Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

22 грудня 2025 року адвокат Манукян М.А., яка представляє інтереси [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів, в якій просить суд стягнути з відповідачки на свою користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 заробітку (доходу) боржника щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку з 08 грудня 2025 року до досягнення дитиною повноліття. На обгрунтування заявлених вимог адвокат Манукян М.А., яка представляє інтереси [PERSON] зазначила, що 21 липня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Стрию Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області, актовий запис №191, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Проте, 20.10.2025 рішенням Шевченківського районного суду м. Львова шлюб між стороанми було розірвано. Від шлюбу сторони мають двох спільних дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу старша донька [PERSON] постійно проживає з батьком та зареєстрована разом із заявником за адресою: [ADDRESS] . Донька [PERSON] повністю знаходиться на утриманні заявника. Натомість друга донька - [PERSON] проживає із матір`ю та відносно утримання доньки видано судовий наказ Шевченківським районним судом м. Львова 31.10.2025 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів. Мати доньки [PERSON] не бере участі в її вихованні та не здійснює належного контролю за умовами проживання, навчання й розвитку дитини. Батько самостійно забезпечує утримання дитини, покриваючи витрати на харчування, одяг, медичне обслуговування, навчання та інші потреби, необхідні для її нормального розвитку. Матеріальна участь матері у забезпеченні потреб дитини відсутня, що покладає повний фінансовий тягар на батька. У добровільному порядку коштів на утримання спільної дитини мати не надає. З метою захисту прав дитини на належне утримання з боку матері, яка проживає окремо, заявник був змушений 08.12.2025 звернутись до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів. Проте згідно ухвали Шевченківського районного суду м. Львова від 18.12.2025 відмовлено у видачі судового наказу, що є підставою для подачі позову в позовному провадженні. Представниця позивача просить звернути увагу, що в самій заяві про видачу судового наказу подані відповідачкою остання вказує, що [PERSON] постійно проживає із позивачем і тому вона не просить стягувати аліменти на її утримання так як така перебуває на утриманні батька. Тому сторона позивача вважає, що судом безпідставно відмовлено у видачі судового наказу так як безспірним є факт проживання [PERSON] з позивачем. На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дитини не досягнуто. Ухвалою від 30 грудня 2025 року відкрито провадження у справі. Призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 05.02.2026 через загальну канцелярію суду (вх. №3752) від представниці позивача [PERSON] - адвоката Манукян М.А. надйшла письмова заява, в якій просить розгляд справи здійснювати без їхньої участі. Позовні вимоги підтримують, щодо винесення заочного рішення не заперечують. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується довідкою про доставку СМС-повідомлення. Відзиву по справі не подано, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без її участі, представниця позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог статей 280-283 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів та ухвалити заочне рішення. Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, зважаючи на таке. Судом встановлено, що 21 липня 2011 року між Позивачем і Відповідачкою було укладено шлюб, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Стрию Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області, що підтверджується свідоцтвом про одруження Серії [NUMBER] , актовий запис за №191. Під час перебування у шлюбі в сторін народилось двоє спільних доньок: [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження № [NUMBER] та [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження № [NUMBER] . Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 20.10.2025 по справі №466/6492/25 шлюб між сторонами розірвано. Після розлучення старша донька [PERSON] постійно проживає з батьком та зареєстрована разом із заявником за адресою: [ADDRESS] , що стверджується копією витягу з реєстру територіальної громади №2025/017830180 від 28.11.2025. Натомість друга донька - [PERSON] проживає із матір`ю та відносно утримання доньки видано судовий наказ Шевченківським районним судом м. Львова 31.10.2025 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією судового наказу по справі №466/10104/25, номер провадження 2-н/466/2057/25. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У постанові ВС від 04.09.2019 у справі №711/8561/16-ц вказано, що за своєю суттю аліменти це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків, хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Сторони проживають окремо, дитина [PERSON] проживає та зареєстрована з батьком за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією витягу з реєстру територіальної громади №2025/017830180 від 28.11.2025, і перебуває на утриманні батька, позивача у справі. Відповідачкою такий факт не заперечувався, оскільки відзив на позовну заяву вона не подала, хоча матеріали позовної заяви з додатками та ухвалу про відкриття провадження у справі отримала. Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово згадував про категорію стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 серпня 2022 року у справі № 910/11027/18. Оскільки дитина сторін проживає разом з батьком, а Відповідачка є її матір`ю та на неї покладено однаковий з Позивачем обов`язок щодо утримання і матеріального забезпечення їх дитини, добровільної згоди між батьками щодо порядку виконання такого обов`язку не досягнуто, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідачки аліментів на утримання дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як зазначено у п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо: 4) заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб. Припис ч. 2 ст. 161 ЦПК України закріплює правило згідно з яким особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір. При визначенні розміру аліментів у даній справі суд враховує обставини, вказані в ч. 1 ст. 182 СК України, а також припис абз.2 ч.2 ст.182 СК України, за яким мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає обґрунтованою вимогу позивача про стягнення з відповідачки аліментів на утримання однієї дитини в розмірі однієї всіх видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У ст.430 ЦПК України передбачено негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. Відповідно до ч. 1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно з ч. 2 ст. 2 ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем, встановлена ставка судового збору у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. З огляду на зазначене вище, з Відповідачки належить стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved