Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 27.08.2010 між сторонами було зареєстровано шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1339. У зв`язку з тим, що сімейне життя між сторонами не склалося, 26.05.2014 Оболонським районним судом міста Києва було прийнято рішення у справі № 756/4724/14-ц про розірвання шлюбу. Від шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що наразі син проживає разом з позивачкою, яка з моменту розлучення з відповідачем та на час подання цього позову здійснює повне утримання та забезпечення всіх його потреб. Відповідач участі у фінансовому забезпеченні сина не приймає та аліменти в добровільному порядку не сплачує. Щомісячні витрати на утримання дитини складають 61150,00 грн (4000,00 грн - продукти харчування; 4000,00 грн - речі (одяг, взуття); 15000,00 грн - школа і канцелярія; 5000,00 грн - ІТ курси; 4500,00 грн - курси англійської мови; 4500,00 грн - курси німецької мови; 4500,00 грн - курси математики; 600,00 грн - транспорт; 300,00 грн - мобільний зв`язок; 2500,00 грн - гаджети; 4500,00 грн - розваги; 8750,00 грн - відпочинок (літо); 2000,00 грн - медицина. Витрати на навчання в ліцеї Ольгінський складають 145000,00 грн на рік, навчання в комп`ютерній академії IT Step 4280,00 грн на місяць. Відповідач є працездатною особою та володіє значною кількістю об`єктів нерухомого майна. Враховуючи вищевикладене, просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі 30000,00 грн щомісячно, з моменту подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 06.11.2025 відкрито спрощене провадження по справі та 03.12.2025 відповідач надав суду відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що він не відмовляється від участі в утриманні дитини, проте вважає, що розмір аліментів у розмірі 30000,00 грн є необгрунтованим та включає в себе додаткові витрати, які стягуються окремо від аліментів в порядку ст. 185 СК України. Вказав, що він працює інженером в ТОВ «Науково-дослідному інституті «Архбудекспертиза» має дохід у вигляді заробітньої плати, сукупний розмір якої за період листопад 2024 - жовтень 2025 становить 22214,13 грн. Дохід є недостатнім для забезпечення належного рівня життя. В силу скрутного матеріального становища, немає змоги навіть сплачувати за житлово-комунальні послуги, що призвело до утворення заборгованості за надані послуги у розмірі 89698,66 грн, яку стягнуто на підставі рішення суду. Він ніколи не мав у власності того нерухомого майна, яке вказане позивачем у позовній заяві, а лише являється власником однієї квартири. Крім того, зазначив, що являється батьком двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , матір`ю яких є [PERSON] , з якою перебував у шлюбі. Також на його утриманні перебуває дитина [PERSON] , [INFO] , матір`ю якої є [PERSON] . Враховуючи шлюб із [PERSON] та утримання трьох дітей визнаний багатодітнім батьком. На думку відповідача, обгрунтованим та справедливим є стягнення аліментів у розмірі не більше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти стягнення аліментів у розмірі 30000,00 грн враховуючи матеріальне становище відповідача, не заперечували проти стягнення аліментів у розмірі 4000,00 грн. Відповідач в судовому засіданні підтримав позицію свого представника. Вислухавши пояснення представників сторін та відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 26.05.2014 у справі № 756/4724/14-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 27.08.2010 Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції, актовий запис № 1339 розірвано. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві. Як убачається із матеріалів справи та не заперечується відповідачем, на теперішній час дитина проживає з матір`ю. З матеріалів позовної заяви також убачається, що відповідачем добровільно не надавалось матеріальної допомоги на утримання сина, угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами у справі не досягнуто. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів. Статтею 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789XII (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини - батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. Обов`язок виховувати та розвивати дитину найважливіший обов`язок матері і батька. Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олссон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Частина третя ст. 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримувати дитину, передбачених ст. 188 СК, не встановлено. З аналізу наведених правових норм, можна дійти висновку, що відповідач зобов`язаний утримувати спільну з позивачем дитину і створювати необхідні передумови для розвитку і забезпечення організації її життя нарівні з позивачем. У відповідності до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня - 3209,00 грн, а для дітей віком від 6 до 18 років - 3512,00 грн. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Відповідач [PERSON] є чоловіком працездатного віку, відомостей про незадовільний стан його здоров`я відповідачем суду не надано та під час судового розгляду не спростовано. Вирішуючи питання про розмір аліментів, який може бути стягнутий з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітнього сина, суд ураховує матеріальний стан сторін та наявність інших дітей, які перебувають на утриманні. Згідно довідки ТОВ «Науково-дослідний інститут «Архбудекспертиза» № 2 від 28.11.2025, [PERSON] працює на посаді інженера з інвентиризації нерухомого майна. Загальна сума доходу за період з 01.11.2024 по 31.10.2025 складає 22214,13 грн. Відповідач [PERSON] є власником квартира [ADDRESS] , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 01.12.2025. Судом встановлено, що крім спільного сина з позивачем, відповідач є також батьком неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до посвідчення батьків багатодітньої сім`ї серії [NUMBER] , [PERSON] є багатодітнім батьком. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідач та позивач повинні у відповідності до вимог закону утримувати спільну дитину, відчувати відповідальність за неї, забезпечувати їй добрі умови для проживання та виховання, у тому числі, забезпечувати матеріально. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів і ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 11.03.2020 року у справі № 759/10277/18). Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Таким чином, визначаючи розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача, суд, враховуючи вимоги ст. 182 СК України, дійшов до висновку про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 5000,00 грн щомісячно, оскільки визначений розмір аліментів відповідає принципам розумності та справедливості та є достатнім для навчання та забезпечення належного рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Визначений розмір буде більше ніж достатнім з урахуванням обов`язку обох батьків дбати про добробут дитини, що забезпечить гармонійний розвиток здібностей, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. При цьому суд зазначає, що частина заявлених позивачем вимог не належить до аліментних платежів у розумінні ст. 180-183 СК України, а за своєю правовою природою є додатковими витратами на дитину, які відповідно до ст. 185 СК України підлягають стягненню за наявності окремих правових підстав та належного обгрунтування. У зв`язку з вищезазначеним позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 430ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах платежу за один місяць. Відповідно до ст.133,141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved