Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-10 00:00:00

позов зареєстрований судом 27.10.2025 року і мотивований тим, що 31.05.2021 року на підставі заяви відповідача, між АТ «Мегабанк» та [PERSON] був укладений договір (кредитний договір) № ТDВ.2021.0804.15177 про приєднання до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank, який складається з публічної частини договору, розміщений у місці інформування клієнта та на сайті АТ «Мегабанк» www.megabank.uaта в мережі Інтернет www.todobank.comта з індивідуальної частини, якою є заява-договір,яка з договором, в т.ч. Тарифами, що в сукупності складають єдиний договір, істотні умови якого можуть міститись як у цьому тексті, так і в інших частинах договору. Своїм підписом [PERSON] підтвердила, що з усіма умовами договору ознайомлена та згодна. Банк відкрив клієнту поточний рахунок у гривні, що обслуговується за дебетово-кредитною схемою та поточні рахунки у доларах та у євро, що обслуговуються за дебетовою схемою та видав платіжну картку міжнародної платіжної системи, що зафіксовано в кредитному договорі. На поточний рахунок у гривні банк надав клієнту кредит, встановивши доступний ліміт кредитної лінії межах максимального ліміту кредитної лінії, що встановлений у п.4 розд. «Запевнення та умови». Сторонами погоджено всі істотні умови договору: розмір ліміту кредитної лінії, тип та розмір процентної ставки за користування кредитом, зокрема на пільговий період (у разі його наявності), розмір обов`язкового мінімального платежу, орієнтовну реальну річну процентну ставку та орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом. Банк виконав свої зобов`язання за договором та надав кредит, однак, відповідачка свої зобов`язання за договором не виконала, заборгованість по кредиту та відсотків за користування кредитом не повернула. Станом на 03.09.2024 року заборгованість відповідачки за кредитом (в т.ч. прострочена) складає 8 830, 07 грн., заборгованість по сплаті відсотків (в т.ч. прострочена) 16 548, 35 грн. Загалом 25 378, 42 грн. Після 03.09.2024 року жодних нарахувань за договором не здійснювалось. 03.09.2024 року відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформленого протоколом № GFD001-UA-20240618-01260 від 09.07.2024 року, між АТ «Мегабанк» та ТОВ «ФК «Мустанг фінанс» укладено договір про відступлення прав вимоги № GL1N426240, яке є фінансовою установою, що надає послуги, зокрема з факторингу. ТОВ «ФК «Мустанг фінанс» набуло права вимоги до боржників за основними договорами, зокрема до відповідача за кредитним договором № ТDВ.2021.0804.16290 від 09.06.2021 року, із правом на власний розсуд відступати (продавати, здійснювати наступне відступлення) права вимоги повністю або в частині третім особам. 27.12.2024 року ТОВ «Мустанг фінанс» уклало із ТОВ «ФК Єврокредит», що має ліцензію для здійснення діяльності з надання фінансових послуг, зокрема надання послуг факторингу, надання коштів та банківських металів у кредит, договір № 1/12 про відступлення права вимоги згідно ч. 2 ст. 18 ЗУ «Про споживче кредитування». Новий кредитор набув право вимоги до відповідача за кредитним договором № ТDВ.2021.0804.15177 від 31.05.2021 року. Згідно розрахунку заборгованості відповідача за кредитним договором № ТDВ.2021.0804.15177 від 31.05.2021 року, станом на 03.09.2024 року загальна сума заборгованості становить 25 378,42 грн., в т.ч. заборгованість за кредитом (прострочена) складає 8 830,07 грн., заборгованість по сплаті відсотків (в т.ч. прострочена) 16 548, 35 грн. Заборгованість відповідач не погасила, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. На підставі ст.ст. 526, 530, 625, 1048, 1049, 1054 ЦК України ТОВ «ФК Єврокредит» просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 25 378, 42 грн. та судові витрати: судовий збір 2 422, 40 грн. та витрати на правничу допомогу 11 200 грн. Провадження у справі відкрите 10.11.2025 року. Представник позивача адвокат Журавльов С.Г. в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Проти ухвалення судом заочного рішення за відповідних підстав не заперечив. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась завчасно за адресою реєстрації проживання, відзиву на позов, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у її відсутності не надавала. Про причини неявки суд не повідомила. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З урахуванням вимог статей 223, 280 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи. Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явились в судове засідання. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 31.05.2021 року на підставі заяви відповідача, між АТ «Мегабанк» та [PERSON] був укладений договір (кредитний договір) № ТDВ.2021.0804.15177 про приєднання до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank, який складається з публічної частини договору, розміщений у місці інформування клієнта та на сайті АТ «Мегабанк» www.megabank.uaта в мережі Інтернет www.todobank.comта з індивідуальної частини, якою є заява-договір,яка з договором, в т.ч. Тарифами, що в сукупності складають єдиний договір, істотні умови якого можуть міститись як у цьому тексті, так і в інших частинах договору. Своїм підписом [PERSON] підтвердила, що з усіма умовами договору ознайомлена та згодна. Банк відкрив клієнту поточний рахунок у гривні, що обслуговується за дебетово-кредитною схемою та поточні рахунки у доларах та у євро, що обслуговуються за дебетовою схемою та видав платіжну картку міжнародної платіжної системи, що зафіксовано в кредитному договорі. На поточний рахунок у гривні банк надав клієнту кредит, встановивши доступний ліміт кредитної лінії межах максимального ліміту кредитної лінії, що встановлений у п.4 розд. «Запевнення та умови». Сторонами погоджено всі істотні умови договору: розмір ліміту кредитної лінії, тип та розмір процентної ставки за користування кредитом, зокрема на пільговий період (у разі його наявності), розмір обов`язкового мінімального платежу, орієнтовну реальну річну процентну ставку та орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом. Зокрема, у паспорті споживчого кредиту сторонами погоджено розмір ліміту кредитної лінії 10 000 грн. на споживчі цілі, строк кредитування 12 міс., процентна ставка: базова 56%, у пільговий період 0, 0001%, фіксована, зміна процентної ставки не передбачена. Сторонами погоджено загальні витрати за кредитом 73 293,00 грн., орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом, реальну річну процентну ставку 87,30 % річних, процентну ставку, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту 80, 00 % річних від простроченої суми за весь період прострочення. Банк виконав свої зобов`язання за договором та надав кредит, що підтверджено випискою банку по особовим рахункам відповідача. Банк виконав свої зобов`язання за договором та надав кредит, однак, відповідачка свої зобов`язання за договором не виконала, заборгованість по кредиту та відсотків за користування кредитом не повернула. 03.09.2024 року відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформленого протоколом № GFD001-UA-20240618-01260 від 09.07.2024 року, між АТ «Мегабанк» та ТОВ «ФК «Мустанг фінанс» укладено договір про відступлення прав вимоги № GL1N426240, яке є фінансовою установою, що надає послуги, зокрема з факторингу. ТОВ «ФК «Мустанг фінанс» набуло права вимоги до боржників за основними договорами, зокрема до відповідача за кредитним договором № ТDВ.2021.0804.16290 від 09.06.2021 року, із правом на власний розсуд відступати (продавати, здійснювати наступне відступлення) права вимоги повністю або в частині третім особам. 27.12.2024 року ТОВ «Мустанг фінанс» уклало із ТОВ «ФК Єврокредит», що має ліцензію для здійснення діяльності з надання фінансових послуг, зокрема надання послуг факторингу, надання коштів та банківських металів у кредит, договір № 1/12 про відступлення права вимоги згідно ч. 2 ст. 18 ЗУ «Про споживче кредитування». Новий кредитор набув право вимоги до відповідача за кредитним договором № ТDВ.2021.0804.15177 від 31.05.2021 року. За таких обставин суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України. Загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України). Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способи захисту прав визначені ст. 16 ЦК України. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК Українисуд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, наддавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч. 2 ст. 80 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Враховуючи наведені норми, суд дійшов висновку, що позивач довів сукупністю доказів наявність зобов`язальних правовідносини, що виникли між сторонами, які регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору (ст. 638 ЦК України). Таким чином, в судовому засіданні було встановлено, що позивач надав належні і допустимі докази укладення між АТ «Мегабанк» та [PERSON] кредитного договору № ТDВ.2021.0804.15177 від 31.05.2021 року та отримання позичальником кредитних коштів. Відповідно до розрахунку заборгованості, проведеного АТ «Мегабанк», який не був оспорений відповідачем, станом на 03.09.2024 року загальна сума заборгованості відповідачки за кредитним договором № ТDВ.2021.0804.15177 від 31.05.2021 року становить 25 378,42 грн. Вказана сума складається з: заборгованості за кредитом (в т.ч. простроченій) - 8 830,07 грн., заборгованості по сплаті відсотків (в т.ч. простроченій) 16 548,35 грн. Станом на день розгляду справи заборгованість [PERSON] за договором від 31.05.2021 року не погашена, тому загальна сума боргу 25 378, 42 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. При зверненні до суду з позовом позивач сплатив судовий збір в сумі 2 422,40 грн. (із застосуванням коеф. 0,8) згідно платіжної інструкції від 23.10.2025 року. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір сумі 2 422,40 грн. Правнича допомога ТОВ «ФК Єврокредит» даній справі була надана АО «Альянс ДЛС» на підставі договору про надання правничої допомоги № 1/07 від 01.07.2025 року, акту приймання-передачі послуг з правничої допомоги, згідно з яким позивачеві надано правничу допомогу по стягненню заборгованості з боржника [PERSON] : проведено юридичний та фінансовий аналіз одного боржника вартість 1 200 грн., складено, підписано та подано до суду позовну заяву щодо стягнення заборгованості з одного боржника вартість 10 000 грн. Загалом 11 200 грн. Враховуючи вимоги ст. 137 ЦПК України, а також тривалість і складність справи та виконані адвокатом роботи, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, обсяг наданих адвокатом послуг, предмет позовних вимог, а також враховуючи співмірність витрат на правничу допомогу із складністю даної справи, ціною позову, обсягом наданих послуг і значенням справи для сторін, суд вважає необхідним компенсувати позивачу понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4 000 грн.

Outcome: approved