Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ - КАПІТАЛ» 01 грудня 2025 року пред`явило до [PERSON] позов про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 15 980,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 05 березня 2023 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 8290840, згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 4 000,00 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів до вказаного кредитного договору повернення та сплати комісії і процентів відповідачем не було внесено. ТОВ «МІЛОАН» умови кредитного договору виконало в повному обсязі та надало відповідачу кредит, однак відповідач зі свого боку не виконав умови кредитного договору. Пунктом 7.1. Кредитного договору № 8290840 від 05.03.2023 передбачено, що цей договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок позичальника і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Відповідач підписав кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, тобто підтверджено належними та допустимими доказами укладення між сторонами договору. Укладаючи кредитний договір відповідач та ТОВ «Мілоан» вчинили дії, визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Згідно з п. 3.2.6. кредитного договору позикодавець має право відступати, передавати, будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу свої права за цим договором (повністю або частково) на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії цього договору без згоди позичальника. Таким чином, відповідно до умов кредитного договору, 29.05.2023 між первісним кредитором та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» відповідно до чинного законодавства України укладений договір відступлення прав вимоги 97-МЛ від 29.05.2023. Відповідно до умов даного договору відбулося відступлення права вимоги та у відповідності до статті 512 Цивільного кодексу України позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб визначених в реєстрі боржників включно з правом вимоги і за кредитним договором № 8290840 від 05.03.2023, що укладений між кредитодавцем та відповідачем. Сума заборгованості відповідача становить 15 980 грн., відповідно до виписки з особового рахунку, з яких прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 4000,00 грн., прострочена заборгованість за сумою відсотків за становить 11580,00 грн., прострочена заборгованість за комісією за видачу кредиту становить 400 грн. Позивачем проведено роботу щодо ситуації з погашення наявної заборгованості відповідача та виконання кредитних зобов`язань, а саме, відповідачу було надіслано письмову претензію про погашення кредитної заборгованості № 22735221/1309 від 04.11.2025. Пунктом 9.1. кредитного договору № 8290840 від 05.03.2023 передбачено, що сторони домовились про те, що цей кредитний договір (індивідуальна частина) є самостійним кредитним договором, що містить істотні умови, укладений у порядку, спосіб а формі, що відповідає вимогам законодавства. Визнання недійним, неукладеним, нікчемним будь-якого додатку, документу, що є частиною цього договору або окремих умов цього договору не має наслідком недійсність, нікчемність або неукладеність цього кредитного договору (індивідуальна частина) в цілому і сторони підтверджують, що уклали б цей кредитний договір індивідуальна частина) і без включення до нього умов, що визнані недійними, нікчемними, неукладеними. Таким чином, кредитодавець передав позивачу відповідно до договору відступлення прав вимоги 97-МЛ від 29.05.2023 разом з матеріалами кредитної справи і довідку про ідентифікацію, яка підтверджує, що відповідач, з яким укладено кредитний договір № 8290840 від 05.03.2023 був ідентифікований. Акцепт договору відповідачем вчинено з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. У зв`язку із наведеним просив стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 15 980,00 грн. разом із понесеними судовими витратами. Ухвалою судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 03 грудня 2025 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, що є малозначною, розгляд якої визначено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 05 лютого 2025 року. Позивач подав заяву про розгляд справи за відсутності його представника та не заперечував проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про судове засідання, що вбачається із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, у судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзив не подав і тому суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у ній доказів. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За наведеного суд постановив судовий розгляд справи здійснювати за відсутності всіх учасників справи на підставі наявних у суду матеріалів та нездійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 05 березня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 88290840, згідно умов якого [PERSON] отримав кредит в сумі 4 000 грн. строком на 15 днів. Із анкети-заяви на кредит № 88290840 від 05 березня 2023 року, заповненої [PERSON] на сайті ТОВ «Мілоан», вбачається, що сума кредиту 4 000,00 грн., строк кредиту 15 днів з 05 березня 2023 року; дата повернення кредиту 20 березня 2023 року; сума до повернення 5 300,00 грн. Складові частини сукупної вартості кредиту: комісія за надання кредиту 400,00 грн., яка нараховується одноразово за ставкою 10,00 відсотків від суми кредиту за договором; проценти за користування кредитом 900,00 грн.; нараховуються за ставкою 1,50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Позичальник [PERSON] , ідентифікаційний номер [NUMBER] . Також у даній заяві відображено процес оформлення та розгляду заяви № 88290840 ( а. с. 19). Згідно з п. 1.1 договору про споживчий кредит, кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений п.1.3. договору надати позичальнику, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом ( далі плата) у встановлений п. 1.4. договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. Типом кредиту є кредит. Згідно з п. п. 1.2., 1.3., 1.4., 1.5.1., 1.5.2., 1.6. сума (загальний розмір) кредиту становить 4 000,00 грн.; кредит надається загальним строком на 15 днів з 05 березня 2023 року (строк кредитування); термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 20.03.2023. Загальні витрати позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії ( без врахування суми (тіла) кредиту) складають 1 300,00 грн. у грошовому виразі та 94,072.00 грн. відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка) і включає в себе складові, визначені у п.1.5.1.-1.5.2. договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за кредитом складає 16 100,00 грн. Пунктами 2.1., 2.2., 2.2.3. договору передбачено, що кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок [NUMBER] . Позичальник сплачує кредитодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в п 1.5.1.-1.5.32 договору, в один з термінів (дат) вказаних в п. 1.4. У випадку якщо позичальник продовжує строк кредитування вказаний в п. 1.3 договору, він додатково має сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту, проценти за ставкою визначеною п.1.5.2. в сумі та на умовах, визначених в п.1.6. договору, в сумі та на умовах вказаних в п. 2.3. договору. Нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей передбачених п.2.2.3 Договору. Проценти нараховуються за стандартною ставкою, що визначена п. 1.6. цього Договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, визначена в п.1.5.2 процентна ставка протягом первісного строку кредитування визначеного п. 1.3., запропонована позичальнику зі знижкою і є меншою за стандартну (базову) ставку встановлену п.1.6. договору. Якщо визначена п.1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандартної (базової) ставки, то після завершення первісного строку кредитування та/або строку пролонгації на пільгових умовах, проценти з дня продовження строку кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах, згідно з п.2.3.1.2 продовжують нараховуватися за базовою ставкою згідно з п.1.6. договору. Стандартна (базова) процентна ставка не є підвищеною. Якщо розмір зобов`язань позичальника зі сплати процентів протягом первісного строку кредитування та/або строку пролонгації на пільгових умовах є меншим ніж заборгованість зі сплати процентів за аналогічний строку кредитування, що продовжений на стандартних (базових) умовах, це означає, що протягом первісного строку кредитування та/або в період пролонгації на пільгових умовах позичальнику була надана знижка, що дорівнює різниці між стандартною (базовою) ставкою встановленою п. 1.6. та процентною ставкою, визначеною п. 1.5.2 договору. Після спливу строку кредитування (з урахуванням пролонгацій) нарахування процентів за користування кредитом припиняється. Розмір стандартної (базової) ставки не може бути збільшено Товариством без письмової (такої, що прирівнюється до письмової) згоди позичальника. Пунктом 2.3.1. договору передбачено, що позичальник має право неодноразово продовжувати та/або поновлювати пільговий період та збільшувати строк кредитування на таких саме умовах, за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 правил. Для продовження/поновлення пільгового періоду та збільшення строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії передбачені цим п.2.3 договору та розділом 6 правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту (якщо передбачено). Можливі періоди продовження/поновлення пільгового періоду та збільшення строку кредитування, максимальні ставки комісії за управління та обслуговування кредиту, що визначається як відсоток від суми наданого кредиту. Строк продовження: 3 дні 3,00; 7 днів 6,00; 15 днів 10,00. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на пільгових умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за ставкою передбаченою п. 1.5.2. Договору. Також п. 3.2.6 та 3.2.7. цього договору передбачено, що кредитодавець має право відступати, передавати та будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу свої права за цим Договором (повністю або частково) на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії цього Договору без згоди Позичальника. У випадку, якщо після відступлення прав вимоги за цим Договором Кредитодавець отримає від Позичальника платіж (кошти) для погашення існуючої заборгованості за цим Договором, такий платіж (кошти) відповідно до ч. 2 ст. 516 Цивільного кодексу України Позичальнику не повертаються і зараховуються в рахунок виконання зобов`язань Позичальника за цим Договором. Пунктом 3.3.1., 3.3.2., 3.3.4. договору передбачено, що позичальник зобов`язаний: надавати кредитодавцю достовірну інформацію необхідну для укладення та виконання умов цього договору. Повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі передбачені цим договором у порядку, строки та терміни передбачені п.п.1.1.-1.6. та п. 2.4. цього договору. У разі порушення строків повернення кредиту на вимогу кредитодавця сплатити пеню та/або проценти передбачені розділом 4 цього договору. Згідно з п. 4.2. договору, у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору, кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою передбаченою п.1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч.2 ст. 625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п. 1.6 договору. Пунктом 5.1. визначено, що позичальник підтверджує, що до укладення цього договору ознайомився з наявними схемами кредитування, отримав у письмовій формі (у вигляді електронного документа розміщеного в особистому кабінеті) паспорт споживчого кредиту, який є невід`ємною частиною цього договору, з інформацією передбаченою ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування»; отримав проект цього кредитного договору разом з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті), ознайомився з усіма його умовами та правилами, що розміщені на сайті товариства та є невід`ємною частиною цього договору; умови договору йому зрозумілі та він підтверджує, що договір адаптовано до його потреб та фінансового стану. Згідно з п. 6.1., 6.2. договору, цей Кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію товариства про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який генерується та надсилається Товариством електронним повідомленням (СМС) на мобільний телефонний номер позичальника, а Позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність - комбінацію цифр і літер або тільки цифр, або тільки літер) для підписання цього Кредитного договору/ електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене Позичальником через сайт Товариства, мобільний додаток, месенджери або у СМС-повідомленні з мобільного телефонного номеру Позичальника на номер 2277 (вартість відправки СМС-повідомлення для Позичальника визначено у Правилах). На Договір накладається електронний підпис уповноваженого працівника Кредитодавця з кваліфікованою електронною позначкою часу, що визначає дату та час укладення договору. Після укладення цей Кредитний договір надається (надсилається) позичальнику шляхом розміщення в Особистому кабінеті Позичальника та додатково укладений електронний кредитний договір та/або повідомлення про його укладення може бути на розсуд товариства направлено прозичальнику на електронну пошту або іншими каналами (засобами зв`язку, наданими позичальником товариству. Згідно з п. 6.3., п.6.4., 6.5., 6.6. та 6.7. договору, приймаючи пропозицію Товариства про укладання цього кредитного договору позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у тому числі правилами, паспортом споживчого кредиту та графіком платежів) Договору в цілому та підтверджує, що: він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов кредитного договору та правил; він не перебуває під впливом хвороби, алкогольних, наркотичних, психотропних, токсичних речовин, здатний усвідомлювати значення своїх дій та управляти своїми вчинками; на момент підписання кредитного договору не існує ніяких обставин, які могли б негативно вплинути на плато та/або кредитоспроможність позичальника та/або які створюють загрозу належному виконанню цього Договору про які він не повідомив Кредитодавця (судові справи, майнові вимоги третіх осіб тощо), зокрема позичальник підтверджує, що він не подавав до суду заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, стосовно нього відсутнє відкрите провадження у справі про неплатоспроможність (банкрутство) та. що на момент укладення цього договору підстав передбачених Кодексом України з питань банкрутства для відкриття такого провадження не існує; вся інформація зазначена в цьому Договорі, а також та, що надана Кредитодавцю. в тому числі під час заповнення та відправлення заяви на отримання кредиту, є повною, актуальною та достовірною; він відповідає вимогам Заявника, що встановлені розділом 2 Правил; він не є військовослужбовцем, якому відповідно до ч. 15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» проценти за користування кредитом не нараховуються. Укладення кредитодавцем кредитного договору з позичальником у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню кредитодавцем ідентичного за змістом Кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки. У відповідності до п. 7.1. цього договору, цей договір (з додатками №1, №2, №3, №4 та Правилами), набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту отримання кредиту, який визначається згідно правил та відповідно до способу надання кредиту, визначеному у п.2.1 цього договору. Строк дії цього договору складає період, що обчислюється з моменту його укладення і до моменту повного фактичного виконання сторонами своїх зобов`язань. Сторони домовились, що повне виконання зобов`язань повинно відбутись в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості згідно п.1.4 договору. Якщо зі спливом 3-го дня з моменту укладення цього Договору кредитні кошти не будуть відправлені кредитодавцем та/або не будуть отримані Позичальником у відповідності з визначеним способом надання кредиту, дія цього договору може бути припинена достроково з відповідним відображенням в особистому кабінеті. Даний договір підписаний [PERSON] 05 березня 2023 року за допомогою одноразового ідентифікатора J96248 та упоноваженою посадовою особою від ТОВ «МІЛОАН» Вініченко О.В. ( а.с. 12-17). Із паспорта споживчого кредиту, який є додатком № 2 до Договору про споживчий кредит, вбачається, що [PERSON] отримав та ознайомлений з інформацією щодо типу кредиту, яким є кредит; суми кредиту, що становить 4 000,00 грн.; строку кредитування, що становить 15 днів; мета отримання для споживчих потреб позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника; способу надання кредиту переказу на картковий рахунок; інформацією щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки; інформацією про загальні витрати за кредитом; орієнтовної вартості кредиту для споживача за весь строк кредитування та порядку повернення кредиту (а. с. 18). Із довідки про ідентифікацю, виданої ТОВ «МІЛОАН» відомо, що [PERSON] , дата народження [INFO] , РНКОПП: [NUMBER] , з яким укладено договір про споживчий кредит № 8290840 від 05 березня 2023 року ідентифікований ТОВ «МІЛОАН». Акцепт (договір) підписаний позичальником із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором J96248, який відправлений на його номер телефону 05 березня 2023 року о 21 год. 54 хв.; та зазначений його номер телефону, на який відправлено одноразовий ідентифікатор (а. с. 19 ). Із платіжного доручення 9504043 від 05 березня 2023 року відомо, що платник «МІЛОАН» перерахував [PERSON] 4 000,00 грн. на картку VISA [NUMBER] ; призначення платежу: кошти згідно договору 8290840 (а. с. 20). Тобто, на виконання умов договору грошові кошти були перераховані Товариством на рахунок отримувача, який був обумовлений відповідачем під час укладання договору, який він самостійно вніс до інформаційно-телекомунікаційної системи товариства номер своєї платіжної картки. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Порядок укладення електронного договору визначений статтею 11 даного закону, при цьому, згідно частини 12 цієї статті, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний в порядку, визначеному цією статтею, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеному в письмовій формі. Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання вказаного вище договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) грошових коштів на сайті позикодавця, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, позикодавцем було перераховано грошові кошти. Тобто, заповнивши анкету-заяву на кредит, яка є складовою частиною кредитного договору та договір про споживчий кредит відповідач добровільно погодився на такі умови кредитного договору, взяв на себе відповідні зобов`язання. Із відомості про щоденні нарахування та погашення видно, що у період часу з 05 березня 2023 року здійснювалося нарахування процентів згідно з п. 1.5.2 договору у розмірі 60? грн.(15 днів х 60 грн.), що становить 900,00 грн.; у період з 21 березня 2023 року по 29 травня 2023 року нараховані проценти згідно з п. п. 1.6., 2.3.1.2 договору у розмірі 120,00 грн.( 70 днів х 120 грн.), що становить 8 400,00 грн. (а. с. 21). Із виписки з особового рахунку за кредитним договором № 8290840 від 05 березня 2023 року вбачається, що заборгованість [PERSON] перед позивачем станом на 12 листопада 2025 року становить 15 980,00 грн. з яких: 4 000,00 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту; 400,00 грн. прострочена заборгованість за комісіями та 11 580,00 грн. - прострочена заборгованість за відсотками (а. с. 22). Правильність поданого позивачем розрахунку заборгованості відповідачем не оспорювалася, а відтак такий розрахунок є належним та допустимим доказом, який підтверджує заборгованість за укладеним договором. Відповідачем не надано до справи належних і допустимих доказів того, що сума заборгованості є меншою та не надано власного контррозрахунку. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦІК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. 29 травня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» укладено Договір факторингу № 97-МЛ/Т, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором про надання кредитного договору № 8290840 від 05 березня 2023 року, що укладено між ТОВ «Мілоан» та боржником, яким є [PERSON] . Згідно з п. 9.3.3. договору про відступлення права вимоги № 97-МЛ від 29 травня 2023 року відомо, що протягом десяти робочих днів після підписання сторонами акту кредитор повертає кошти, отримані від нового кредитора відповідно до умов цього договору за відступлення права вимоги по відношенню до боржників, право вимоги до яких повернуто (повертається) кредитору у розмірі, передбаченому у графі «Оплата грошової вимоги» додатку № 1 до цього договору за вирахуванням сум отриманих новим кредитором від боржника чи інших осіб на погашення заборгованості боржника за кредитним договором після укладення цього договору (а. с. 23-27). Договір підписано представниками сторін та скріплено печатками. Відповідно до витягу реєстру боржників до вказаного договору факторингу ТОВ ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] у розмірі 15 980,00 грн. з яких: 4 000,00 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту; 400,00 грн. прострочена заборгованість за комісіями та 11 580,00 грн. - прострочена заборгованість за відсотками (а. с. 32). Із п. 1 акта приймання передачі реєстру боржників від 29 травня 2023 року до договору про відступлення права вимоги № 97-МЛ від 29 травня 2023 року відомо, що згідно з вимогами п. 8.3 договору про відступлення права вимоги № 96-МЛ/Т від 29 травня 2023 року кредитор передав, а новий кредитор прийняв реєстр боржників кредитора від 29 травня 2023 року, складений за формою згідно із додатком № 1 до договору (а. с. 31). Із платіжної інструкції № 71529 від 29 травня 2023 року відомо, що платник ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» перерахував отримувачу ТОВ «МІЛОАН» 1 104 663,30 грн., як оплату згідно договору про відступлення права вимоги № 97-МЛ/Т від 29 травня 2023 року (а. с. 32). Таким чином, ТОВ ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» набуло статусу кредитора за кредитним договором від № 8290840 від 05 березня 2023 року. Також 29 серпня 20225 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» укладено додаткову угоду № 1 до договору відступлення прав вимоги № 97-МЛ від 29 травня 2023 року, згідної якої внесено зміни в додаток № 1 до договору форму реєстру боржників (а. с. 30-31). Крім цього, у разі сплати [PERSON] коштів на рахунок первісного кредитора, вони були б перераховані на рахунки ТОВ ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» та зараховані на погашення кредитної заборгованості. Із претензії ТОВ ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» від 04 листопада 2025 року, надісланої [PERSON] , вбачається, що його повідомлено про те, що між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» укладено договір про відступлення права вимоги відповідно до умов якого відбулося відступлення прав а вимоги за кредитним договором № 8290840 від 05 березня 2023 року з терміном повернення кредиту до 18 червня 2023 року та його обов`язок протягом трьох днів виконати зобов`язання перед позивачем (а. с. 33 ). Однак, відповідачем не було повернуто у встановлений у договорі кредиту строк суму кредиту. Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За правилами ст. ст. 526, 530 ЦК України,зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ч. 1ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно достатті 625 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо факторне виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно Правової позиції Верховного Суду України, висловленій в постанові від 23.09.2015 року у справі №6-979цс15 "боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від о6ов`язку погашення кредиту взагалі". Тобто, якщо відповідач з будь-яких підстав не отримав вищезазначені повідомлення відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки первісного кредитора, які вказані в кредитному договорі, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України. Протягом розгляду цивільної справи відповідач, відповідно до ст. ст. 12,81 ЦПК України, не скористався своїми процесуальними правами та не надав до суду жодного належного та допустимого доказу, який би містив інформацію щодо предмету доказування в підтвердження своєчасного виконання своїх зобов`язань за укладеним кредитним договором. Відомості про добровільну сплату боргу новому кредитору відповідачем, відсутні. Будь-яких спростувань доказів, що подані позивачем суду на обґрунтування викладених в позовній заяві обставин, відповідачем суду не надано. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦК України, свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства. Відповідно до п. 6) ч. 1 ст. 3 ЦК України, одним із основоположних принципів цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. Тобто, дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Судом досліджені надані банком докази видачі відповідачу кредиту, враховано, що зазначені докази відповідачем не спростовано, що є його процесуальним обов`язком. Наведене узгоджується з висновком висловленим Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 02 грудня 2020 року у справі № 284/157/20-ц. Також позивач стверджує, що станом на 12.11.2025 боржник [PERSON] має заборгованість за комісією у розмірі 400,00 грн. заборгованості за пенею, чим порушуються права та інтереси позивача, однак суд дійшов висновку, що відсутні законні підстави для стягнення із відповідача заборгованості за комісією, з огляду на наступне. Так, із п. 1.5.1. договору, комісія за надання кредиту становить 10,00 % від суми кредиту, що у грошовому виразі складає 400,00 грн. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування», після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. У разі якщо розмір майбутніх платежів і строки їх сплати не можуть бути встановлені у договорі про споживчий кредит (кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії тощо), споживачу також у строк, визначений цим договором, надається виписка з рахунку/рахунків (за їх наявності), у якій зазначаються: стан рахунку на певну дату, оборот коштів на рахунку за період часу, за який зроблена виписка з рахунку (з описом проведених операцій), баланс рахунку на початок періоду, за який зроблена виписка, баланс рахунку на кінець періоду, за який зроблена виписка, дати і суми здійснення операцій за рахунком споживача, застосована до проведених споживачем операцій процентна ставка, будь-які інші платежі, застосовані до проведених споживачем операцій за рахунком, та/або будь-яка інша інформація, передбачена договором про споживчий кредит. Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Отже, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті11, частини п`ятої статті12 Закону України «Про споживче кредитування». Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19. Також у постанові Верховного Суду від 20.02.2019 у справі № 666/4957/15-ц вказано, що надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає сплаті позичальником. Оскільки надання фінансового інструменту у зв`язку із наданням кредиту відповідає економічним потребам лише самого банку, то такі дії не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику. В зв`язку з цим, Верховний Суд дійшов висновку про те, що кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. У кредитному договорі кредитодавцем фактично встановлено сплату комісії, однак жодних доказів вчинення будь-яких дій, за які позикодавцем нараховувалася комісія, позивачем не надано. Разом із тим, ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено безоплатність надання позикодавцем певних послуг, до яких можна віднести видачу кредиту та його супровід. Суд зазначає, що послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на споживчі потреби, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними. Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 400,00 грн. комісії задоволенню не підлягають. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із частковим задоволенням позову також підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення із [PERSON] судових витрат в розмірі 2 349,72 грн. (97%), пов`язаних зі сплатою судового збору, які документально підтверджені (а. с. 11). Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з п. 1 ч. 3 цієї статті до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивач надав договір про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01 липня 2025 року, ордер адвоката на надання правової допомоги у цій справі (а. с. 34,35,36), акт № д/8161 наданих послуг він 12.11.2025, детальний опис наданих послуг до акту (а. с. 37), з яких убачається, що за надання послуг у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором із [PERSON] затрачено 6 год. 30 хв., вартість яких склала 8 000,00 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16, додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц. З урахуванням встановлених обставин, на думку суду, у даному випадку розмір витрат на професійну правничу допомогу, є очевидно завищеними та підлягають зменшенню, адже виконані адвокатом роботи не потребували багато часу та були не складними; також судом враховано той факт, що представник позивача не приймав участі у судових засідання, а подав заяву про розгляд справи без його участі. Визначаючи розмір витрат на правничу допомогу, суд виходить з того, що дана категорія справ не є складною, підготовка її до розгляду не потребує аналізу великої кількості норм чинного законодавства, значних затрат часу та зусиль. Ураховуючи часткове задоволення позову - визначені в переліку послуг вказані дії не відповідають критеріям реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), розумності їхнього розміру, та не є співмірними зі складністю справи, у зв`язку із чим, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача потрібно стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн.

Outcome: partial