Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , в якому просило стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за кредитним договором № 145104 від 29.06.2024 в розмірі 15 272,29 грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог в позові зазначено, що між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 145104 від 29.06.2024, на підставі якого відповідачка отримала кредитні кошти в розмірі 27 059,00 грн. 16.04.2025 р. між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» був укладений договір факторингу №16042025, відповідно до якого до позивача перейшло право грошової вимоги за кредитним договором № 145104 від 29.06.2024 на загальну суму 15 872,29 грн., з яких: 13 867,54 грн. заборгованість по тілу кредиту; 3,75 грн. несплачені відсотки за користування кредитом; 1 401,00 грн. заборгованість по комісії; 600,00 грн. штрафні санкції згідно умов договору. Натомість в позовній заяві позивач просив стягнути суму заборгованості в розмірі 15 272,29 грн., яка складається з залишку заборгованості за тілом кредиту, процентів за користування кредитом та комісії. Ухвалою Уманського міськрайонного суду від 31.12.2025 у справі відкрите спрощене позовне провадження, а також роз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Розгляд справи по суті вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. 02.01.2026 від відповідача [PERSON] до суду надійшов Відзив на позовну заяву в якомуз позовними вимогами ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» не погоджується повністю, вважає їх необґрунтованими та та?ими, що не підлягають задоволенню. Зазначає, що між нею та ТОВ «CreditPlus» дійсно існував ?редитний договір, одна? він був повністю ви?онаний та за?ритий, що підтверджується повідомленням ?редитора. Та?им чином, будь-я?е грошове зобов`язання за цим договором припинилося, а отже не могло бути предметом відступлення права вимоги. У позовній заяві зазначено номер та дату договору, я?і не відповідають дійсності та не підтверджені належними до?азами. Позивачем не надано до?азів: існування непогашеної заборгованості саме за договором з ТОВ «CreditPlus»; правомірного переходу права вимоги щодо чинного грошового зобов`язання. Крім того, з опису в?ладення до поштового відправлення вбачається, що серед доданих до позову до?ументів містяться матеріали, в я?их фігурує інша фінансова установа, не зазначена у позовних вимогах. Водночас позовна заява ґрунтується ви?лючно на твердженнях щодо правовідносин з ТОВ «CreditPlus». Зазначені розбіжності між змістом позовних вимог та доданими до них до?ументами унеможливлюють належну ідентифі?ацію підстав виникнення заявленої заборгованості та свідчать про неналежне до?азування з бо?у позивача. Просить відмовити ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» у задоволенні позову в повному обсязі. 07.01.2026 від представника ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» Хлопкової М.С. до суду надійшла Відповідь на відзив в якійвважає заперечення відповідача необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Щодо підтвердження суми заборгованості відповідно до кредитного договору №145104 від 29.06.2024 зазначає, що 29.06.2024 року між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та [PERSON] укладено Договір споживчого кредиту № 145104. Відповідно до умов Договору (пункт 2.2.1 Договору) Сторони погодили, що частина суми кредитних коштів зараховується як погашення суми боргу існуючого кредитного зобов`язання між сторонами (взаємозалік). Зазначене зумовлено тим, що на момент укладення Договору у Позичальника існувала непогашена заборгованість за попереднім кредитним договором №139756 від 09.05.2024. Сума (загальний розмір) кредиту становить 27059.00 грн. надається не пізніше наступного дня після укладення Договору в наступному порядку: у розмірі 22998.44 грн. для погашення заборгованості Позичальника за договором про споживчий кредит №139756 від 09.05.2024 укладеним з Кредитодавцем; у розмірі 1.71 грн. на № рахунку/картки Позичальника № [NUMBER] , у національній валюті; у розмірі 4058.85 грн. шляхом погашення заборгованості Позичальника за комісією, нарахованою згідно п.2.5 індивідуальної частини (відповідно до п. 2.2.1.). Враховуючи наведені умови кредитного договору, кошти в сумі 22998.44 грн. фактично не перераховувались Відповідачу, а тому твердження суду про необхідність надання доказів їх перерахування відповідачу є безпідставними. Вказує, що лише сума кредитних коштів у розмірі 1.71 грн зарахований на рахунок Відповідача, а решта суми пішла на погашення заборгованості за попереднім кредитом. За весь період перебування права вимоги за вищезазначеними договорами, Позивач не здійснив жодних додаткових нарахувань і не застосував жодних штрафних санкцій до боржника. Розрахунок заборгованості, наданий попереднім кредитором й Позивачем в сукупності з платіжними дорученнями про перерахування коштів є беззаперечними доказами факту заборгованості, а отже позовні вимоги доведені Позивачем в повній мірі. Щодо нарахування відсотків, уклавши Договір, Позичальник підтвердив, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись умов Договору та Правил, які є невід`ємною частиною до нього. Відповідач отримав екземпляр Договору на власну електронну пошту, а також має вільний доступ до умов Договору на Сайті Первісного кредитора. З аналізу умов кредитного договору вбачається, що наданий кредит має ознаки ануїтетного кредиту, тобто кредиту, який погашається рівними періодичними платежами, що включають в себе як частину основної суми кредиту (тіло), так і проценти за користування ним. Зокрема: у пункті 2.6.1 Договору чітко зазначено, що періодичність виплат становить один раз на місяць, з конкретними датами, визначеними графіком платежів, що є типовою ознакою ануїтетного погашення. Плата за кредит (проценти, комісії) нараховується фіксованою ставкою, яка не змінюється протягом усього періоду кредитування (п.2.3, 2.4, 2.5), що дозволяє встановити фіксований розмір регулярних платежів. Загальні витрати за кредитом (п.2.7) визначено наперед, що узгоджується з методологією розрахунку ануїтетних платежів, коли вся сума витрат є передбачуваною та поділена рівномірно на кількість періодів. Кредит погашається впродовж фіксованого строку (272 дні) з регулярними платежами, які враховують і тіло кредиту, і відсотки (п.2.6, 2.6.1). Відповідно до п. 2.9.1, орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника (сума загального розміру кредиту та загальних витрат Позичальника за кредитом) складає 31138.14 грн., а отже відповідає умовам договору та не свідчить про порушення прав Позичальника. Сума нарахованих процентів, комісій та загальної заборгованості знаходиться в межах погоджених сторонами умов і не перевищує відповідних значень, передбачених кредитним графіком та договором. Зазначає, що відповідач здійснювала погашення за кредитним договором, починаючи з 29.07.2024 по 19.03.2025, таким чином, у підсумку загальна сума заборгованості [PERSON] за Кредитним договором № 145104 від 29.06.2024 року на момент подачі позовної заяви становить 15 872,30 грн. Позивач не заявляє вимог про стягнення зазначених штрафних санкцій. Щодо переходу права вимоги до Позивача - 16.04.2025 ТОВ «ФК «Кредіплюс» та Позивач уклали Договір факторингу №16042025 відповідно до умов якого Позивачу було відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором. На підтвердження факту укладення данного договору, Первісним кредитором ТОВ «ФК «Кредіплюс» передані ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» документи, які підтверджують видачу кредиту [PERSON] та долучені Позивачем до позовної заяви. Просить стягнути з відповідача зазначену у позовній заяві заборгованість. 12.01.2026 від відповідача [PERSON] до суду надійшли Додаткові пояснення у справі в яких зазначає, щоу провадженні суду перебуває справа за позовом ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» про стягнення заборгованості за ?редитним договором, я?ий у позовній заяві пов`язується з ТОВ «CreditPlus», однак фа?тичним ?редитором була ?омпанія FinX, а не ТОВ «CreditPlus». Реальні договірні відносини щодо спірного ?редиту у неї існували з ?омпанією FinX, з я?ою здійснювалась вся ?омуні?ація щодо погашення заборгованості. У переписці з ?омпанією FinX було погоджено остаточну суму погашення 6 940 грн. та дату оплати - субота, 07 червня 2025 ро?у. В?азана домовленість підтверджується доданими до цих пояснень с?ріншотами листування. Вона не ухилялася від ви?онання зобов`язання та мала намір здійснити оплату у погоджений стро?. Оплата стала неможливою з вини кредитора. У день запланованої оплати вона не змогла увійти до особистого кабінету, система не знаходила її договір, ре?візити для оплати їй надані не були, попри неодноразові звернення. В подальшому їй було повідомлено про продаж боргу. Та?им чином, відступлення права вимоги відбулося вже після досягнення домовленості про погашення боргу та за наявності переш?од у його оплаті з бо?у первісного ?редитора. Позов подано за іншим ?редитором, іншим договором та з іншою сумою. 15.01.2026 від представника ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» Хлопкової М.С. до суду надійшли Додаткові пояснення у справі в яких зазначила, що ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» є кредитодавцем у спірних правовідносинах, оскільки саме ця юридична особа має ліцензію Національного банку України на надання фінансових послуг, включена до державного реєстру фінансових установ та зазначена як сторона кредитного договору, паспорта споживчого кредиту та інших обов`язкових документів. Разом із тим, у процесі укладення та виконання кредитного договору ТОВ «ФК «Кредіплюс» використовує торгівельну марку (бренд) FinX як інструмент для організації взаємодії з клієнтами. Під брендом FinX функціонує офіційний вебсайт, особистий кабінет позичальника, здійснюються розрахунки заборгованості, приймаються платежі, а також відбувається комунікація з клієнтами шляхом телефонних дзвінків, електронних повідомлень та листування. Укладення кредитного договору, також відбувається на веб-сайті Кредитодавця: https://finx.com.ua за посиланням: [INFO] що зазначено в кредитному договорі. ( п.1.1). FinX не виступає окремим кредитодавцем, а використовується ТОВ «ФК «Кредіплюс» для реалізації операційних та сервісних функцій кредитодавця. 23.01.2026 від відповідача [PERSON] до суду надійшло Заперечення на додаткові пояснення позивача від 14.01.2026 в яких зазначає, що додат?ові пояснення позивача є необґрунтованими та та?ими, що не спростовують її правову позицію. Формальне посилання на бренд FinX не спростовує фа?тичних обставин. Домовленість про суму 6 940 грн. не спростована та позивач у своїх поясненнях не заперечує зазначений фа?т. Позивач не довів правомірність розміру заявленої суми. Вважає вимоги позивача про по?ладення на неї судових витрат безпідставними, ос?іль?и: вона не ухилялась від ви?онання зобов`язання; нею було погоджено суму та дату платежу; неможливість оплати вини?ла з вини ?редитора; позов подано зі значно завищеною сумою. Станом на сьогодні вона перебуває у с?ладному матеріальному становищі та не має реальної фінансової можливості сплатити навіть узгоджену раніше суму боргу, не ?ажучи вже про значно завищену суму, заявлену позивачем. Просить відмовити у задоволенні вимог позивача щодо по?ладення на неї судових витрат, а у разі задоволення позову - зменшити розмір заявленої заборгованості до реального та справедливого. У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Суд, розглянувши подані документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, доходить до наступного висновку. 29.06.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС» (кредитор) та [PERSON] (позичальник) був укладений в електронній формі договір про надання споживчого кредиту № 145104, відповідно до якого відповідачка отримала кредит в розмірі 27 059,00 грн. строком на 272 дні, з 29.06.2024 р. по 28.03.2025 р. Згідно умов договору кредит надається: у розмірі 22998.44 грн. для погашення заборгованості Позичальника за договором про споживчий кредит №139756 від 09.05.2024 укладеним з Кредитодавцем; у розмірі 1.71 грн. на № рахунку/картки Позичальника № [NUMBER] , у національній валюті; у розмірі 4058.85 грн. шляхом погашення заборгованості Позичальника за комісією, нарахованою згідно п.2.5 індивідуальної частини (відповідно до п. 2.2.1.). Відповідно до п. 2.4 договору знижений тариф по комісії за управління та обслуговування кредиту складає 1,00 грн. Стандартний тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 200 грн. Комісія за надання кредиту складає 4 058,85 грн., що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення договору за ставкою 15% від загальної суми кредиту за рахунок власних коштів Позичальника або за рахунок кредиту, якщо це передбачено п. 2.2.1 індивідуальної частини (п. 2.5 індивідуальної частини договору). Строк на який надається кредит встановлюється Графіком платежів. Періодичність виплат кредиту, процентів та комісії за кредитом становить 1 раз на місяць. Загальні витрати за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших виплат Позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту складає (не перевищує) 4 079,14 грн. (п. 2.7 договору). Денна процентна ставка 4 079,14 грн. / 27 059 грн. / 272 дні х 100% = 0,0554% в день (п. 2.7.1 договору). Орієнтовна загальна вартість кредиту складає 31 138,14 грн. (п. 2.9.1 договору). В свою чергу Позичальник зобов`язувалась повернути кредит та сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом на умовах та у строки, визначені договором. Аналогічні умови кредитування передбачені і у Паспорті споживчого кредиту. Після отримання кредиту відповідачка частково здійснила погашення тіла кредиту, процентів та комісії, що не заперечується позивачем. Відповідно до складеного ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» розрахунку, розмір заборгованості відповідачки за Договором про надання споживчого кредиту станом на 01.11.2025 р. складав 15 872,29 грн., а саме: тіло кредиту 13 867,54 грн., проценти за користування кредитом 3,75 грн.; комісія 1 401 грн.; пеня - 600 грн. 16.04.2025 між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» (клієнт) та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» (фактор) укладено договір факторингу №16042025, за умовами якого ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» набуло шляхом купівлі належні ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» права грошової вимоги до боржників, що визначені в реєстрах боржників (п. 2.1, 2.2 договору), в тому числі і права кредитора за Договором № 145104 від 29.06.2024. Згідно витягу з реєстру прав вимоги №3 від 04.06.2025 р. до позивача перейшло право вимоги за Договором № 145104 від 29.06.2024 в розмірі суми заборгованості 15 872,29 грн. (тіло кредиту 13 867,54 грн., проценти за користування кредитом 3,75 грн.; комісія 1 401 грн.; пеня 600 грн.) Оскільки дотепер відповідачкою не виконане грошове зобов`язання за Договором про надання споживчого кредиту № 145104 від 29.06.2024, то позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути із відповідачки заборгованість в загальній сумі 15 272,29 грн., яка складається з наступних сум: тіло кредиту 13 867,54 грн., проценти за користування кредитом 3,75 грн.; комісія 1 401 грн. Таким чином, спір між сторонами виник із зобов`язальних відносин, що регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК) та Закону України №1734-VIII від 15.11.2016 «Про споживче кредитування». При цьому згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Надаючи оцінку позовним вимогам в контексті обставин спірних правовідносин суд виходить з наступного. Нормою ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі ст. 1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК). За обставинами спірних правовідносин судом встановлено, що між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та відповідачкою було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 145104 від 29.06.2024, на підставі якого відповідачкою було отримано кредитні кошти в сумі 27 059 грн., які вона зобов`язувалась повернути зі сплатою комісії та процентів за користування кредитом в межах строку дії договору, але в порушення умов договору не зробила цього, внаслідок чого має не виконане грошове зобов`язання перед кредитором. Зазначені обставини не заперечувалися відповідачкою, однак заперечувалась сума боргу, про яку з нею була домовленість в телефонному режимі з первісним кредитором. Статтею 509 ЦК визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до положень ст.ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 1077 ЦК за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 1078 ЦК предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. За обставинами спірних правовідносин судом встановлено, що набуття позивачем права вимоги до відповідачки, яке належить кредитору за Договором про надання споживчого кредиту № 145104 від 29.06.2024, обумовлено дійсністю договору факторингу №16042025 від 16.04.2025 р., на підставі якого право вимоги кредитора було відступлене на користь позивача. В даному випадку предметом позовних вимог є заборгованість, що обчислена первісним кредитором та складається із заборгованості за тілом кредиту, а також нарахованими первісним кредитором процентами за користування кредитом та комісією. За таких обставин станом на 01.11.2025 р. розмір заборгованості відповідачки складав 15 872,29 грн., а саме: тіло кредиту 13 867,54 грн., проценти за користування кредитом 3,75 грн.; комісія 1 401 грн.; пеня - 600 грн. Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. За змістом ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом принципу диспозитивності, закріпленому у ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У постанові від 22.09.2021 у справі № 463/3724/18 Верховний Суд зробив висновок про те, що формування змісту та обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача. Кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Таким чином, при вирішенні спору між сторонами суд обмежується змістом позовних вимог, які складають предмет позову, та надає оцінку обставинам спірних правовідносин в контексті заявлених позовних вимог. В даному випадку предметом позовних вимог є стягнення з відповідачки суми заборгованості в розмірі 15 272,29 грн., яка складається з: тіло кредиту 13 867,54 грн., проценти за користування кредитом 3,75 грн.; комісія 1 401 грн. Отже позовні вимоги про стягнення з відповідачки грошових коштів в межах такої суми заборгованості є цілком обґрунтованими та правомірними, а відтак позов підлягає до задоволення. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 7 000 грн. суд зазначає наступне. Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК Українидо витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК Українивитрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. До суду на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано: договір № 10/09/25-02 від 10.09.2025 про надання правової допомоги; додаткову угоду до Договору про надання правничої допомоги №25770875797 від 11.09.2025 року; акт прийому-передачі наданих послуг до Договору про надання правничої допомоги від 25.11.2025. Згідно з акту прийому-передачі наданих послуг вбачається, що Адвокатським бюро «СОЛОМКО І ПАРТНЕРИ» було витрачено загалом 6 години на вивчення документації клієнта з посиланням на нормативно-правові акти і підготовку аналітичної довідки щодо судової практики, а також складання позовної заяви для подачі до суду, вартість виконаних робіт оцінено в 7 000,00 грн. У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою. Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Суд, з урахуванням складності справи, спрощеного порядку її розгляду, обсягом виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, клопотанням відповідача про зменшення витрат на правову допомогу, з урахуванням принципу розумності та справедливості, вважає вказані витрати є не співмірними зі складністю справи та обсягом вищезазначених наданих адвокатом послуг, що є підставою для визначення витрат на правничу допомогу у розмірі 3000 гривень. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved