Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

03 вересня 2025 року ТОВ «Факторинг партнерс» звернулося до суду з позовом, заявивши вимогу стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за договором № 10000961000, укладеним 29 липня 2024 року між кредитодавцем ТОВ «Фінансова компанія «Інвест фінанс» та відповідачем, право вимоги за якими перейшло до позивача, яка становить 21282,8 грн. і складається з заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 7700 грн. та заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги в сумі 13582,8 грн. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням позичальником своїх договірних зобов`язань по поверненню кредиту. Відповідачеві позивачем було направлено копію позовної заяви з додатками перед поданням позовної заяви до суду за його зареєстрованим місцем проживання по [ADDRESS] . Поштове відправлення з копією ухвали про відкриття провадження відповідачу, направлене судом за цією ж адресою, було повернено суду без вручення у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Згідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України у такому випадку судова повістка вважається врученою особі, тому відповідач є таким, що належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Разом з тим, від відповідача надійшла заява про приєднання до матеріалів справи витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, постанови про закриття кримінального провадження та своє посвідчення учасника бойових дій, надавши лише посвідчення учасника бойових дій. Судом було доведено до відома відповідача можливість надання доказів проходження військової служби на підтвердження факту проходження військової служби для того, щоб скористатися пільгою по нарахуванню процентів за користування кредитом під час проходження військової служби, передбаченою ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», проте доказів проходження служби від відповідача не надійшло. Відповідач письмового відзиву не направив. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов переконання про наявність підстав для часткового задоволення позову. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах договору, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Порядок укладення електронного договору визначений статтею 11 даного закону, при цьому, згідно частини 12 цієї статті, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний в порядку, визначеному цією статтею, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеному в письмовій формі. 13 вересня 2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвест фінанс» та [PERSON] був укладений договір № 10000961000 про надання споживчого кредиту, який, згідно пунктів 9.1, 9.10, укладається за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечується позичальнику через веб-сайт. Електронна ідентифікація позичальника здійснюється при вході позичальника в особистий кабінет в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону позичальника, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення паролю входу в особистий кабінет. Сторони дійшли згоди, що у відносинах між товариством та позичальником в якості підпису позичальника буде використовуватися електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку ж саму юридичну силу, як і власноручний підпис. Цей договір укладається шляхом направлення його тексту в особистий кабінет позичальника та/або його електронну адресу для ознайомлення та підписання. Цей договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом позичальника, що відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який формується для кожного разу використання та направляється позичальнику на номер мобільного телефону, повідомлений останнім товариству в ІТС товариства/зазначений у цьому договорі. Введення позичальником коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього договору вважається направленням товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього договору. Текст договору містить відомості щодо адреси, адреси електронної пошти, номеру мобільного телефону, паспортні дані, РНОКПП позичальника, а також відомості про підписання ним договору електронним підписом шляхом введення одноразового ідентифікатора «28674», тобто факт укладення кредитного договору між кредитодавцем ТОВ «Фінансова компанія «Інвест фінанс» та позичальником [PERSON] знайшов своє підтвердження. Відповідно до умов договору, Товариство зобов`язувалося надати позичальнику 7700 грн. на строк 21 день, а позичальник зобов`язувався повернути отримані кошти, сплатити проценти за користування ними в розмірі 1,1 % за кожен день користування в межах вищезазначеного строку користування кредитом. Повернення позики та сплата процентів, згідно графіку платежів у п. 2 договору, здійснювалося шляхом здійснення в останній день строку користування позикою одного платежу в сумі 9478,7 грн., який включав повернення тіла кредиту в сумі 7700 грн. та процентів за користування в сумі 1778,7 грн. На виконання даного договору кредитодавцем в цей же день позичальнику було надано кредит в сумі 7700 грн. шляхом перерахування на рахунок позичальника, що підтверджується довідкою платіжного сервісу Platon, відповідно до якого було здійснено переказ коштів на картку № [NUMBER] . Як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, позичальником [PERSON] не було здійснено платежів на виконання умов договору, сам він не надав доказів внесення коштів, тому позовна вимога стягнення заборгованості за тілом кредиту та процентів підлягає задоволенню. Проте суд не погоджується з розміром процентів, визначених позивачем. Так, пунктом 1.3 договору визначено, що строк надання кредиту 21 календарний день, дата повернення кредиту вказана у графіку, який є додатком до договору, строк кредиту може бути продовжено в порядку та на умовах, визначених цим договором. Нарахування процентів за користування кредитом, згідно з п. 1.4 договору, здійснюється за кожен день користування кредитом за процентною ставкою. Зазначена процентна ставка нараховується в межах строку, передбаченого п. 1.3 цього договору, та в межах строку, на який було продовжено строк кредиту за домовленістю сторін, якщо інший розмір процентної ставки не передбачено відповідною додатковою угодою до цього договору із урахуванням програм лояльності. Договором не передбачено можливості нарахування процентів поза межами цих строків тому, за відсутності доказів продовження строку дії договору, проценти підлягають нарахуванню лише за передбачений умовами договору 21-денний строк користування кредитом. При цьому, пунктом 1.4 договору передбачено, що у випадку користування кредитом понад строк, встановлений п. 1.3 договору, без укладення відповідної угоди про продовження строку кредиту, особливі умови, встановлені для позичальника промокодом за програмою лояльності, втрачають силу, застосовується базова процентна ставка, а нараховані проценти за весь користування кредитом підлягають перерахуванню за базовою процентною ставкою. Базова процентна ставка, згідно розділу «Терміни та визначення в договорі», становить 2.1 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Судом самостійно визначено розмір процентів за користування кредитом в сумі 7700 грн. впродовж 21 дня за базовою ставкою у 2,1 % в день, який становить 3395,7 грн., і саме ця сума процентів підлягає стягненню. Право вимоги позивача за цим кредитним договором підтверджується договором факторингу № 11052021 від 11 травня 2021 року з відповідним реєстром боржників, до якого включений відповідач, згідно якого право вимоги за договором перейшло від ТОВ «ФК «Інвест фінанс» до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», та договором факторингу № 23/05/24 від 23 травня 2024 року з відповідним реєстром боржників, до якого включений відповідач, згідно якого право вимоги за договором перейшло від ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до позивача ТОВ «Факторинг партнерс». В позовній заяві позивачем заявлена також вимога стягнення з відповідача понесених витрат на правову допомогу в сумі 13000,00 грн., яка підлягає частковому задоволенню. Частинами 1 та 2 статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Позивачем надано договір про надання правової (правничої) допомоги № 02-07/2024, укладений 02 липня 2024 року між позивачем та Адвокатським об`єднанням «Лігал ассістанс». Пунктами 4.1 та 4.3 договору визначено, що вартість послуг узгоджується в заявці про надання юридичної допомоги, а факт надання послуг за договором підтверджується актом про надання юридичної допомоги. 01 липня 2025 року була сформована заявка на надання юридичної допомоги № 367, а 31 липня 2025 року складений акт № 15, згідно яких за кредитним договором було надано юридичну допомогу у формі усної консультації з вивченням документів впродовж 2 годин на суму 4000 грн. та складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду впродовж 3 годин на суму 9000 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, зокрема, враховує, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. З наданих матеріалів не вбачається обґрунтувань на підтвердження того, що час тривалістю 5 годин був в повній мірі використаний для консультацій з позивачем та підготовки позовної заяви до суду про стягнення заборгованості за договором мікрозайму, зважаючи на однотипність та схожість даного кредитного договору та кредитних договорів інших позикодавців, тому на відповідача покладаються витрати позивача на правову допомогу в сумі 2000 грн. Витрати позивача на оплату судового збору та правової допомоги підлягає стягненню пропорційно розміру задоволених вимог 52,13 %. Оскільки справа розглянута за відсутності учасників справи, тому датою ухвалення рішення, відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: partial