Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

У грудні 2025 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 20.07.2019 року; вказав, що від цього шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач посилається на те, що спільне подружнє життя не склалося. На сьогодні подружжя тривалий час фактично разом не проживають через відсутність спільних поглядів на сімейне життя та виховання дитини, відсутність порозумінь з побутових питань, а тому позивач просить розірвати шлюб. Ухвалою суду від 08.12.2025 року було відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Відповідно до ст.ст.211,223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи за наявними у справі матеріалами. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за такими підставами. Із свідоцтва про шлюб, що було видане Шевченківським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, вбачається, що сторони 20.07.2019 року зареєстрували шлюб, актовий запис №981 (а.с.7-зворот). Сторони є батьками малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] (а.с.8). В судовому засіданні було встановлено, що подружжя сімейно-шлюбних стосунків не підтримують. Судом також встановлено, що спір про майно між сторонами відсутній, суперечок про місце проживання дитини немає. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Беручи до уваги, що фактично шлюб між подружжям розпався, сімейні стосунки припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам обох сторін та інтересам їх доньки, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового розгляду, тому він підлягає задоволенню. Враховуючи викладене, та

Outcome: approved