Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

Короткий виклад позовних вимог Позивач звернувся до суду про стягнення з [PERSON] заборгованості по оплаті за спожиті житлово-комунальні послуги в сумі 30 591,84 грн та судовий збір у розмірі 2422,40 гривень, посилаючись на невиконання споживачем свого зобов`язання по сплаті наданих послуг та стягнення судових витрат. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 09.10.2023 на підставі Акту передачі в експлуатацію, будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , був переданий в управління ТОВ «БОНА ВІТА МОДЕРН». Позивач, як обслуговуюча компанія на підставі укладених договорів із постачальниками комунальних послуг забезпечує обслуговування, експлуатацію та поточний ремонт будівлі, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, нараховує та збирає плату за надані житлово-комунальні послуги із співвласників будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , таким чином, ТОВ «БОНА ВІТА- МОДЕРН», у відповідності до законодавства України, фактично здійснює управління будинком. Відповідно до умов п. 4.2.9. укладеного Договору купівлі-продажу майнових прав, відповідач є власником нежитлового приміщення №1070 та нежитлового приміщення №1129, за адресою: [ADDRESS] , Відповідач взяв на себе зобов`язання відшкодовувати витрати за експлуатацію вказаного об`єкта нерухомості за весь час дії Договору. 05.10.2023 року Державною інспекцією архітектури та містобудування України видано сертифікат, яким засвідчено відповідність закінченого об`єкта будівництва житлового комплекту за вказаною адресою. Позивачем надаються комунальні послуги у повному обсязі, проте, Відповідач ухиляється від їх сплати і станом на момент звернення із даною позовною заявою, загальний розмір боргу становить 30 591,84 грн. У зв`язку з викладеним позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх порушених прав та інтересів та просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на свою користь заборгованість зі сплати житлово-комунальних послуг у розмірі 30 591,84 гривень, та понесені судові витрати: судовий збір у розмірі 2422,40 гривень та витрати на правничу допомогу у розмірі 2000 гривень. Відзив на позовну заяву Правом подання відзиву сторона відповідача не скористалась. Процесуальні дії та рух справи Позивач через свого представника адвоката Василович А.М. звернувся до Київського районного суду м. Одеси з вказаним позовом. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільна справа розподілена судді Скриль Ю.А. Відповідно до інформації з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери щодо отримання інформації про внутрішньо переміщену особу від 01.12.2025 №2069375, адреса фактичного проживання відповідача [PERSON] , [INFO] : [ADDRESS] . Відповідно до договору №КПИП-180165 купівлі-продажу майнових прав від 17.12.2021 відповідач [PERSON] , [INFO] , є власником нежитлового приміщення №9 (будівельний), загальною площею 33,37кв.м., 24 поверсі у будівлі за адресою: [ADDRESS] (секція 1.2.9 будівельна адреса). Разом з тим, приписами ч.1 ст.30 ЦПК України визначено зокрема, що позови, які виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Згідно з матеріалів справи, заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги та послуги з утримання будинку та прибудинкової території виникла за адресою: [ADDRESS] , яка належить до території Київського району міста Одеси. Відповідно до правових позицій Великої Палати Верховного Суду, викладених у постановах від 07.07.2020 у справі № 910/10647/18) та від 16.02.2021 у справі № 911/2390/18, виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном. Отже, справа підсудна Київському районному суду на підставі частини 1 статті 30 ЦПК України. Ухвалою судді від 03.12.2025 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін за наявними матеріалами у справі. Відповідачу визначений п`ятнадцятиденний строк з дня отримання даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Копію ухвали про відкриття провадження у справі надіслано за зареєстрованим місцем проживання відповідача. Згідно з Довідкою АТ «Укрпошта» про причини повернення поштового відправлення, останнє повернулось на адресу суду з відміткою від 16.12.2025 «адресат відсутній за вказаною адресою», що є належним повідомленням відповідача про розгляд справи. Представник позивача у позовній заяві зазначив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення. З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності відзиву на позов та заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою представника позивача, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Встановлені фактичні обставини Суд установив, що 05.09.2023 Держаною інспекцією архітектури та містобудування України видано сертифікат №ІУ123230928113, яким засвідчено відповідність закінченого будівництвом об`єкта, розташованого за адресою: [ADDRESS] , та згідно проектній документації підтверджено його готовність до експлуатації. 22.06.2023 зареєстровано ТОВ «БОНА ВІТА МОДЕРН», код ЄДРПОУ 44996479, що підтверджується відповідним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. ТОВ «БОНА ВІТА МОДЕРН» здійснює управління багатоквартирного житлового комплексу з вбудовано-прибудованими приміщеннями соціально-побутового, торговельного, адміністративного призначення та об`єктами соціальної інфраструктури за адресою: м. Одеса, Київський р-н, вул. Івана Франка, 40, корпус 1, коригування, житлові секції 1.1-1.4., підземний паркінг №1 , що підтверджується актом передачі в управління ТОВ «БОНА ВІТА МОДЕРН» від 09.10.2023 року. Також, як вбачається на виконання вищевказаних цілей, для надання/забезпечення надання послуг, у тому числі житлово-комунальних і виконання робіт за цінами (вартістю) до будинку, за адресою: [ADDRESS] , наявні укладені наступні договори, а саме: - типовий договір №11022 від 29.11.2023 року, укладений між ТОВ «Інфокс» та ТОВ «БОНА ВІТА - МОДЕРН»; - договір про надання охоронних послуг №91/09 від 01.09.2024 року, укладений між ПП «Агентство безпеки [PERSON] » та ТОВ «БОНА ВІТА - МОДЕРН»; - договір про постачання електричної енергії споживачу №01-7164S-ПВЦ від 07.11.2023 року, укладений між ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія» та ТОВ «БОНА ВІТА - МОДЕРН»; - договір про надання послуг №10/23 від 01.10.2023 року, укладений між фізичною особою-підприємцем [PERSON] та ТОВ «БОНА ВІТА - МОДЕРН»; - договір на вивіз твердих побутових відходів №672ожп 92 від 09.02.2024 року, укладений між ТОВ «Кліар-Сіті» та ТОВ «БОНА ВІТА - МОДЕРН». Також судом встановлено, що 17.12.2021 року між ТОВ «Стікон» та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу майнових прав №КПИП-180166, у відповідності до якого останній купує майнові права на нежитлове приміщення №26 (будівельний), загальною площею 33,37 кв.м., на 24 поверсі, за адресою: [ADDRESS] (будівельна адреса). Вказаним договором купівлі-продажу майнових прав №КПИП-180166 від 17.12.2021 року, визначено графік відповідачу зі сплати коштів за придбання майнових прав на вищевказані нежитлові приміщення. Відповідно до пунктом 4.1.8. договору купівлі-продажу майнових прав №КПИП-180166 від 17.12.20219 року передбачено, що після перерахування грошових коштів у сумі зазначеній в п. 2.1. вказаного договору та прийняття в експлуатацію об`єкту капітального будівництва, передати по Акту приймання-передачі покупцю майнові права на об`єкт нерухомості. Відповідно до п. 4.2.9 відсутність договору не звільняє Покупця від розрахунків по житлово-комунальним платежам з моменту передачі Обєкта капітального будівництва управляючій компанії. Постачальником житлово-комунальнихпослуг послуг з утримання будинку і прибудинкової території за адресою: [ADDRESS] , є ТОВ «Бона Віта-Модерн». [PERSON] є власником майнових прав на нежитлове приміщення №1070 та нежитлове приміщення №1129 за адресою: [ADDRESS] , та є споживачем комунальних послуг за вказаною адресою. Згідно з довідкою про заборгованість за житлово-комунальні послуги власника [PERSON] нежитлових приміщеннь №1070 та №1129 за адресою: [ADDRESS] , за період з 01.01.2024 по 01.11.2025 складає 30 591,84 грн, по приміщенню №1070 14 573,28 гривень та по приміщенню №1129 16 018,56 гривень. Від виконання своїх зобов`язань у добровільному порядку відповідач ухиляється, що і стало підставою позивача для звернення до суду. Мотиви суду Відповідно до ст.ст. 15,16 ЦК України, ст.ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до п.п. 6, 13 ст.1 Законом України «Про житлово-комунальні послуги» споживач житлово-комунальних послуг (далі ц споживач) це індивідуальний або колективний споживач. Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг (п. 5 ст. 1 Законом України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є споживачі (індивідуальні та колективні), управитель, виконавці комунальних послуг. Пунктом 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено зобов`язання споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ст. 9, 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Відсутність між сторонами договору не може слугувати підставою для звільнення споживача від оплати отриманих послуг (постанова КЦС Верховного Суду від 20.11.2024 в справі №463/6799/18). Верховним Судом у постанові від 07 липня 2020 року у справі № 712/8916/17 зроблено висновок про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Згідно зі ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник, при чому виробник послуг може бути і їх виконавцем. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору, (частина 1 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно з ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Як встанволено судом, [PERSON] є власником майнових прав на нежитлове приміщення №1070 та нежитлове приміщення №1129 за адресою: [ADDRESS] , та є споживачем комунальних послуг за вказаною адресою. Згідно з довідкою про заборгованість за житлово-комунальні послуги власника [PERSON] нежитлових приміщеннь №1070 та №1129 за адресою: [ADDRESS] , за період з 01.01.2024 по 01.11.2025 складає 30 591,84 грн, по приміщенню № 1070 14 573,28 гривень та по приміщенню №1129 16 018,56 гривень. Докази, які б свідчили про сплату відповідних платежів та/або погашення заборгованості, про яку зазначає позивач, у матеріалах справи відсутні, сторона відповідача власних розрахунків не надала, твердження та докази позивача не спростувала. Відповідно до ст.ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідач обґрунтованих заперечень проти позову не подав, доказів на спростування отримання послуг та спростування позиції позивача не надав. Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на викладене, суд дійшов висновку про доведеність позовних вимог,Ю які підлягають задоволенню в повному обсязі. Розподіл судових витрат Відповідно ст. 264 ЦПК України, суд під час ухвалення рішення вирішує, у тому числі, і питання щодо розподілу судових витрат. Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Позивачем, окрім ордеру та свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, не надано інших доказів щодо витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн., тому суд вважає, що в цій частині позовних вимог слід відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Ураховуючи наявність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі, судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved