Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

18 липня 2025 року уповноважений представник позивача ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» (далі ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ») адвокат Усенко М.І., через підсистему ЄСІТС «Електронний суд», звернувся до Яготинського районного суду Київської області з вказаним вище позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором № 4788142 від 15.04.2021 у розмірі 23573,97 гривень, сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 гривень та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000 гривень. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 15.04.2021 між [PERSON] та ТОВ «МІЛОАН» був укладений кредитний договір № 4788142, згідно з умовами якого відповідачу надано грошові кошти у розмірі 15000,00 гривень на умовах визначених кредитним договором, а позичальник зобов`язалася повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом на умовах та в строки, що визначені договором. ТОВ «МІЛОАН» умови кредитного договору виконало в повному обсязі, надавши відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк, визначений умовами кредитного договору. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконала. 09 лютого 2022 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» укладено Договір відступлення прав вимоги № 80-МЛ, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 4788142 від 15.04.2021. Станом на дату подання позову заборгованість відповідача перед позивачем становить 23573,97 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту 7498,00 грн; заборгованість за процентами 13225,97 грн; заборгованість за комісією 2850,00 грн. Суддя Яготинського районного суду Київської області Нарольський М.М. своєю ухвалою від 23.07.2025 справу № 382/1465/25 за позовною заявою ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором разом з додатками передав за підсудністю до Згурівського районного суду Київської області. Суддя Згурівського районного суду Київської області Кучерява Л.М. своєю ухвалою від 18.08.2025 прийняла позовну заяву до розгляду та відкрила провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, встановила сторонам відповідні строки для подання заяв по суті справи та призначила справу до розгляду, задовольнила клопотання позивача про витребування доказів. Згурівський районний суд Київської області своєю ухвалою від 13.01.2026 повторно витребував від АТ КБ «ПриватБанк» докази, про які просив представник позивача на підтвердження своїх позовних вимог. У відповідності до ст. 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. Будь-яких письмових заяв від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити його правову позицію щодо предмета спору. У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату час та місце проведення судового засідання повідомлений у встановленому законом порядку, направив до суду заяву, у якій просив розгляд справи проводити без участі представника позивача, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася шляхом направлення судових повісток за адресою її реєстрації та публікації оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, про причини неявки не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи, заяви про розгляд справи за її відсутності та відзиву на позовну заяву до суду не направляла. Відповідачем копію ухвали про відкриття провадження від 18.08.2025 та судові повістки про виклик в суд на 18.09.2025, 11.11.2025, 10.12.2025, 13.01.2026, 12.02.2026 не було отримано, конверти із вкладеннями повернулися до суду із відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою». Суд звертає увагу, що одержання учасником справи належно надісланої судової кореспонденції перебуває поза сферою контролю суду. В свою чергу особа, яка зареєструвала своє місце проживання за певною адресою, діючи розумно та добросовісно, повинна дбати про те, щоб мати змогу отримувати надіслану їй кореспонденцію своєчасно. У разі виникнення перешкод, адресат міг, зокрема, подати заяву про пересилання або доставку адресованих йому поштових відправлень на іншу адресу. Це передбачено пунктом 108, 109 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270. Отже, для добросовісного адресата є механізм забезпечення права на отримання офіційної кореспонденції незалежно від того живе він чи ні за певною адресою. Натомість у суду немає жодного механізму забезпечити вручення судової кореспонденції учаснику справи, який не бажає її отримувати або не проживає за зареєстрованою адресою. З огляду на це, неотримання судової кореспонденції відповідачем не може бути перешкодою для розгляду справи. За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Провівши заочний розгляд справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З досліджених письмових доказів судом встановлено, що 15.04.2021 відповідач [PERSON] заповнила Анкету-заяву на кредит № 4788142, за результатами розгляду якої ТОВ «МІЛОАН» погодило відповідачу наступні умови кредитування: погоджена сума 15000,00, погоджений строк 30 днів, комісія за надання кредиту 19,00% одноразово, ставка процентів 2,00% за кожен день користування (а.с.22). 15 квітня 2021 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МІЛОАН» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник), за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, уклали договір про споживчий кредит № 4788142, відповідно до якого кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3 договору надати позичальнику грошові кошти у сумі визначеній у п. 1.2 договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки, що визначені договором. Пунктами 1.2-1.7 визначені основні умови кредиту: сума кредиту, що становить 15000,00 грн.; кредит надається строком на 30 днів з 15.04.2021 (строк кредитування); термін повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом - 15.05.2021; загальні витрати позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії складають 11850,00 грн.; орієнтована загальна вартість кредиту складає 26850,00 грн.; комісія за надання кредиту становить 2850,00 грн., яка нараховується за ставкою 19,00 відсотків від суми кредиту одноразово; проценти за користування кредитом 9000,00 грн., які нараховуються за ставкою 2,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом; стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 %и від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (а.с.14-21, 23-26). Цього ж дня 15.04.2021 [PERSON] ознайомилася з графіком платежів за договором про споживчий кредит № 4788142 від 15.04.2021, що є Додатком № 1 до договору (а.с.27), ознайомилася із паспортом споживчого кредиту № 4788142, що є Додатком № 2 до договору про споживчий кредит № 4788142 від 15.04.2021 (а.с.28), пройшла ідентифікацію (а.с.28 на звороті). Відповідно до приписів ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. У зв`язку з цим, акцептуючи пропозицію ТОВ «МІЛОАН» відповідач електронним підписом одноразовим ідентифікатором S55438 у договорі визнала та погодилася на запропоновані товариством умови користування та порядок надання товариством грошових коштів (кредиту). Підписання відповідачем договору про споживчий кредит № 4788142 від 15.04.2021, свідчить про те, що відповідач всі умови цілком зрозуміла та своїм підписом письмово підтвердила та закріпила те, що сторони договору діяли свідомо, були вільні в укладенні даного договору, вільні у виборі контрагента та умов договору. Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 Закону України «Про електрону комерцію» передбачено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Абзац другий ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Договір про споживчий кредит № 4788142 від 15.04.2021 підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором, а тому, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною першою ст. 1046 ЦК України визначено, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Факт отримання відповідачем [PERSON] кредитних коштів у сумі 15000,00 гривень на виконання умов договору про споживчий кредит № 4788142 від 15.04.2021 в цій частині підтверджується платіжним дорученням № 43905965 від 15.04.2021 та повідомленням АТ КБ «ПриватБанк», наданим на виконання ухвали суду від 13.01.2026 (а.с.29, 129). Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму або не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів. Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Із розрахунку заборгованості по договору про споживчий кредит № 4788142 від 15.04.2021 судом встановлено, що ТОВ «МІЛОАН» у період з 15.04.2021 по 05.01.2022 здійснювало щоденне нарахування процентів за користування кредитними коштами у відповідності до умов кредитного договору (а.с.29 (на звороті)-32). Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлене договором або законом. За частиною першою статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Тобто відступлення права вимоги за змістом означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Судом встановлено, що 09.02.2022 ТОВ «МІЛОАН» (кредитор) та ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» (новий кредитор) уклали Договір відступлення права вимоги № 80-МЛ, за умовами якого кредитор передає (відступає) новому кредитору за плату, а новий кредитор приймає належні кредиторові права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками. Права вимоги переходять до нового кредитора у день здійснення фінансування (оплати) на користь кредитора у повному обсязі в сумі, вказаній у п. 7.1 цього договору, після чого новий кредитор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей. Оформлення відступлення права вимоги здійснюється шляхом підписання Акту приймання-передачі Реєстру Боржників (а.с.33-37). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до договору відступлення прав вимог № 80-МЛ від 09.02.2022 до ТОВ ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» перейшло право вимоги до [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) за договором про споживчий кредит № 4788142 від 15.04.2021 на загальну суму заборгованості 23573,97 гривень (а.с. 37 (на звороті). Крім того, 09.02.2022 між сторонами договору про відступлення прав вимоги № 80-МЛ від 09.02.2022 підписано Акт приймання-передачі Реєстру Боржників та позивач ТОВ ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» здійснило оплату на користь ТОВ «МІЛОАН» за відступлення прав вимоги (а.с.38). 09 липня 2025 року ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» надіслало відповідачу [PERSON] досудову вимогу щодо погашення заборгованості за договором про споживчий кредит № 4788142 від 15.04.2021 в загальному розмірі 23573,97 гривень (а.с.39). Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В силу ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] належним чином не виконувала свої зобов`язання згідно з умовами договору про споживчий кредит № 4788142 від 15.04.2021, що призвело до виникнення кредитної заборгованості. Право вимоги до [PERSON] у позивача ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» за договором про споживчий кредит № 4788142 від 15.04.2021 виникло на підставі договору про відступлення прав вимоги № 80-МЛ від 09.02.2022. Відповідач [PERSON] своїх заперечень щодо позовних вимог, а також належних та допустимих доказів на спростування позовних вимог, не надала. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю. Щодо судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити судові витрати між сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу ( п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). У позовній заяві позивач вказав попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які складаються з судового збору у сумі 2422,40 гривень та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 гривень, які він поніс у зв`язку з розглядом справи. Сплата позивачем судового збору в сумі 2422,40 гривень при поданні позову підтверджується платіжною інструкцією від 11.07.2025 № 15388 (а.с.1). Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За приписами ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивач надає: договір про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01.07.2025, укладеного між ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» та АДВОКАТСЬКИМ ОБ`ЄДНАННЯМ «АПОЛОГЕТ» (а.с.41); Акт № 698 наданих послуг (правової (правничої) допомоги) від 06.07.2025 на суму 8000,00 гривень (а.с.42); детальний опис наданих послуг до акту № 698 за договором про надання правничої (правової) допомоги № 01407 від 01.07.2025 (а.с.42); ордер на надання правничої допомоги ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» адвокатом Усенко М.І. (а.с.43). Суд враховує постанову Верховного Суду від 13.03.2025 по справі № 275/150/22 згідно з якою, суд,

Outcome: approved