Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-10 00:00:00

28.11.2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором №2494665 від 27.08.2021 року в розмірі 12003,24 грн., з яких заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) в розмірі 5999,90 грн., заборгованості за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги в розмірі 5800,00 грн., інфляційні збитки в розмірі 175,24 грн., нараховані три відсотки річних в розмірі 28,10 грн., за договором №75839715 від 07.07.2021 року в розмірі 45325,56 грн., з яких заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) в розмірі 15000,00 грн., заборгованість за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги в розмірі 30323,10 грн., нараховані три відсотки річних в розмірі 2,46 грн. та понесених судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн., правової допомоги у розмірі 16000,00 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 27.08.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бі Ел Джи Мікрофінанс» та [PERSON] укладено Договір №2494665, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Бі Ел Джи Мікрофінанс» надало відповідачу грошові кошти в розмірі 6000,00 грн., яка зобов`язалася повернути використану суму та сплатити проценти за користування кредитними коштами на умовах визначених умовами кредитного договору. Товариство належним чином виконало свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами Договору кредиту. 29.11.2021 року було укладено договір №29/11-1 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Бі Ел Джи Мікрофінанс» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2494665. 10.03.2023 року було укладено договір №10-03/2023/01 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2494665. Таким чином ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до відповідача за договором №2494665. Відповідач свої зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим має заборгованість на загальну суму 12003,24 грн., з яких заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) в розмірі 5999,90 грн., заборгованості за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги в розмірі 5800,00 грн., інфляційні збитки в розмірі 175,24 грн., нараховані три відсотки річних в розмірі 28,10 грн. Також, 07.07.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір №75839715, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надало відповідачу грошові кошти в розмірі 15000,00 грн., яка зобов`язалася повернути використану суму та сплатити проценти за користування кредитними коштами на умовах визначених умовами кредитного договору. Товариство належним чином виконало свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами Договору кредиту. 22.02.2022 року було укладено договір №22/02/2022 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №75839715. 10.01.2023 року було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №75839715. Таким чином ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до відповідача за договором №75839715. Відповідач свої зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим має заборгованість на загальну суму 45325,56 грн., з яких заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) в розмірі 15000,00 грн., заборгованість за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги в розмірі 30323,10 грн., нараховані три відсотки річних в розмірі 2,46 грн. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Петренко В.С. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 19.12.2025 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором.Призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні. Клопотання представника позивача про витребування доказів було задоволено.Витребувано у АТ КБ «Приватбанк»: - інформацію, чи видавалась [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) банківська картка № [NUMBER] ; - докази зарахування на банківську картку № [NUMBER] кредитних коштів, у сумі 6000,00 грн., які 27.08.2021 року були на неї перераховані, а саме надати виписки по банківській карті № [NUMBER] , яка належить [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) за період з 27.08.2021 року по 06.09.2021 року; - ідентифікаційні дані власника картки та повний номер карти № [NUMBER] , в тому числі, але не виключно прізвище, ім`я та по-батькові, РНОКПП, серію та номер паспорта, адресу місця проживання, контактні дані (номер телефону, адреса електронної пошти, тощо) та інші відомості про власника вказаної карти; - інформацію щодо номеру телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною картою № [NUMBER] за період з 27.08.2021 року по 06.09.2021 року; - інформацію чи знаходиться номер телефону [NUMBER] в анкетних даних [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ). Витребувати у АТ КБ «Приватбанк»: - інформацію, чи видавалась [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) банківська картка № [NUMBER] ; - докази зарахування на банківську картку № [NUMBER] кредитних коштів, у сумі 15000,00 грн., які 07.07.2021 року були на неї перераховані, а саме надати виписки по банківській карті № [NUMBER] , яка належить [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) за період з 07.07.2021 року по 17.07.2021 року; - ідентифікаційні дані власника картки та повний номер карти № [NUMBER] , в тому числі, але не виключно прізвище, ім`я та по-батькові, РНОКПП, серію та номер паспорта, адресу місця проживання, контактні дані (номер телефону, адреса електронної пошти, тощо) та інші відомості про власника вказаної карти; - інформацію щодо номеру телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною картою № [NUMBER] за період з 07.07.2021 року по 17.07.2021 року; - інформацію чи знаходиться номер телефону [NUMBER] в анкетних даних [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ). Визначено відповідачеві п`ятнадцятиденний строк з дня отримання даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У судове засідання 11.02.2026 року представник позивача не з`явилася, однак в позовній заяві, просила розглянути справу у її відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Судова влада, причини не явки суду не відомі, відзив до суду не подавала. Відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України за згодою представника позивача Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України). Судовим розглядом встановлено, що 27.08.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бі Ел Джи Мікрофінанс» та [PERSON] укладено Договір №2494665, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Бі Ел Джи Мікрофінанс» надало відповідачу грошові кошти в розмірі 6000,00 грн., яка зобов`язалася повернути використану суму та сплатити проценти за користування кредитними коштами на умовах визначених умовами кредитного договору. Також, 07.07.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір №75839715, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надало відповідачу грошові кошти в розмірі 15000,00 грн., яка зобов`язалася повернути використану суму та сплатити проценти за користування кредитними коштами на умовах визначених умовами кредитного договору. Згідно ст.ст. 526,527,536 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. 29.11.2021 року було укладено договір №29/11-1 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Бі Ел Джи Мікрофінанс» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2494665. 10.03.2023 року було укладено договір №10-03/2023/01 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2494665. Таким чином ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до відповідача за договором №2494665. 22.02.2022 року було укладено договір №22/02/2022 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №75839715. 10.01.2023 року було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №75839715. Таким чином ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до відповідача за договором №75839715. Відповідачем умови кредитних договорів своєчасно не виконані, кредит, відсотки у встановлені договором строки не сплачені. У відповідності до ст. 611 ЦК України за порушення зобов`язання наступають правові наслідки, передбачені ст.ст. 624, 625 ЦК України, тобто при порушенні зобов`язань боржник повинен сплатити кредитору борг, відсотки за користування кредитом та пеню, що передбачені умовами договору. Згідно ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а ст. 615 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається. При цьому, на виконання ухвали суду від 19.12.2025 року, від АТ КБ «Приватбанк» надійшла відповідь відповідно до якої судом було встановлено, що на ім`я відповідачки в банку було емітовано карту № [NUMBER] ( [NUMBER] ), фінансовий номер за вказаною платіжною картою - [NUMBER] , а також надано виписку про рух коштів за вказаним картковим рахунком, відповідно до якого встановлено зарахування грошових коштів 27.08.2021 року в сумі 6000,00 грн. та 07.07.2021 року в сумі 15000,00 грн. З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості, підлягає частковому задоволенню, а саме стягненню з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованості за договором №2494665 від 27.08.2021 року в розмірі 12003,24 грн., з яких заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) в розмірі 5999,90 грн., заборгованості за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги в розмірі 5800,00 грн., інфляційні збитки в розмірі 175,24 грн., нараховані три відсотки річних в розмірі 28,10 грн., за договором №75839715 від 07.07.2021 року в розмірі 30002,46 грн., з яких заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) в розмірі 15000,00 грн., заборгованість за нарахованими відсотками в розмірі 15000,00 грн., нараховані три відсотки річних в розмірі 2,46 грн. Так, позивач просить суд стягнути за договором №75839715 від 07.07.2021 рокувідсотки у розмірі, що значно перевищує розмір заборгованості за тілом кредиту, а тому змістовне навантаження встановлення таких відсотків полягає не в компенсаційний, а в каральній, штрафній функції, при цьому, сума нарахованих в такому порядку відсотків є очевидно непропорційною до суми зобов`язання, та не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права і принципам, встановленим у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України Конституційний Суд України зазначив, що з огляду на ч. 4 ст. 42 Конституції участь у договорі споживача як слабшої сторони, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту (рішення КСУ від 11.07.2013 року № 7-рп/2013). Відповідно до ч.ч. 1, 2, пункту п`ятого ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Слід зазначити, що з огляду на приписи частини четвертої ст. 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту щодо сплати споживачем непропорційно великих відсотків за прострочення повернення кредиту. Наведене узгоджується із положеннями Резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 09 квітня 1985 року № 39/248 «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», в якій зазначено, що, визнаючи, що споживачі нерідко перебувають у нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти та купівельної спроможності, принципи захисту інтересів споживачів мають, зокрема, за мету сприяти країнам у боротьбі зі шкідливою діловою практикою усіх підприємств на національному та міжнародному рівнях, яка негативно позначається на споживачах. Пунктами 1, 2 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН "Керівні принципи для захисту інтересів споживачів" від 09 квітня 1985 року № 39/248, Хартією захисту споживачів, схваленою Резолюцією Консультативної ради Європи від 17 травня 1973 року № 543, Директивою 2005/29/ЄС Європейського Парламенту та Ради від 11 травня 2005 року (пункти 9, 13, 14 преамбули), Директивою 2008/48/ЄС Європейського Парламенту та Ради від 23 квітня 2008 року про кредитні угоди для споживачів передбачається, що надання товарів чи послуг, зокрема у фінансовій галузі, не має здійснюватися за допомогою прямого чи опосередкованого обману споживача, а відповідні права споживачів регламентуються як на доконтрактній стадії, так і на стадії виконання кредитної угоди. Директива 2005/29/ЄС Європейського Парламенту та Ради Європи від 11 травня 2005 року розділяє комерційну діяльність, що вводить в оману на дію і бездіяльність та застосовується до правовідносин до і після укладення угоди, фінансові послуги через їх складність та властиві їм серйозні ризики потребують встановлення детальних вимог, включаючи позитивні зобов`язання торговця. Оманливі види торговельної практики утримують споживача від поміркованого і таким чином ефективного вибору. Межі дії принципу свободи договору визначаються законодавством з урахуванням критеріїв справедливості, добросовісності, пропорційності і розумності. При цьому держава має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і правами та охоронюваними законом інтересами споживачів їх кредитних послуг (пункт 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 № 15-рп/2011 у справі про захист прав споживачів кредитних послуг). У своєму Рішенні від 11 липня 2013 року №7-рп/2013 Конституційного Суду України дійшов висновку, що умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності. Виконання державою конституційно-правового обов`язку щодо захисту прав споживачів вимагає від неї спеціального законодавчого врегулювання питань, пов`язаних із забезпеченням дії зазначених принципів у відносинах споживчого кредитування. Такого ж самого правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 07 жовтня 2020року у справі № 132/1006/19 (провадження № 61-1602св20). Також, відповідно до постанови Великої палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18, якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Відповідно до пункту 8.38 зазначеної постанови з огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві Велика палата Верховного Суду дійшла до висновку, що виходячи з принципі розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити загальний розмір як неустойки, штрафу так і процентів річних як відповідальності за прострочення грошового зобов`язання. Застосовуючи аналогію та враховуючи те, що заявлена позивачем до стягнення сума заборгованості за нарахованими процентами за договором №75839715 від 07.07.2021 рокуне є співрозмірною сумі кредиту, суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника як споживача послуг кредитної установи, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми процентів у разі невиконання ним зобов`язань за кредитним договором, суд дійшов висновку про те, що необхідно зменшити розмір процентів за вказаним договором - за договором №75839715 від 07.07.2021 року, до розміру отриманих відповідачем кредитних коштів. У відповідності до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В зв`язку з розглядом даної справи в суді, позивач поніс наступні витрати: сплачений судовий збір 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 16000,00 грн. Для подання даної позовної заяви позивач звернувся за правовою допомогою до фізичної особи-підприємця [PERSON] , з яким було укладено Договір надання правничої (правової) допомоги №02-09/2024-6 від 02.09.2024 року. Відповідно до заявки на надання юридичної допомоги №30 від 01.10.2025 року, витягу з акту №10 про надання юридичної допомоги від 31.10.2025 року вартість правової допомоги за надані послуги складає 16000,00 грн. За змістом ч. ч. 1,2 ст. 15 ЦПК України - учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога). Частинами 1,3 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно із ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Витрати на правову допомогу відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України - належать до судових витрат. Отже, враховуючи часткове задоволення позову, суд вважає необхідним покласти на відповідача зобов`язання компенсувати позивачу витрати на судовий збір у розмірі 1774,90 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 11723,20 грн.

Outcome: partial