Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати право власності за набувальною давністю на 1/2 частки житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами під [ADDRESS] . В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що вона є власницею 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] , яку вона успадкувала після смерті матері. Відповідно до договору дарування від 20 січня 1978 року інша частка в розмірі 1/2 належить [PERSON] , яка померла багато років тому, інші власники відсутні, а позивач проживає в ньому постійно з народження, користується житловим будинком, доглядає та утримує його в належному стані понад десять років. В судове засідання представник позивача подала письмову заяву, якою заявлені вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача Сарненської міської ради, подали до суду заяву, відповідно до якої не заперечують проти задоволення . Сторонами заявлені клопотання про розгляд справи у їх відсутність, які судом задоволені. Отже, правовідносини між сторонами по справі виникли в зв`язку із правом власності на нерухоме майно - житлове приміщення, які регулюються нормами ЦК України. Відповідно до позовних вимог - позивач звернувся за захистом порушених відповідачем, на думку позивача, його прав на отримання житла у власність. Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно із ч.1 ст.4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Позивач посилається на ті обставини, що вона проживає у будинку [ADDRESS] . Із наданої позивачем копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.11.2022 року, встановлено, що [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину , яке складається із 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] . Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за [PERSON] було зареєстровано на праві спільної часткової власності житловий будинок [ADDRESS] . Відповідно до виписки з інвентаризаційних матеріалів житловий будинок [ADDRESS] право власності зареєстровано в Рівненському обласному бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі №6 під реєстровим №76 - 773 за [PERSON] на 1/2 та [PERSON] на 1/2. Назва вулиці змінена згідно рішення сесії Сарненської міської ради №105 від 29.01.2016 року. Житлова площа зменшена за рахунок внутрішнього перепланування, що не являється самочинним. Позивачка зареєстрована та проживає у будинку [ADDRESS] з 21.05.1999 року. Договори про надання послуг з газопостачання від 17.02.2006 року та 10.11.2005 року, про надання послуг із вивезення та захоронення твердих побутових відходів від 17.08.2022 укладені від імені позивачки доводять, що позивачка користується цілим будинком по [ADDRESS] з 2005 року. Отже, вказані вище докази доводять, що позивачка дійсно на законних підставах заволоділа житловим будинком [ADDRESS] . Згідно з ч. 1 ст. 344 ЦК України - особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). Відповідно до правової позиції, що міститься у постанові КЦС ВС від 28 квітня 2020 року у справі № 552/1354/18 - давність володіння є добросовісною, якщо особа при заволодінні майном не знала і не повинна була знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено. На даний час дійсно, власник спірної частини житла відсутній, так померла, що доводиться витягом з актового запису про смерть . З огляду на наведене, враховуючи, що позивачем доведено факт відкритого користування ним спірним приміщенням більше 10 років, відсутність заперечень з боку відповідача щодо заявлених позивачем вимог, суд вважає вимоги [PERSON] такими, що підлягають до задоволення. На підставі наведеного, ст.ст.16, 328, 344 ЦК України,

Outcome: approved