Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

Заявник [PERSON] , від імені та в інтересах якої діє [PERSON] , звернулася до суду з вказаною заявою. Свої вимоги обґрунтувала тим, що [INFO] померла донька [PERSON] [PERSON] , [INFO] . Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді частини квартири [ADDRESS] , що належало їй на підставі свідоцтва про право власності серії [NUMBER] , виданого Дніпровською сільською радою Білозерського району Херсонської області 27.12.2007 року. З метою заведення спадкової справи та отримання свідоцтва про право на спадщину на майно, що належало її доньки, 13 серпня 2025 р. [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Херсонського районного нотаріального округу в Херсонській області Луб`янського Віктора Андрійовича. Проте, заявниці відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що неможливо встановити місця відкриття спадщини, та коло осіб, які її фактично прийняли. Приватним нотаріусом Луб`янським В.А. рекомендовано [PERSON] в судовому порядку встановити такі факти: місце відкриття спадщини, факт її прийняття гр. [PERSON] та коло осіб, які її фактично прийняли. Згідно із довідкою про причину смерті № 15 від 25.04.2012 р. [PERSON] померла у віці 11 років 10 місяців. Місце проживання матері [PERSON] [PERSON] зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . Метою встановлення факту спільного проживання заявниці зі спадкодавицею є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна. У зв`язку з викладеним, заявниця просить встановити факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , разом із спадкодавицею її донькою [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою від 04.09.2025 року заяву прийнято до провадження. В судовому засіданні заявник [PERSON] та її представник Дубкова А.І. заяву підтримали, просили її задовольнити з підстав, зазначених в заяві. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Заслухавши осіб, що приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що згідно актового запису про народження №9, зробленого 29.06.2000 року Дніпровською с/радою Білозерського району Херсонської області, батьками [PERSON] , [INFO] , записані [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про право власності серії [NUMBER] від 27.12.2007 року, виданого Дніпровською сільською радою, квартира [ADDRESS] , належить на праві приватної власності [PERSON] та членам її сім`ї [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Право власності на зазначену квартиру зареєстровано 12.03.2008 року, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №18051895 від 12.03.2008 року. Згідно актового запису про смерть №3, складеного 25.04.2012 року Виконавчим комітетом Новопавлівської сільської ради Каланчацького району Херсонської області, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] . Згідно довідки про причину смерті №15 від 25.04.2012 року, [PERSON] померла у віці 11 років 10 місяців. Місце проживання матері [PERSON] [PERSON] зареєстровано за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується паспортом серії [NUMBER] від 14.05.1999 року. Рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 20.04.2018 року шлюб між [PERSON] (мешканка [ADDRESS] ) та [PERSON] (мешканець [ADDRESS] ), зареєстрований 05.07.1991 року Дніпровським райвідділом РАЦС м.Херсона за актовим записом за №328, розірвано. Згідно довідки №164, виданої 11.08.2025 року Білозерською селищною радою повідомлено, що на даний час надати відомості про осіб, зареєстрованих за адресою [ADDRESS] , неможливо. Це пов`язано з відсутністю господарських книг за минулі роки. Книги погосподарського обліку знищені в результаті збройної агресії російської федерації. Дана довідка не підтверджує факт відсутності зареєстрованих осіб за вище вказаною адресою, а лише констатує неможливість надання інформації за минулі роки, а саме 2012 року. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.08.2025 року, приватним нотаріусом Херсонського районного нотаріального округу в Херсонській області Луб`янським В.А. відмовив у відкритті спадкової справи, та видачі свідоцтва про право на спадщину, на майно належне [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку з тим, що неможливо встановити місце відкриття спадщини, факт її прийняття гр. [PERSON] та коло осіб, які її фактично прийняли. Рекомендовано [PERSON] в судовому порядку встановити зазначені факти. Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №82194063 від 13.08.2023 року приватного нотаріуса Херсонського районного нотаріального округу в Херсонській області Луб`янського В.А., після смерті [INFO] [PERSON] спадкова справа не заводилася. З акту про підтвердження факту постійного проживання разом зі спадкодавцем від 19.08.2025 року, складеного старостою сіл (Дніпровське, Незламне, Янтарне, Ромашково) Дніпровського старостинського округу Херсонського району Херсонської області Мішиною К.О., вбачається, що громадянка [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , фактично проживала за адресою: [ADDRESS] , з дня свого народження та на час смерті постійно проживала за вказаною адресою разом зі своїми батьками [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 2 ст. 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Згідно з ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. Як випливає із п. 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частиною 1 ст. 294 ЦПК України, визначено що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Судом встановлено, що заявнику необхідно встановити факт постійного спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для оформлення права на спадщину, отже встановлення факту проживання заявника з спадкодавцем [PERSON] на момент її смерті породжує юридичні наслідки, оскільки з визначенням їх спільного проживання законодавство пов`язує прийняття спадщини, при цьому, спір про встановлення даного факту відсутній. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви, оскільки встановлення цього факту породжує для заявника юридичні наслідки, від яких залежать його майнові права на спадщину.

Outcome: approved