Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (надалі - АТ «А-Банк», Банк) звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 16 листопада 2016 року відповідачка приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуги в А-Банку (далі - Умови та Правила) з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку [PERSON] ініційовано встановлення кредитного ліміту на її банківський рахунок та отримання платіжної картки, як засобу доступу до зазначеного рахунку. [PERSON] надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46.8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана нею Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у А-Банку разом з Умовами та правилами, які викладені на банківському сайті https:/a-bank.com.ua/terms, складає між нею та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк на боргові зобов`язання за кредитом і овердрафтом нараховує відсотки в розмірі, встановленому Тарифами Банку, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 Умов та правил надання банківських послуг. АТ «А-Банк» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, Банк надав [PERSON] кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов договору. Відповідачка не надавала своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Власник карти зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 2.1.1.5.7 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг, у разі виникнення прострочених зобов`язань на суму від 100 грн Клієнт сплачує Банку пеню. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором [PERSON] станом на 13 жовтня 2025 року має заборгованість - 57 552,97 грн, яка складається з наступного: 44 483,98 грн - заборгованість за кредитом; 13 068,99 грн - заборгованість по відсотках. Позивач неодноразово вживав заходів досудового врегулювання спору шляхом направлення відповідачу SMS-повідомлень, дзвінків з вимогою виконати взяті на себе зобов`язання. На даний час [PERSON] продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договорами не погашає, що є порушенням законних прав АТ «А-Банк». За вказаних вище обставин, Банк просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 16 листопада 2016 року у розмірі 57 552,97 грн, яка станом на 13 жовтня 2025 року складається з наступного: 44 483,98 грн - заборгованість за кредитом; 13 068,99 грн - заборгованість по відсоткам, а також понесені судові витрати. Ухвалою судді від 15 жовтня 2025 року позовну заяву АТ «А-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості залишено без руху. На виконання ухвали суду від 15 жовтня 2025 року представником позивача АТ «А-Банк» 17 жовтня 2025 року через підсистему «Електронний суд» подано заяву про усунення недоліків із підтвердженням про надсилання копії позовної заяви відповідачу засобами поштового зв`язку. Ухвалою судді від 17 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі № 607/21286/25 та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судове засідання представник позивача АТ «А-Банк» не з`явився, подав разом з позовом до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, відзиву на позовну заяву не надавала суду. Суд вважає, що відповідачка про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила, а тому відповідно до ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення. За вказаних обставин, з підстав, визначених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 16 листопада 2016 року [PERSON] підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку (далі - Анкета-заява). Відповідно до вказаної Анкети-заяви відповідачка підтвердила свою згоду на те, що заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. Вона зобов`язана виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно самостійно знайомитися з їх змінами на сайті А-Банку www.a-bank.com.ua, що підтверджується власноручним підписом відповідачки у Анкеті-заяві. До кредитного договору Банк додав витяг з Умов та правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк» та Тарифи по картці «Універсальна», «Універсальна GOLD». За умовами Анкети-Заяви [PERSON] зобов`язалася виконувати вимоги Умов та правил надання банківських послуг, а також регулярно самостійно знайомитися з їх змінами на сайті А-Банку» www.a-bank.com.ua. Як слідує з банківської виписки по картці [PERSON] в АТ «А-Банк», за період 16 листопада 2016 року - 13 жовтня 2025 року, позичальник користувався наданими у кредит коштами, що вбачається із руху коштів по конкретному банківському рахунку, записів про деталі операції, їх суму та залишок після операції. Сума витрат за період: 393 765,47 грн; сума зарахувань за період: 336 651,26 грн; сума комісій: 3 904,90 грн; сума кешбеку: 559,14 грн. Згідно довідки за лімітами в АТ «А-Банк», оформленої на [PERSON] , кредитний договір б/н від 16 листопада 2016 року 16 листопада 2016 року встановлено кредитний ліміт 0,00 грн, який збільшувався та зменшувався і в кінцевому результаті станом на 12 жовтня 2024 року становив 47 000,00 грн. Також АТ «А-Банк» видано довідку б/н про те, що [PERSON] отримувала наступні кредитні картки: № [NUMBER] , строком дії до грудня місяця 2028 року; № [NUMBER] , строком дії до липня місяця 2020 року; № [NUMBER] , строком дії до грудня місяця 2024 року. Отримання кредитних коштів та користування ними підтверджується випискою по картці [PERSON] за період 16 листопада 2016 року - 13 жовтня 2025 року, яка сформована АТ «А-Банк» 13 жовтня 2025 року, про що суд зазначав вище. Також згідно з наданим АТ «А-Банк» розрахунком, заборгованість за договором № б/н від 16 листопада 2016 року, станом на 13 жовтня 2025 року становить 57 552,97 грн, з яких: 44 483,98 грн - загальний залишок заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту); 13 068,99 грн - загальний залишок заборгованість за процентами. Відтак, до виниклих між сторонами правовідносин підлягають застосуванню наступні норми матеріального та процесуального права. Відповідно до частин першої, другої статті 207 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), в редакції, чинній на час отримання відповідачкою кредиту, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі,якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою, другою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «А-Банк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом ч. 2 статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною першою статті 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У Анкеті-заяві позичальника від 16 листопада 2016 року процентна ставка не зазначена. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість по відсоткам за користування кредитними коштами. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором № б/н від 16 листопада 2016 року, посилався на Умови та правила надання банківських послуг, розміщені на сайті: https://a-bank.com.ua/terms, як невід`ємну частину договору. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови та правил надання банківських послуг розуміла відповідачка та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи Заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк», а також те, що вказані документи на момент отримання [PERSON] кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), комісії, та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані Банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. В даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (https://a-bank.com.ua/terms) неодноразово змінювалися самим АТ «А-Банк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (16 листопада 2016 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Надані позивачем Умови та Правила надання банківських послуг, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою договору, якщо вони не підписані позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в Анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. При цьому, згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Наведена правова позиція сформульована Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 та підлягає врахуванню усіма іншими судами при застосуванні таких норм права. Крім того, така ж позиція викладена Верховним Судом у постанові від 23 грудня 2020 року в справі № 191/2648/17 та від 03 березня 2021 року в справі № 669/573/18. Суд зауважує, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Зважаючи на викладене, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами. Таким чином, оскільки Анкета-заява, яка підписана відповідачкою, не містить посилання на конкретні умови кредитування, нарахування відсотків та порядок повернення кредиту, умови та правила банківських послуг не підтверджує узгодження сторонами умов кредитування. Аналогічні за змістом висновки містяться в постановах від 18 січня 2021 року у справі № 748/2011/20, від 28 січня 2021 року у справі № 390/1088/20, від 26 січня 2021 року у справі № 485/1317/20, у постанові від 01 лютого 2021 року у справі № 128/715/20, від 13 січня 2021 року у справі № 607/7831/20, від 15 січня 2021 року у справі № 348/1837/20 та інших. Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «А-Банк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь АТ «А-Банк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 16 листопада 2016 року, станом на 13 жовтня 2025 року, в розмірі 44 483,98 грн. Крім того, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме, судовий збір в розмірі 1 872,33 грн (44 483,98 * 2 422,40 : 57 552,97), пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. На підставі наведеного та

Outcome: partial