Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 10 серпня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 1290. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 10 серпня 2013 року. У шлюбі у них народилися діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Під час шлюбу відносини з відповідачем поступово погіршувалися, починались непорозуміння, які у подальшому переростали у сварки, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Перебування у шлюбі істотно суперечить її інтересам, вона втратила почуття взаємності до відповідача. Примирення між ними неможливе. Подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою від 19 грудня 2025 року суддя відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач у встановлений судом строк подав заяву, в якій зазначає, що проти позову не заперечує. Подружні стосунки з позивачем давно припинені, термін на примирення є недоцільним. З огляду на зазначене, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 10 серпня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 1290. Після реєстрації шлюбу прізвища чоловіка та дружини [PERSON] (а.с. 3). Сторони мають двох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 6, 7). ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін. Відповідно до ст. 7 Сімейного кодексу України (далі СК України) сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до вимог ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до положень частин 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги обставини життя подружжя, відсутність згоди позивача на примирення, суд дійшов висновку, що шлюб на підставі ст. 112 СК України належить розірвати, оскільки шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та їхніх малолітніх дітей, що має істотне значення у даній справі. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. V. Розподіл судових витрат. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову з відповідача підлягає стягненню судовий збір. У зв`язку із визнанням позову відповідачем та відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову.

Outcome: approved