Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

У грудні 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 08 квітня 2025 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс груп» та відповідачем був укладений кредитний договір № 09820-04/2025. 26 січня 2025 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс груп» та відповідачем був укладений кредитний договір № 56317-01/2025. Кредитні договори підписані електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. 28 серпня 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс груп» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» уклали договір факторингу №28082025, у відповідності до умов якого до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників від 28 серпня 2025 року, в тому числі до відповідача, який має непогашену заборгованість за кредитним договором № 09820-04/2025 у розмірі 25800 грн., з яких: 7500 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 6075 грн. - заборгованість за відсотками, 1225 грн. заборгованість за штрафом; за кредитним договором № 56317-01/2025 у розмірі 7016 грн. 40 к., з яких: 2973 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 535 грн. 20 к. - заборгованість за відсотками, 3508 грн. 20 к. заборгованість за штрафом. Крім того, 04 квітня 2025 року між товариством з обмеженою відповідальністю «1БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та відповідачем було укладено договір позики № 71781996. 27 березня 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «1БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» уклали договір факторингу №27032025, у відповідності до умов якого до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників №16 від 24 вересня 2025 року, в тому числі до відповідача, який має непогашену заборгованість за кредитним договором №71781996 у розмірі 19459 грн. 98 к., з яких: 6000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 900 грн. - заборгованість за відсотками, 12000 грн. заборгованість за пенею, 559 грн. 98 к. комісія за надання кредиту. Також, 30 листопада 2024 року між товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та відповідачем було укладено кредитний договір №8797410. 18 вересня 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» уклали договір факторингу №18092025, у відповідності до умов якого до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, в тому числі до відповідача, який має непогашену заборгованість за кредитним договором №71781996 у розмірі 33120 грн., з яких: 12000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 15120 грн. заборгованість за комісією, 6000 грн. заборгованість за неустойкою (штраф, пеня). Посилаючись на викладене і те, що відповідач не виконує своїх обов`язків по поверненню кредиту по вказаним договорам, представник позивача прохав стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами у загальному розмірі 85396 грн. 38 к. та судові витрати. Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 31 грудня 2025 року по справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання двічі не з`явився без повідомлення причин, незважаючи на те, що про дату, час і місце судового засідання повідомлявся за місцем реєстрації, відзиву до суду не подав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. За частиною 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини 1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. У разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Згідно зі статтями 526, 530, 610, 611, частини 1 статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону,є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Згідно зі статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (вебсайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінетуі пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Порушення відповідачем умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки в статті 629 ЦК України встановлюється принцип безумовності та обов`язковості виконання договору. Відповідно до частини першої статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Судом встановлено, що 05 квітня 2025 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс груп» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту №09820-04/2025. За умовами договору відповідач отримав 7500 грн. кредиту строком на 120 днів з 05 квітня 2025 року по 02 серпня 2025 року, з умовою сплати 0.9 % на добу. Цим же договором визначено суму процентів, яку має сплатити відповідач при закінченні строку договору 8100 грн. Договір підписаний електронним підписом відповідача одноразовим ідентифікатором Y223. За змістом п. 1.6 договору для розрахунку використовувалась платіжна картка відповідача №5168-74хх-хххх-3519. Зі змісту відповіді ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 15 жовтня 2025 року 05 квітня 2025 року о 00:35:01 відбулось зарахування коштів на суму 7500 грн., маска картки [NUMBER] хх-хххх-3519. Крім цього, 26 січня 2025 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс груп» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту №56317-01/2025. За умовами договору відповідач отримав 3000 грн. кредиту строком на 120 днів з 26 січня 2025 року по 25 травня 2025 року, з умовою сплати 0.9 % на добу. Цим же договором визначено суму процентів, яку має сплатити відповідач при закінченні строку договору 3240 грн. Договір підписаний електронним підписом відповідача одноразовим ідентифікатором Y779. За змістом п. 1.6 договору для розрахунку використовувалась платіжна картка відповідача №5168-74хх-хххх-3519. Зі змісту відповіді ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 02 грудня 2025 року 26 січня 2025 року о 15:50:08 відбулось зарахування коштів на суму 3000 грн., маска картки № [NUMBER] хх-хххх-3519. 28 серпня 2025 року між ТОВ «Стар Файненс груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №28082025, у відповідності до умов якого ТОВ «Стар Файненс груп» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Стар Файненс груп» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору факторингу від 28 серпня 2025 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 09820-04/2025 у розмірі 25800 грн., з яких: 7500 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 6075 грн. - заборгованість за відсотками, 1225 грн. заборгованість за штрафом; за кредитним договором № 56317-01/2025 у розмірі 7016 грн. 40 к., з яких: 2973 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 535 грн. 20 к. - заборгованість за відсотками, 3508 грн. 20 к. заборгованість за штрафом. Відповідно до розрахунків заборгованості за вказаними договорами, складених позивачем, заборгованість відповідачем не погашена, залишок заборгованості за кредитним договором № 09820-04/2025 складає 25800 грн., за кредитним договором №56317-01/2025 - 7016 грн. 40 к. За такого, з відповідача підлягає стягненню заборгованість за вищевказаним кредитним договорам у розмірі, визначеному позивачем щодо тіла кредиту та процентів. Щодо вимоги про стягнення неустойки. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). За ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. За допомогою неустойки (штрафу, пені) допускається забезпечувати виконання значної кількості зобов`язань. Зокрема, неустойка може забезпечувати виконання: договірних зобов`язань, що традиційно для цивільного обороту, оскільки в більшості випадків, саме в договорі його сторони встановлюють неустойку (штраф або пеню). Причому, це може відбуватися як під час укладення договору для забезпечення виконання зобов`язання, так і після, але до виконання тих зобов`язань, які виникли на його підставі. Пеня, як різновид неустойки, характеризується такими ознаками: а) застосування виключно у грошових зобов`язаннях; б) можливість встановлення тільки за такий вид порушення зобов`язання, як прострочення виконання (порушення умови про строки); в) обчислення у відсотках від суми несвоєчасно виконаного зобов`язання; г) триваючий характер нарахування пені за кожен день прострочення. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (частина друга статті 551 ЦК України). Звертаючись до суду із позовом, позивач прохав стягнути із відповідача за вказаними кредитними договорами, зокрема і штрафи в розмірі 12225 грн. і 3508 грн. 20 к. Разом з тим, відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). У постанові Верховного Суду від 06 вересня 2023 року у справі №910/8349/22 суд виснував щодо застосування пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України до зобов`язань, які виникли на підставі окремих договорів. Зокрема, вказувалося, що: на договір про надання поворотної фінансової допомоги (позики) розповсюджується дія пункту 18 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України. Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: 1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; 2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; 3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 31.01.2024 року у справі №183/7850/22. Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України з 24 лютого 2022 року строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час. За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що вимоги про стягнення штрафів у розмірі 12225 грн. і 3508 грн. 20 к. задоволенню не підлягають. Також, 04 квітня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем укладено договір позики №71781996. За умовами п.п. 2.1, 2.2 та 2.3 договору сума позики - 6000 грн., строк на 15 днів. Дата повернення позики 18 квітня 2025 року. Денна процентна ставка (базова) 0.999 % в день. Денна процентна ставка (за понадстрокове користування кредитом) 4.00 %. Договір підписано відповідачем з використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором 72644. Додатком №1 до договору слугує таблиця обчислення загальної вартості кредиту, відповідно до якої сума кредиту складає 6000 грн., розмір процентів 299.70 грн. Зі змісту відповіді ТОВ «Фінансова компанія» Фінекспрес» від 01 грудня 2025 року 04 квітня 2025 року відбулось зарахування коштів на суму 6000 грн., отримувач [PERSON] на картку № [NUMBER] . 27 березня 2025 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» укладено Договір факторингу №27032025. У подальшому були укладені додаткові угоди до нього. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №27032025 від 24 вересня 2025 року ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» набуло права грошової вимоги до відповідача у розмірі 19459 грн. 98 к., з яких: 6000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 900 грн. - заборгованість за відсотками, 12000 грн. заборгованість за пенею, 559 грн. 98 к. комісія за надання кредиту. Згідно розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» за договором позики від 04 квітня 2025 року за період з 17 квітня 2025 року по 02 травня 2025 року заборгованість не погашена, залишок заборгованості складає 19459 грн. 98 к. Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача відсотків за договором позики, укладеного між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та відповідачем, суд зазначає наступне. Відповідно до правової позиції, викладеної у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року (провадження №14-154цс18) та від 31 жовтня 2018 року (провадження № 14-318цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 року (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого ч.1 ст.1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України. У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду, уточняючи свій правовий висновок, який викладений у постанові від 18.01.2022 року (справа 910/17048/17), щодо нарахування процентів до дня фактичного повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів, вказала на те, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з ч.2 ст.625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). Отже, з урахуванням викладеного, слід дійти висновку, що за умовами договору позики, укладеного з відповідачем, проценти за користування кредитними коштами можуть бути нараховані лише протягом 15 днів, тобто протягом строку, на який були надані такі кошти і, враховуючи визначену фіксовану процентну ставку за кредитом, нарахування процентів має проводитися на рівні фіксованої процентної ставки. Позивач просить стягнути з відповідача проценти за користування кредитними коштами як за період строку кредитування, так і після закінчення цього строку. При цьому, позивач не заявив до відповідача вимоги про стягнення процентів, які передбачені ч.2 ст.625 ЦК України, як міру відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання. За умовами Договору сторони встановили строк кредитування до 18 квітня 2025 року, однак позивач просить стягнути з відповідача проценти за користування кредитними коштами як за період строку кредитування, так і після закінчення цього строку. Оскільки договором позики визначений строк його дії, який становить 15 днів, саме протягом даного строку позивач мав право нараховувати відповідачу передбачені цим договором відсотки. Згідно з додатку № 1 до договору розмір відсотків складає 299 грн. 70 к. За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за договором про надання коштів у кредит від 04 квітня 2025 року у розмірі 6299 грн. 70 к., з яких: 6000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 299.70 грн. - заборгованість за відсотками. Заборгованість за пенею у розмірі 12000 грн. не підлягає стягненню з вищевказаних у рішенні підстав. Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача комісії у розмірі 559 грн. 98 к., суд зазначає наступне. Пунктом 2.2.4 договору передбачено сплату комісії 10.00% від суми кредиту, яка дорівнює 600 грн. Відповідно до ч. ч. 1 ст.11 Закону України «Про споживче кредитування», після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Отже, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19. Умовами договору ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» фактично встановлено сплату комісії, не зазначивши за які саме послуги ця комісія сплачується позичальником. Жодних доказів вчинення будь-яких дій, за які позикодавцем нараховувалася комісія, позивачем не надано. Разом із тим, ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено безоплатність надання позикодавцем певних послуг, до яких можна віднести видачу кредиту та його супровід. Отже, умови договору про нарахування позивачем разової комісії при видачі кредиту є нікчемними, а відтак, у задоволенні вимог позивача щодо стягнення з відповідача комісії, пов`язаної з наданням кредиту, належить відмовити. Крім цього, 30 листопада 2024 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір споживчого кредиту № 8797410, відповідно до якого відповідач отримав кредит у сумі 12000 грн. строком на 345 днів з 30 листопада 2024 року зі сплатою процентів у розмірі 3257.21% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту 51960 грн. Пунктом 2.1 договору передбачено, що кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням картки № [NUMBER] . Договір укладено та підписано сторонами в електронній формі, зокрема відповідачем договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором, що відповідає ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Перед підписанням Договору 30 листопада 2024 року відповідач заповнив Анкету-заяву на кредит, де зазначив власні персональні дані, зокрема, прізвище, ім`я, по батькові, дату народження, паспортні дані, номер картки платника податків, а також адресу, номер телефону. ТОВ "Мілоан" виконало свої зобов`язання за кредитним договором, надало 30 листопада 2024 року відповідачу кредит у сумі 12000 грн. шляхом здійснення онлайн-транзакції на карту № [NUMBER] , що підтверджується платіжним дорученням № 143833982 від 30 листопада 2024 року. 18 вересня 2025 року між ТОВ «Мілоан»та товариством з обмеженою відповідальністю ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір факторингу №18092025. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №18092025 ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ»набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором від 30 листопада 2024 року у розмірі 33120 грн., з яких: 12000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 15120 грн. заборгованість за комісією, 6000 грн. заборгованість за неустойкою (штраф, пеня). За такого, з відповідача підлягає стягненню заборгованість за вищевказаним кредитним договорам у розмірі, визначеному позивачем щодо тіла кредиту. Вимоги про стягнення з відповідача: 15120 грн. заборгованості за комісією, 6000 грн. заборгованості за неустойкою (штраф, пеня) не підлягають задоволенню з підстав, зазначених вище у рішенні суду. На підставі викладеного, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову. Судові витрати підлягають розподілу за правилами ст. 141 ЦПК України з урахуванням розміру задоволеного позову - 41.43 %.

Outcome: partial