Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

Заявник [PERSON] в інтересах якої діє представник [PERSON] звернулася до суду з вказаною заявою, мотивуючи тим, що їй належить Державний акт про право власності на земельну ділянку серії ЯК № 192052, в якому невірно вказано прізвище " [PERSON] ". Акт зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право користування землею, договорів оренди землі за № 712518441003829 та виданий 06 червня 2012 року. Згідно з паспортом [NUMBER] виданого 05.12. 2001 року Соснівським РВ УМВС України у Черкаській області її прізвище " [PERSON] ". Причиною невірного зазначення прізвища вважає граматичну помилку працівників Держкомзему у Чорнобаївському районі. Внаслідок вказаної помилки у неї виникли невідповідність між документом, що посвідчує її особу та даним правоустановлюючим документом, виданим на її ім"я. Крім того, внаслідок помилки вона позбавлена можливості розпорядитись земельною ділянкою, що належить на праві приватної власності. Отримати новий державний акт не має можливості, оскільки відповідно до Закону України " Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень ", речові права та їх обтяження на земельну ділянку реєструються у Державному реєстрі права власності. Просить суд встановити факт належності їй [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 192052, виданого відділом Держкомзему в Чонобаївському районі на ім"я " [PERSON] ". 19 січня 2026 судом постановлено ухвалу, якою заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено судове засідання для розгляду справи по суті . Заявник у судове засідання не з`явилася, про дату,час та місце засідання повідомлена належним чином. Представник заявника [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце засідання повідомлений належним чином, подав до суду клопотання, про розгляд справи за відсутності заявника та його представника, просив заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, задовольнити у повному обсязі. Представник заінтересованої особи Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області у судове засідання не з`явилася, про дату,час та місце засідання повідомлена належним чином, подала до суду заяву, у якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, та в письмових поясненнях зазначала, що за даними Головного управління наявний запис із книги записів про державну реєстрацію державного акта на право власності на земельну ділянку фізичної особи від 06 червня 2012 року, в якому міститься інформація , що земельна ділянка з кадастровим номером 71225184400:06:000:0138 площею 0,0494 га з цільовиим призначенням- для ведення садівництва, розташована в адміністративних межах Крутьківської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області. У відомостях про власника земельної ділянки вказане прізвище - [PERSON] . Крім того, наявна копія Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 192052 від 06 червня 2012 року в якому вказане прізвище - [PERSON] . Крім того, наявна копія Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 192052 від 06 червня 2012 року в якому вказане прізвище - [PERSON] . Представник заінтересованої особи Садового товариства " Чайка" в судове засідання скерувала заяву про розгляд справи у її відсутність. За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України за умов неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини, спірні правовідносини, з посиланням на докази та норми права. Згідно із ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Встановлено, на підставі розпорядження Чорнобаївської районної державної адміністрації від 18.11.2011 року № 212 видано Державний акт про право власності на земельну ділянку площею 0,0494 га у межах згідно плану, серії ВК № 192052 . Земельна ділянка розташована у садовому товаристві " Чайка" Крутьківської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області (за межами населеного пункту) на ім"я [PERSON] . З копії паспорта серії [NUMBER] виданого 05 грудня 2001 року Соснівським РВ УМВС України в Черкакській області вбачається, що він виданий на ім"я [PERSON] . Також у відповідності з дубілкатом картки фізичної особи платника податків [PERSON] , [INFO] , 06.07.2009 року отримала ідентифікаційний номер [NUMBER] . За твердженням заявника [PERSON] через допущену помилку в написанні прізвища, вона позбавлена можливості розпорядитись земельною ділянкою, що належить їй на праві приватної власності. У п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі - постанови Пленуму) із змінами та доповненнями від 25.05.1998, роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. З п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вбачається, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить їй і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Згідно із листом Верховного Суду України 01.01.2012 «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документа який, необхідний заявнику для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цього факту. У даному випадку, виключним способом захисту права заявника є звернення до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності правовстановлюючого документу особі. Заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа можуть подавати, зокрема, особа - власник правовстановлюючого документа, якій необхідно довести належність цього документа їй. У даній справі заявником доведено викладені у заяві обставини, та доведено, що встановлення вказаного факту має для неї юридичне значення, а організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до ч.1 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Виконуючи завдання цивільного судочинства, окрім основних принципів: справедливості, добросовісності та розумності, суд касаційної інстанції у окремих своїх постановах керується аксіомою цивільного судочинства: «Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem», яка означає «У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права». Гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам у їх сукупності, враховуючи, що встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved