Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

Заявник [PERSON] ,за участю заінтересованої особи Ізяславського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Хмельницького міжрегіонального управління юстиції України, звернулася в суд із заявою про встановлення факту смерті [PERSON] , громадянина України, [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , уродженця с. Клубівка Ізяславського району Хмельницької області, який помер [INFO] в с. Брилівка Херсонського району Херсонської області. В обґрунтування заяви заявником викладено обставини, що вона є дружиною [PERSON] , який помер [INFO] в с. Брилівка Херсонського району Херсонської області. Заявник, маючи медичне свідоцтво про смерть Серії [NUMBER] від 10.03.2025 та свідоцтво про смерть Серії [NUMBER] від 12.03.2025, позбавлена можливості отримати свідоцтво про смерть її чоловіка, оскільки дані документи про смерть видані на території, на якій введено воєнний стан та яка на момент її смерті і на даний час є тимчасово окупованою територією України, а тому не можуть бути використані для реєстрації смерті на території України. Відтак, у заявника відсутні документи, які дозволяють зареєструвати смерть згідно вимог національного законодавства та отримати свідоцтво про смерть, встановленого Україною зразка. Встановлення факту, що має юридичне значення, необхідне заявнику для державної реєстрації смерті померлої особи, проведеної державним органом України та видачі свідоцтва про смерть у встановлений законодавством України спосіб. З підстав, наведених у заяві, оскільки іншим чином зареєструвати факт смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану не має можливості, заявник просить встановити факт смерті [PERSON] , громадянина України, [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , уродженця с. Клубівка Ізяславського району Хмельницької області, який помер [INFO] в с. Брилівка Херсонського району Херсонської області. У судовому засіданні представник заявника заяву підтримав та просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, однак про місце, час та дату розгляду даної справи повідомлявся належним чином та не подав заяву про розгляд справи без його участі. Заслухавши пояснення представника заявника, перевіривши, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про встановлення факту, що має юридичне значення, підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України). Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Згідно з п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник повинен обґрунтувати заяву доказами, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 року державній реєстрації, зокрема, підлягає смерть. Суд, встановив, що чоловіком заявника [PERSON] є [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про одруження серії [NUMBER] від 06.11.1970, актовий запис № 10. [INFO] в с. Брилівка Херсонського району Херсонської області помер чоловік заявника [PERSON] , [INFO] , про що було видано медичне свідоцтво про смерть Серії [NUMBER] від 10.03.2025 та свідоцтво про смерть Серії [NUMBER] від 12.03.2025. Заявник [PERSON] після здійснення заходів поховання чоловіка вимушено перемістилася до м. Ізяслав Хмельницької області, що підтверджується Довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи №6807-5003933084 від 07.01.2026. Вищевказані документи про смерть складені та видані на тимчасово окупованій території, які, відповідно до ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", не є дійсними і не створюють правових наслідків, у зв`язку із чим заявник не може зареєструвати смерть свого чоловіка у встановленому законом порядку. Надані заявником медичне свідоцтво про смерть тасвідоцтво про смерть, що підтверджує факт смерті [PERSON] , видані органами державної влади, які створені всупереч законодавства України, а тому, не є підставою для реєстрації смерті за правилами ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» органом державної реєстрації актів цивільного стану. Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні був введений воєнний стан строком на 30 діб. Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX, затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06.12.2022 року № 1364 «Про деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» та наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року № 309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», з 24.02.2022 селище Брилівка Виноградівської сільської територіальної громади Херсонського району, на території якої помер чоловік заявника, є територією, на якій ведуться (велися) бойові дії. Відповідно, діяльність державних органів влади України, в тому числі органів (установ) державної реєстрації актів цивільного стану України на вказаній території припинена та фактично не здійснюється. Вищезгадані документи видані на непідконтрольній Україні території, а саме, органом, який створений та діє у порядку не передбаченому законом, є недійсними і не створюють правових наслідків. Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Пунктом 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті, зокрема є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення у судовому порядку факту смерті; звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. При цьому, в практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані намібійські винятки, згідно яких, якщо невизнання документів, виданих окупаційною владою, веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян, такі документи повинні визнаватися. У Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів». Статтею 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» встановлено, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заявник, маючи в наявності медичне свідоцтво про смерть Серії [NUMBER] від 10.03.2025 та свідоцтво про смерть Серії [NUMBER] від 12.03.2025, позбавлена можливості звернутися до відділу державної реєстрації актів цивільного стану із заявою про видачу свідоцтва про смерть свого чоловіка, оскільки в неї відсутній документ, форма якого мала б відповідати формі, визначеній наказом МОЗ України від 08.08.2006 року № 545. За вказаних обставин, беручи до уваги те, що заявник не може отримати документ встановленої форми про смерть та на його підставі зареєструвати смерть свого чоловіка, оскільки реєстрація смерті [PERSON] була проведена на тимчасово окупованій території України, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви, шляхом встановлення факту смерті [PERSON] , громадянина України, [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , уродженця с. Клубівка Ізяславського району Хмельницької області, який помер [INFO] в с. Брилівка Херсонського району Херсонської області. Згідно із п. 21 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються заявники - у справах за заявами про встановлення факту народження або смерті, поданих у зв`язку із воєнним станом, надзвичайним станом, збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства. Частиною 4 статті 317 ЦПК України визначено, що ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню. На підставі наведеного,

Outcome: approved