Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

Акціонерне товариство "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21.05.2025 ТОВ "Укр Кредит Фінанс" та відповідач уклали електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1554-1349, який разом з Правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким відповідач був попередньо ознайомлений. Вказаний кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. Відповідно до умов договору відповідач отримав від позивача кредит у розмірі 2000,00 грн, строк кредитування 365 днів, зі зниженою ставкою 1,00% в день та зі стандартною ставкою 1,0 % в день, яка застосовується протягом перших 180 днів, та 0,74% - починаючи з 181 календарного дня дії договору і до закінчення строку дії договору. Додатковою угодою від 16.06.2025 сторони домовилися про надання додаткових коштів у сумі 11700,00 грн. Позивач виконав умови кредитного договору у повному обсязі, але відповідач порушила взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим станом на 22.10.2025 виникла перед позивачем заборгованість в загальному розмірі 36376,00 грн, з яких: - прострочена заборгованість 13300,00 грн; - прострочена заборгованість за нарахованими процентами 16226,00 грн.; - заборгованість за процентами на підставі ст. 625 ЦК 6850,00 грн. Просить суд стягнути із відповідача на користь ТОВ "Укр Кредит Фінанс" 36376,00 грн заборгованості за кредитним договором, а також судові витрати по справі. Ухвалою судді від 05.01.2026 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб, які беруть участь у справі. Відповідач належним чином повідомлена про розгляд справи, за зареєстрованим місцем її проживання було направлено ухвалу про відкриття провадження. Відзив на позов не надходив. Суд, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи приходить до наступного. Згідно вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З матеріалів справи вбачається, що 21.05.2025 між ТОВ "Укр Кредит Фінанс" та відповідачем в електронній формі було укладено кредитний договір № 1554-1349 на суму 2000,00 грн (а.с.12-23). Відповідно до умов договору строк кредитування 365 днів, зі зниженою ставкою 1,00% в день та зі стандартною ставкою 1,0 % в день, яка застосовується протягом перших 180 днів, та 0,74% - починаючи з 181 календарного дня дії договору і до закінчення строку дії договору. Дата повернення кредиту - 20.05.2026 (п.4.10, 4.14 договору). Крім цього, 16.06.2025 між ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] укладено додаткову угоду до договору про відкриття кредитної лінії № 1554-1349 у формі електронного документу з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором № А4065 (а.с.39-43). Згідно з п. 2.1 додаткової угоди кредитодавець зобов`язується надати позичальнику у кредит додаткові грошові кошти в розмірі 11700,00 грн. Дата надання/видачі додаткових грошових коштів у кредит: 16.06.2025. Позичальник зобов`язується повернути суму кредиту у строк, що становить 365 (триста) календарних днів з моменту укладення цієї додаткової угоди, та на умовах, викладених у договорі (п.2.4 додаткової угоди). Згідно з п. 8 додаткової угоди від 16.06.2025 ця додаткова угода є невід`ємною частиною договору. Отримання відповідачем кредитних коштів в розмірі 2000,00 грн та 11700,00 грн. підтверджено договором про відкриття кредитної лінії, додатковою угодою, а також листом та довідкою про перерахування суми кредиту (а.с.44). Згідно розрахунку заборгованості за договором №1554-1349 від 21.05.2025 станом на 22.10.2025, заборгованість відповідача [PERSON] складає 36376,00 грн., яка складається з: -13300,00 грн. - прострочена заборгованість за основним боргом; -16226,00 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами; -6850,00 грн. - заборгованість за процентами на підставі ст. 625 ЦК (а.с.45-47). ТОВ «Укр кредит фінанс» 28.10.2025 № 1554-1349/в на адресу [PERSON] надіслало вимогу про усунення порушень умов договору № 1554-1349 від 21.05.2025, відповідно до якої просить протягом 30 календарних днів з дати отримання цієї вимоги сплатити заборгованість за кредитом на банківські реквізити. У разі невиконання зобов`язань щодо погашення заборгованості товариство буде змушено звернутися до суду (а.с.48). Відповідно ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про споживче кредитування» договір був укладений у письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ЗУ «Про електронну комерцію». Згідно ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» позичальнику було надано наступний одноразовий ідентифікатор А833 для підписання кредитного договору № 1114-4249 від 17.11.2022, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторін. Згідно ст.ст.1054, 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі, за яким за яким банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію). Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», моментом підписання електронного правочину є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідна позиція щодо застосування вказаних норм права викладена в постанові Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19. Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Матеріали справи свідчать про те, що позикодавець свої зобов`язання перед позичальником за кредитним договором виконав, надавши відповідачу кредитні кошти, однак останній не здійснював погашення заборгованості. Доказів, які б спростовували висновки суду про чинність договору, отримання коштів, відповідачем суду не надано. Разом з тим, щодо стягнення процентів на підставі ст. 625 ЦК України, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Разом з тим, відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, який затверджено Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, введено воєнний стан в Україні з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, строк дії якого неодноразово продовжувався та діє на теперішній час. Оскільки заборгованість за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК України нараховані у період дії в Україні воєнного стану, відповідно позичальник звільняється від обов`язку їх сплати на користь позивача, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК України в розмірі 6850,00 грн до задоволення не підлягають. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи та на які вона посилається як підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За вимогами ст.ст.76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. За вказаних обставин суд приходить до обґрунтованого висновку, що позовні вимоги позивача є частково обґрунтованими та підтверджені належними та допустимим доказами, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 29526,00 грн, з яких: - прострочена заборгованість 13300,00 грн; - прострочена заборгованість за нарахованими процентами 16226, грн. Що стосується судових витрат, то суд зазначає наступне. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що під час розгляду справи в суді позивачем понесені витрати у вигляді судового збору за подання позову до суду в сумі 2422,40 грн., оскільки вимоги позивача задоволено частково, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати у розмірі 1966,02 грн. (81,16% від задоволених вимог).

Outcome: partial