Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

Комунальне некомерційне підприємство «Клінічна лікарня «Психіатрія» (далі - КНП КЛ «Психіатрія») звернулось до Подільського районного суду м. Києва з заявою про госпіталізацію [PERSON] , [INFO] , до КНП «Клінічна лікарня «Психіатрія» у примусовому порядку для лікування відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу». Заява обґрунтована тим, що 10.02.2026 о 13:50 до КНП КЛ «Психіатрія» за направленням спеціалізованої психіатричної бригади № 16 госпіталізовано [PERSON] , [INFO] . Підставою для госпіталізації стало: погіршення психічного стану в зв`язку з маніоформно-параноїдною симптоматикою, агресивними тенденціями, загрозою оточуючим. Добровільну згоду на огляд, госпіталізацію та лікування [PERSON] підписати відмовився. 11.02.2026 о 10:00 [PERSON] оглянутий комісією лікарів - психіатрів (далі - консиліум) у складі: заступника директора [PERSON] , завідуючого відділення № 6 [PERSON] , лікаря-психіатра [PERSON] , у зв`язку з відмовою від стаціонарного лікування. Згідно заключення консиліуму комісія встановила, що пацієнт [PERSON] , страждає на психічний розлад у вигляді: гострий поліморфний психотичний розлад з симптомами шизофренії. Маніоформно-параноїдний синдром F - 23.10. У зв`язку з категоричною відмовою пацієнта від стаціонарного лікування, враховуючи те, що [PERSON] , [INFO] , виявляє наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для себе та оточуючих, останній потребує госпіталізації до КНП «Клінічна лікарня «Психіатрія» у місті Києві в примусовому порядку на підставі ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу». Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 11.02.2026 подану заяву прийнято до розгляду та відкрито окреме провадження у справі. Представник заявника КНП КЛ «Психіатрія», лікар-психіатр [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримала з мотивів, викладених у ній, посилалася на те, що пацієнт становить небезпеку для себе та оточуючих. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні подану заяву підтримав, надав поясення. Особа, відносно якої розглядається заява [PERSON] в судовому засіданні не заперечував щодо госпіталізації за умови забезпечення за рахунок держави лікування та харчування. Захисник [PERSON] адвокат Ткаченко Ю.Б. в судовому засіданні просив розглянути справу за наявними матеріалами та прийняти обґрунтоване рішення. У судовому засіданні прокурор Павліченко В.О. підтримала заяву КНП «Клінічна лікарня «Психіатрія» про госпіталізацію особи у примусовому порядку для лікування, просила її задовольнити. Вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши її дійсні обставини, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов наступного. Судом встановлено, що 10.02.2026 о 13:50 до КНП КЛ «Психіатрія» за направленням спеціалізованої психіатричної бригади № 16 госпіталізовано [PERSON] , [INFO] . Підставою для госпіталізації стало: погіршення психічного стану в зв`язку з маніоформно-параноїдною симптоматикою, агресивними тенденціями, загрозою оточуючим. Добровільну згоду на огляд, госпіталізацію та лікування [PERSON] підписати відмовився. 11.02.2026 о 10:00 [PERSON] оглянутий комісією лікарів - психіатрів (далі - консиліум) у складі: заступника директора [PERSON] , завідуючого відділення № 6 [PERSON] , лікаря-психіатра [PERSON] , у зв`язку з відмовою від стаціонарного лікування. Згідно заключення консиліуму комісія встановила, що пацієнт [PERSON] , страждає на психічний розлад у вигляді: гострий поліморфний психотичний розлад з симптомами шизофренії. Маніоформно-параноїдний синдром F - 23.10. У зв`язку з категоричною відмовою пацієнта від стаціонарного лікування, враховуючи те, що [PERSON] , [INFO] , виявляє наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для себе та оточуючих, останній потребує госпіталізації до КНП «Клінічна лікарня «Психіатрія» у місті Києві в примусовому порядку на підставі ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу». Відповідно до ст. 3 Конституції України людина її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Згідно з ст. 49 Конституції України передбачено, що кожен має право на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування. Відповідно до ч. 6 ст. 284 Цивільного кодексу України надання фізичній особі психіатричної допомоги здійснюється відповідно до закону. Законодавство України про психіатричну допомогу базується на Конституції України, Законі України «Про основи законодавства України про охорону здоров`я», Законі України «Про психіатричну допомогу» та інших нормативно-правових актах, прийнятих відповідно до них. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про психіатричну допомогу» психіатрична допомога надається на основі принципів законності, гуманності, додержання прав людини і громадянина, добровільності та відповідно до сучасного рівня наукових знань, необхідності й достатності заходів лікування з мінімальними соціально - правовими обмеженнями. Відповідно до ч. 1 ст. 339 ЦПК України за умов, визначених Законом України «Про психіатричну допомогу», заява представника закладу з надання психіатричної допомоги про госпіталізацію особи до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подаються до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу. Згідно з ч. 1, 2 ст. 340 ЦПК України у заяві про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку та її продовження, про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку та продовження такої госпіталізації повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом. До заяви про психіатричний огляд або надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку додається висновок лікаря-психіатра, а про продовження примусової амбулаторної психіатричної допомоги, Відповідно до вимог ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Оцінивши докази у справі за внутрішнім переконанням, суд зазначає, що наявні достатні та переконливі підстави вважати, що [PERSON] страждає на психічний розлад, останній відмовляється приймати лікування та не надає згоду на госпіталізацію. Матеріали справи підтверджують необхідність його госпіталізації у психіатричному закладі з метою лікування у стаціонарних умовах, оскільки він являє собою безпосередню небезпеку для себе чи оточуючих, неспроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність внаслідок психічного розладу. Враховуючи наведене, суд приходить до переконання щодо наявності підстав, передбачених ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», п. «е» ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для примусової госпіталізації [PERSON] до КНП КЛ «Психіатрія». Згідно з частинами 1 та 2 статті 342 ЦПК України залежно від встановлених обставин суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні, яке підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Рішення про задоволення заяви лікаря-психіатра, представника закладу з надання психіатричної допомоги є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Outcome: approved