Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

Позивач ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 4156078 від 14.05.2021 в розмірі 24739,10 грн та понесених судових витрат. Обґрунтовує позов тим, що 14.05.2021 між товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] укладено договір позики № 4156078. Строк крудиту 30 днів. Стандартна процентна ставка 1,90 %. В подальшому 24.01.2022 укладено договір № 24-01/2022, відповідно до якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 75878678. 10.01.2023 укладено договір № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 4156078. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 4156078. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договорів факторингу ТОВ «Коллект центр» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 4156078 від 14.05.2021 в сумі 24739,10 грн, з яких: 7500 грн заборгованість за основним боргом, 17100 грн заборгованість за відсотками, інфляційні збитки в розмірі 120 грн, 3% річних в розмірі 19,10 грн. Відповідач свої зобов`язання за вказаним договором не виконав, тому просить позов задовольнити, стягнути з відповідача вказану суму боргу та стягнути судові витрати. Справа надійшла до Сихівського районного суду м.Львова через систему «Електронний суд» 04.12.2025, протоколом автоматизованого розподілу визначено суддю Горбань О.Ю. Ухвалою від 05.12.2025 прийнято позов до розгляду, відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом відповідача) та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. 19.12.2025 від представника відповідача адвоката Зачепіло З.Я., яка діє на підставі ордеру ВС № 1371233, на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому заперечила позовні вимоги. Покликається на те, що відповідач не був повідомлений про зміну кредитора, позивачем не надано первинних бухгалтерських документів платіжне доручення, меморіальний ордер тощо. Розрахунок нарахованих відсотків також вважає неналежним, оскільки такий є одностороннім відображенням арифметичних розрахунків позивача та не ґрунтується на первинних бухгалтерських документах. Просить в позові відмовити, а провадження в справі закрити. Окремим клопотанням просить зменшити витрати на професійну допомогу до 500 грн. 06.01.2026 від представника позивача Ткаченко М.М. через систему «Електронний суд» до суду надійшла відповідь на відзив, в якій зазначає, що обставини, на які покликається представник відповідача, не можуть бути підставою для звільнення відповідача від виконання кредитних зобов`язань перед позивачем, посилаючись на судову практику. Просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Ухвалою від 07.01.2026 витребувано докази. Представник позивача Ткаченко М.М. в судове засідання не з`явилася, у позовній заяві просить розглядати справу за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі, просить задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач та його представник адвокат Зачепіло З.Я. у судове засідання не з`явились, заявою від 03.02.2026 представник відповідача просить проводити розгляд справи у їх відсутності, врахувати відзив, в задоволенні позову відмовити. У зв`язку з неявкою сторін відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Установлено, що 14.05.2021 між товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] укладено договір позики № 4156078. Вказаний договір укладено в електронній формі. З умовами та правилами отримання кредитування відповідач ознайомився. Кредитна установа (ТОВ «АвентусУкраїна» свої зобов`язання за договором виконала в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Строк кредиту становить 30 днів. Стандартна процентна ставка 1,90 %. В подальшому 24.01.2022 укладено договір № 24-01/2022, відповідно до якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 75878678. 10.01.2023 укладено договір № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 4156078. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 4156078 Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договорів факторингу ТОВ «Коллект центр» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 4156078 від 14.05.2021 в сумі 24739,10 грн, з яких: 7500 грн заборгованість за основним боргом, 17100 грн заборгованість за відсотками, інфляційні збитки в розмірі 120 грн, 3% річних в розмірі 19,10 грн. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Першою та третьою частинами статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема. передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. За змістом ст.1056-1ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Доводи представника відповідача про недоведеність позовних вимог суд відхиляє, оскільки первинні банківські документи по рахунку клієнта належать до інформації, що є банківською таємницею, порядок розкриття якої визначений законом. Ні ТОВ «Авентусн», ні ТОВ «Коллект центр» не є банківськими установами в розумінні Закону України «Про банки і банківську діяльність». Отже, позивач не відкриває рахунки, а здійснює послуги з переказу коштів без відкриття рахунку. Оскільки ТОВ «Коллект центр»» є фінансовою установою, яка здійснює господарську діяльність з надання фінансових послуг, відповідно надати будь-який первинний бухгалтерський документ стосовно рахунку [PERSON] фінансова установа не може, оскільки не володіє такою інформацією. З витребуваної судом довідки АТ КБ «ПриватБанк» від 28.01.2026 вбачається, що на ім`я [PERSON] банком емітовано платіжну картку, рух по якій вказує активне користування відповідачем кредитними коштами, що підтверджується випискою за договором наданою банком, наявне зарахування коштів в розмірі 7500 грн 14.05.2021. Отже, перерахування кредитних коштів відповідачу підтверджується належними доказами, в тому числі випискою з банківського рахунку відповідача, факт укладення кредитного договору є доведеним. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, відповідно до розрахунків, наданих позивачем, заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 4156078 від 14.05.2021 в сумі 11775 грн, з яких: 7500 грн заборгованість за основним боргом, 4275 грн заборгованість за відсотками в межах строку кредитування. З огляду на те, що відповідач не надав суду доказів, які б спростували розрахунок заборгованості за кредитним договором, не довів відсутність заборгованості чи виконання свого обов`язку перед первісним кредитором, суд приймає вказаний розрахунок позивача як належний та допустимий доказ. Тому вимоги позивача про стягненнязаборгованість за основним боргом в розмірі 7500 грн, процентів за користування в межах строку кредитування 30 днів за період з 14.05.2021 по 13.06.2021 в розмірі 4275 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Що стосується вимог про стягнення заборгованості за процентами за користування кредитними коштами поза строками кредитування у розмірі 12825 грн (17100 грн (сума процентів, яку просить стягнути позивач) 4275 грн (сума процентів в межах 30 днів), то в цій частині суд відмовляє, виходячи з наступного. У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №910/1238/17 касаційний суд, формуючи практику, дійшов такого висновку: «проценти за користування кредитом це проценти, які нараховуються в межах строку кредиту (позики), визначені у договорі. Такі проценти розуміються як проценти за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором або законом, які сплачує позичальник. Порядок їх виплати врегульований ч. 1 ст. 1048 ЦК України. Проценти за неправомірне користування чужими грошовими коштами це проценти, які нараховуються внаслідок прострочення боржником виконання грошового зобов`язання, порядок виплати якого врегульований ч. 2 ст. 625 ЦК України, у зв`язку з чим такі проценти можуть бути стягнуті після спливу визначеного кредитним договором строку кредитування». Отже, після закінчення строку дії кредитного договору або у разі пред`явлення банком вимоги про дострокове повернення грошових коштів змінюється правова природа зобов`язання. У такому випадку нарахування штрафних санкцій можливе не на підставі умов договору, а на підставі ст. 625 ЦК України (3% річних). Як вбачається з матеріалів справи, після закінчення строків, визначених у договорі про споживчий кредит від 14.05.2021, [PERSON] не повернув грошові кошти та не сплатив проценти за користування ними. У подальшому ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «Коллект центр» право вимоги до [PERSON] за договором №4156078 від 14 травня 2021 року. Доводи позивача про те, що відбулася автоматична пролонгація договору за підвищеною ставкою виключно через факт неповернення коштів, суперечать природі договору споживчого кредитування та вимогам закону. Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів (зокрема, акцептованих додаткових угод, доказів сплати комісій за пролонгацію тощо), які б свідчили про волевиявлення позичальника (апелянта) на продовження строку дії договору після 14 червня 2021 року на нових, значно гірших умовах. Сам лише факт прострочення повернення кредиту не може вважатися згодою на продовження строку користування ним. Оскільки позивач заявив вимогу саме про стягнення процентів за користування кредитом (ст. 1048 ЦК України), а не штрафних санкцій чи 3% річних та інфляційних втрат (ст. 625 ЦК України), нарахування 12825 грн процентів за період після 14 червня 2021 року є безпідставним. Крім цього, позивач просить стягнути на його користь з відповідача за договором № № 4156078 від 14.05.2021 інфляційні збитки в розмірі 120 грн та 3 % річних в розмірі 19,10 грн, які на переконання суду задоволенню не підлягають з огляду на наступне. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Поряд з розрахунком заборгованості, позивачем розраховано інфляційні збитки в розмірі 120 грн та 3 % річних в розмірі 19,10 грн. Проте, позивачем не конкретизовано за якою саме формулою нараховано відповідачу інфляційні збитки та 3% річних за користування кредитом. За яких обставин та з яких мотивів позивач визначив саме таку суму їх нарахування суду невідомо, що ставить під сумнів правильності їх нарахування, а тому нараховані позивачем інфляційні збитки в розмірі 120 грн та 3 % річних в розмірі 19,10 грн задоволенню не підлягають. Таким чином, зважаючи на те, що відповідач порушив умови кредитного договору, у добровільному порядку ухиляється від сплати заборгованості за таким, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором № 4156078 від 14.05.2021 в сумі 11775 грн, з яких: 7500 грн заборгованість за основним боргом, 4275 грн заборгованість за відсотками, у решті позовних вимог (стягнення відсотків в розмірі 12825 грн, стягнення інфляційних збитків в розмірі 120 грн та 3 % річних в розмірі 19,10 грн) слід відмовити. Відповідно до частин першої, другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом частин першої, п. 1, 2 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Відповідно до положень частин першої, другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 137 ЦПК України). При зверненні до суду позивач просив стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 13000 грн. На підтвердження понесення таких витрат представник позивача надав копію договору про надання правової (правничої) допомоги №01-07/2024 від 01 липня 2024 року, копію акту про надання послуг, копію детального опису наданих послуг. Представник відповідача у відзиві на позов вказала, що розмір витрат є непропорційним до предмету позову, вартість послуг є завищеною, тому наявні підстави для зменшення їх розміру до 500 грн. Враховуючи складність справи, яка є малозначною та однотипною, пропорційності розміру задоволених позовних вимог, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог (47,6%), а саме судовий збір в розмірі 1152,98 грн, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6188 грн. На підставі ст.ст.525, 526, 527, 530, 610, 634, 639, 1048, 1054 ЦК України,

Outcome: partial