Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

Адвокат Яремчук Марія Євстахіївна, яка діє в інтересах позивач [PERSON] , 16.09.2025 звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18.09.2025 прийнято позовну заяву до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14.10.2025 надано сторонам строк для примирення терміном два місяці, а провадження у справі зупинено. Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 19.12.2025 відновлено провадження по справі, призначено справу до судового розгляду. Позов представник позивача адвокат Яремчук Марія Євстахіївна обґрунтовувала тим, сторонни по справі [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народився син [PERSON] , [INFO] .. Сімейне життя між сторонами не склалось, оскільки у них розійшлися спільні життєві бачення, цінності та інтереси. На даний час шлюбних стосунків не підтримують. Тому просила розірвати шлюб між сторонами, малолітнього сина залишити проживати разом із матір`ю. Адвокат Яремчук Марія Євстахіївна, яка діє в інтересах позивач [PERSON] , у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, зазначила, що строни у наданий судом термін для примирення не примирилися, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Крім того, просила суд вирішити питання про залишення на проживанння малолітнього сина сторін разом із матір`ю, оскільки на даний час позивач із сином проживає за межами України, а тому є доцільність у вирішенні даного питання. На даний час між сторонами відсутній спір про визначення місця проживання дитини. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що позивач разом із сином поїхала за межі України. Він бажає зберегти сім`ю, проте позивач не хоче цього. Тому, він не заперечував щодо розірвання шлюбу. Проте, заперечуває щодо залишення сина проживати із матір`ю, оскільки це порушує його батьківські права на спілкування із дитиною, участі у її вихованні. Представник відповідача адвокат Гресько В.В. в судовому засіданні підтримав позицію відповідача по справі. Додатково зазначив, що між сторонами наявний спір щодо визначення місця проживання їхнього сина, а тому просив суд відмовити у задоволенні позову в цій частині вимоги. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно зі ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Встановлено, що шлюб між сторонами [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 15 січня 2013 року Івано-Франківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, свідоцтво серія [NUMBER] , актовий запис № 26 (а.с.4). У даному шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] (а.с.7-8). Судом вживалися заходи щодо примирення подружжя шляхом надання сторонам терміну для примирення, проте сторони не примирилися, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Таким чином, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, їх сім`я розпалася, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб слід розірвати. Що стосується вимоги позову щодо залишення малолітньої дитини проживати разом із матір`ю, то відповідно до ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Згідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Враховуючи те, що батько малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , заперечує щодо залишення його на проживання разом із матір`ю, в чому вбачається наявність спору між сторонами про визначення місця проживання дитини, суд не вирішує питання про залишення дитини на проживання із матір`ю. На підставі наведеного, відповідно до ст. 24, 110, 112, 114 СК України,

Outcome: approved