку. Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування 03.06.2023 між товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» та відповідачем [PERSON] укладено договір №467046-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». При оформленні кредиту через Українське бюро кредитних історій (УБКІ) було перевірено, що фінансовий номер телефону 0 (67)536-35-58 належить особисто відповідачу [PERSON] , що підтверджується витягом з УБКІ. Відповідно до ч.4 ст.14 Закону України «Про електронну комерцію», ідентифікація особи за допомогою електронного підпису, визначеного статтею 12 цього Закону, має здійснюватися під час кожного входу в інформаційну систему суб`єкта електронної комерції. Під час входу в інформаційно-телекомунікаційну систему кредитора, позичальник використав номер телефону [NUMBER] , самостійно визначений ним як фінансовий. Інформаційно-телекомунікаційна система кредитора, а саме особистий кабінет позичальника https://my.bizpozyka.com/, знаходиться на офіційному сайті товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» https://bizpozyka.com/. Таким чином, позичальник за допомогою одноразового ідентифікатора, відправленого йому на його номер телефону 0 [NUMBER] , визначений ним як фінансовий, належним чином, відповідно до ч.4 ст.14 ЗУ «Про електронну комерцію» ідентифікувався в інформаційній системі кредитора - особистому кабінеті, де і підписав договір. Відповідачу [PERSON] до укладення договору було надано Паспорт споживчого кредиту, ознайомлено з договором та Правилами надання кредитів, а також надано інформацію, зазначену в ч.2 ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до укладення кредитного договору №467046-КС-001 надало відповідачу Паспорт споживчого кредиту з усією інформацією передбаченою ст.9 Закону України «Про споживче кредитування». Відповідач ознайомився з Паспортом споживчого кредиту та підписав його одноразовим ідентифікатором «UA-1942», що підтверджується візуальною формою послідовності дій, щодо укладення електронного договору №467046-КС-001. Відповідно до абз.2 ч.2 ст.9 Закону України «Про споживче кредитування», зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачуз а спеціальною формою (Паспорт споживчого кредиту), встановленою у додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію») із зазначенням датинадання такої інформації та термінуїї актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договорупро споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті». Також, товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до укладення кредитного договору №467046-КС-001 надало відповідачу в електронній формі, у тому числі шляхом надання клієнту доступу до такої інформації на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги до інформаціївизначеної ч.2 ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг. Зазначена інформація розміщена на сайті товариства в розділі «Публічна інформація про компанію» https://bizpozyka.com/ua/publychnaya-ynformatsyya-o-kompanyy-novaya-stranytsa. Крім того, на сайті товариства https://bizpozyka.com/ua клієнтам доступний клікабельний кредитний калькулятор та в розділі «Умови кредитування для фізичних осіб» клієнтам доступні всі типові Правила кредитування, кредитні договори, додаткові угоди, інформація про істотні характеристики послуги з надання мікрокредиту, споживчого кредиту, Паспорт споживчого кредиту та попередження про можливі наслідки згідно із законодавством України для споживачів у разі користування фінансовою послугою товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика». В пункті 7 кредитного договору №467046-КС-001 позичальник підтверджує, що: 7.3.1. до укладання договору позичальник отримав від кредитодавця (в т.ч. кредитного посередника) інформацію та документи, надання яких передбачені законодавством України, зокрема передбачену статтею 9 Закону України «Про споживче кредитування», Паспорт споживчого кредиту, ч.2 ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», а також про умови договору і Правила, що розміщені на сайті кредитодавця; 7.4.4 позичальник ознайомлений з договором та Правилами, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань та погоджується неухильно дотримуватись їх та, відповідно, уклав договір; 7.4.5 позичальник до моменту укладення цього договору отримав всю необхідну інформацію про кредитного посередника кредитодавця відповідно до статті 6 Закону України «Про споживче кредитування»; 7.4.6 позичальник отримав від кредитодавця всі документи та інформацію, які позичальник запросив у кредитодавця до моменту укладення договору. Після укладення кредитного договору №467046-КС-001, договір разом з Правилами надання споживчих кредитів та таблицею обчислення вартості кредиту були відправлені відповідачу на його електронну пошту [INFO] , що підтверджується паперовою копією веб-сторінки з електронної пошти info@bizpozyka.com та візуальною формою послідовності дій, щодо укладення електронного договору №467046-КС-001. Візуальна форма послідовності дій є належним та допустимим доказом, оскільки передбачена нормами діючого законодавства. Згідно ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За приписами ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно положень ч.1, 2 ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч.1, 2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За умовами ч.1 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. За змістом статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті (частина 3). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах (частина 4). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним (частина 5). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6). За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно п.6, 12 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовийідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Отже, із змісту вищенаведених положень Закону випливає, що електронний договір може бути підписаний стороною за допомогою одноразового ідентифікатора, отримання якого є неможливим без прийняття особою пропозиції укласти електронний договір. Тобто без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Відповідач не заперечує обставину наявності у нього власного електронного кабінету на сайті товариства, обставину надання персональних даних щодо паспорту коду, електронної пошти, а також вказання номеру банківського рахунку для перерахування грошових коштів та іншого. Отже, доводи відповідача щодо неукладеності договору внаслідок неотримання оферти не заслуговують на увагу з огляду на конструкцію статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», яка визначає поняття одноразового ідентифікатора, який може бути отриманий особою лише після прийняття оферти, а також з урахуванням часткового повернення відповідачем кредитних коштів Стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростуванняпрезумпціїправомірності договорувсі права, набуті сторонами правочинуза ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладеннядоговору, підлягають виконанню». У даній справи дійсність договору про надання кредиту №467046-КС-001 від 03.06.2023 стороною відповідача не спростована жодним рішенням суду про визнання правочину недійсним, а тому договір про надання кредиту№467046-КС-001 від 03.06.2023 вважається таким, що укладений, а отже створює права та обов`язки для його сторін. Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало та надало відповідачу [PERSON] грошові кошти в розмірі 10 000 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] , яку відповідач вказав при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті. Проте відповідач [PERSON] належним чином взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, дише 16.06.2023 здійснив часткоу оплату на погашення кредитної заборгованості у розмірі 2 630 грн через платіжну систему «Platon». Таким чином, зробивши платіж з метою виконання умов договору, [PERSON] вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду викладеній у Постанові від 23.12.2020 по справі №127/23910/14-ц, а саме: «часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу». Станом на 02.11.2023 заборгованість за кредитним договором №467046-КС-001 від 03.06.2023 становить 28 251 грн 07 коп., яка складається з: 9 883,60 грн - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 17 751,47 грн - сума прострочених платежів по процентах; 616 грн - сума прострочених платежів за комісією. Крім того, твердження відповідача про те, що спірний договір укладено невідомою особою, з незаконним використанням його персональних даних, тобто відповідач є жертвою шахрайських дій, в судовому засіданні належними доказами не підтверджено. Так, сам по собі витяг з ЄРСР, без кінцевого обвинувального рішення у кримінальному провадженні, цього не підтверджує. А тому, враховуючи наведене, суд вважає, що в межах заявлених позовних вимог позов слід задовольнити і стягнути з відповідача [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованість за кредитним договором №467046-КС-001 від 03.06.2023 у розмірі 28 251 грн 07 коп., яка складається з: 9 883,60 грн - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 17 751,47 грн - сума прострочених платежів по процентах; 616 грн - сума прострочених платежів за комісією. Судові витрати в частині сплати судового збору слід покласти на відповідача.

Outcome: approved