Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

Позивач звернувся до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області з вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10.01.2022 року [PERSON] уклав з АТ «Альфа Банк» договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Відповідно до умов даного договору банк зобов`язувався надати відповідачу кредитні кошти, а [PERSON] зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повернути кредит, виплачувати проценти за користування кредитом у строки та на умовах, що передбачені укладеним договором. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання позичальнику кредиту. Відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 14.05.2025 року утворилась заборгованість за кредитним договором, яка становить 53975,12 грн. 12.08.2022 року загальними зборами акціонерів АТ "Альфа-Банк" було прийнято рішення про зміну найменування банку АТ "Альфа-Банк" на АТ "Сенс Банк". Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року. Позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитом у розмірі 53975,12 грн. та стягнути з неї понесені судові витрати по справі в розмірі 2422,40 грн. 28.11.2025 року суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської області Недашківська Л.А. постановила ухвалу про передачу справи за підсудністю до Лугинського районного суду Житомирської області. 24.12.2025 року в результаті автоматизованого розподілу справа була передана до провадження судді Свинченко Г.Д. У судове засідання представник позивача не з`явився, однак надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечує. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся судом у встановленому ст.ст. 128, 130 ЦПК України порядку, шляхом направлення судового повідомлення на адресу вказану в позовній заяві, яка є адресою його реєстрації, що підтверджується зворотним поштовим повідомленням. Жодних заперечень, клопотань та відзиву на позов від відповідача на адресу суду не надходило. На підставі ст. 280 - 282 ЦПК України, за письмовою згодою позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положення цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані у справі докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність задоволення позовних вимог, з наступних підстав. 10.01.2022 року [PERSON] уклав з АТ «Альфа Банк» угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк» за наступними умовами: тип кредиту кредитування рахунку та встановлення відновлювальної кредитної лінії; назва продукту «Cameleon»; мета кредиту споживчі потреби; максимальний ліміт кредиту (кредитної лінії) 200000,00 грн.; сума доступного кредиту (кредитної лінії) 1000,00 грн.; процентна ставка 0,01 % для торгових операцій, 37 % для операцій зняття готівки; тип процентної ставки фіксована; тип картки VISA Platinum строком дії 5 років; порядок повернення кредиту щомісячно, не менше ніж сума обов`язкового мінімального платежу 10 % від суми заборгованості, мінімум 50 грн. Для ідентифікації в обліковій системі Банку Угоді було присвоєно № 651303457. Кредитний договір, укладений в електронній формі через інформаційно-телекомунікаційну систему кредитодавця з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідач не повернув отриманий кредит у встановлений договором термін та не сплатив нараховані відсотки за кредитним договором. З наявних в матеріалах справи виписках з особового рахунку по кредитному договору, вбачається, що [PERSON] самостійно активував надану йому банківську картку та користувався нею. Позивач, як свідчать виписки по карткових рахунках, надав можливість розпоряджатися відповідачу кредитними коштами, а останній їх отримав та сплачував відсотки за користування кредитом. Згідно розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 651303457 від 10.01.2022 року, у відповідача станом на 14.05.2025 року наявна заборгованість за вказаним договором в сумі 53975,12 грн., з яких: 31737,71 грн. прострочене тіло кредиту, 22237,41 грн. відсотки за користування кредитом. Відповідач користувався кредитними коштами, вчиняв відповідні операції, таким чином, згідно до Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, що затверджено Постановою НБУ № 164 від 29.07.2022 року відповідач є власником рахунку та держателем платіжного інструменту для здійснення операцій за рахунком. 10.07.2025 року та 18.10.2025 року [PERSON] були направлені вимоги АТ «СЕНС БАНК» щодо виконання договірних зобов`язань. Проте вимоги не виконані. Відповідно до статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. В силу статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Таким чином суд дійшов висновку, що 10.01.2022 року між АТ «Альфа Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримав відновлювальну кредитну лінію на платіжну банківську карту, користувався платіжним засобом, що свідчить про те, що відповідач був обізнаний про його існування, усвідомлював наявність заборгованості та вчиняв дії, спрямовані на виконання взятих на себе зобов`язань за вищевказаним кредитним договором. За змістом статей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За загальними принципами змагальності та диспозитивності цивільного судочинства (статті 12, 13 ЦПК України) сторони є рівними у своїх правах щодо подання доказів та вільними у виборі способів доказування. Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, як і жодних доказів на спростування його обов`язку повернення кредитних коштів та процентів за користування ними у розмірі, зазначеному банком. Оскільки позивач довів належними доказами факт укладення кредитного договору, невиконання його умов відповідачем, а також розмір боргу, правильність якого відповідачем не оспорено, суд дійшов висновку про задоволення повністю позовних вимог та стягнення з [PERSON] на користь АТ «Сенс Банк» боргу за договором про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб від 10.01.2022 року у розмірі 53975,12 грн. Щодо вимоги про стягнення з відповідача судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Відповідно до приписів ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. За правилами ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем до позовної заяви додано: договір про надання послуг № 1006 від 28.01.2025 року. Касаційний цивільний суд Верховного Суду у постанові від 13.03.2025 року по справі №275/150/22 зазначив, що суд,

Outcome: approved