Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

У грудні 2025 року через систему «Електронний суд» товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» (далі ТОВ «ФК «Фінтраст капітал») звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому зазначено, що 23 листопада 2023 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (далі ТОВ «Авентус Україна») та відповідачем було укладено договір №7301028 про надання споживчого кредиту за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем. За умовами укладеного договору ТОВ «Авентус Україна» надало відповідачу грошові кошти у сумі 5000,00 грн, строком на 360 днів, погодили періодичність платежів зі сплати процентів кожні 15 днів та стандартну процентну ставку в розмірі 1,99 % в день. Посилаючись на те, що [PERSON] умови укладеного договору не виконує, а також на те, що ТОВ « ФК «Фінтраст капітал» набуло право вимоги по вказаному договору, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 22890,24 грн; з яких 4994,50 грн заборгованість по тілу кредиту, 6465,89 грн заборгованість по процентах за користування кредитом, 11429,85 грн заборгованість по нарахованих позивачем процентах за 115 календарних днів. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідач своїм правом подати відзив не скористався. Дослідивши матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 23 листопада 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» і [PERSON] укладено договір №7301028 про надання споживчого кредиту, відповідно до пункту 1.3 якого відповідач отримала грошові кошти в сумі 5000,00 грн, строком на 360 днів (пункт 1.4 договору), з фіксованою стандартною процентною ставкою за користування кредитом 1,99 % в день та зниженою процентною ставкою 0,01 в день (пункт 1.5 договору). За змістом пункту 1.1 договору, укладення договору здійснюється за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація споживача здійснюється при вході споживача в електронний кабінет, шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. 23 листопада 2023 року відповідач шляхом власноручного введення одноразового ідентифікатора С1876, отриманого від позивача, прийняв публічну пропозицію (оферту) та підписав кредитний договір та паспорт споживчого кредиту, тобто договір вважається укладеним у відповідності до статті 11 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до інформації акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» від 15 січня 2026 року та повідомлення товариства з обмеженою відповідальністю «Пейтек Україна» від 9 серпня 2024 року № 20240809-2.7 23 листопада 2023 року о 16 год 23 хв на картку № [NUMBER] , яка зазначена в пункті 2.1 договору, було перераховано відповідачу 5000,00 грн. 25 липня 2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» було укладено договір факторингу №25.07/24-ф, відповідно до якого ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» права грошової вимоги, зокрема, за договором №7301028 про надання споживчого кредиту. ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» змінило найменування товариства на ТОВ «ФК «Фінтраст капітал» згідно рішення №251124/1 від 25 листопада 2024 року. Відповідно до розрахунків заборгованості, який зазначений в позовній заяві, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором утворилась заборгованість в сумі 22890,24 грн; з яких 4994,50 грн заборгованість по тілу кредиту, 6465,89 грн заборгованість по процентах за користування кредитом, 11429,85 грн заборгованість по нарахованих позивачем процентах за 115 календарних днів. Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, доказів належного виконання зобов`язань за договором не надано. Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України.) Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до частин 7 та 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. За змістом статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статті 11 цього Кодексу. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК встановлює принцип обов`язковості виконання договору. Згідно частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Частиною 2 статті 1056-1 ЦК України встановлено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. [PERSON] , будучи вільним в укладенні кредитного договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, будучи обізнаним з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, підписавши електронним підписом одноразовим ідентифікатором кредитні документи, погодив, таким чином, умови сплати процентів за користування кредитними коштами. Відповідно до частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, доказів належного виконання зобов`язань за договором не надано. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно статті 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. На підтвердження понесення позивачем витрат на правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн, представником позивача до суду надано договір про надання правової допомоги №10/12-2024 від 10 грудня 2024 року, заявка №13797 на виконання доручення від 17 листопада 2025 року, копія рахунку на оплату №13797-16/12-2025 від 16 грудня 2025 року, копію акту 13797 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 16 грудня 2025 року. Відповідно до частини 1 та 2 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 137 ЦПК України). Згідно розрахунку на оплату від 16 грудня 2025 року вартість послуг становить 10000,00 грн. Водночас, у вартість виконаних робіт адвокатом включено представництво інтересів під час здійснення судового провадження, в тому числі участь в судових засіданнях, вартістю 1640,00 грн, підготовку декількох позицій на підставі вивченого питання для ефективного захисту права та інтересів клієнта вартістю 840,00 грн, письмову юридичну консультацію, складання письмового консультаційного висновку з посиланням на вимоги чинного законодавства з урахуванням сталої судової практики та обраної клієнтом позиції захисту прав та інтересів вартістю 840,00 грн, складання та оформлення процесуальних документів необхідних для розгляду цивільної справи в суді першої інстанції (відповідь на відзив, письмові пояснення, заяви (клопотання) вартістю 1640,00 грн, враховуючи, що розгляд справи було здійснено в порядку спрощеного позовного провадження за наявними матеріалами справи, та доказів надання вищевказаних послуг матеріали справи не містять, суд не вбачає підстав для відшкодування цих витрат. Згідно частини 6 статті 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. За таких обставин, враховуючи, що витрати на участь в судових засіданнях не знайшли свого підтвердження, суд стягує з відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 5040,00 грн, оскільки вони підтвердженні документально та від відповідача не надходило клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2422,40 грн.

Outcome: approved