Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-05 00:00:00

12 січня 2026 року до Березнегуватського районного суду Миколаївської області надійшла справа, передана Баштанським районним судом відповідно до п.1 ч.1 ст. 31 ЦПК України. У позові зазначено, що 15.07.2021 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено договір № 355910-КС-001 про надання кредиту у формі електронного документа з використанням електронного підпису. ТОВ «Бізнес Позика» виконало свої зобов`язання за договором та надало відповідачу грошові кошти в розмірі 6000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] , зазначену нею при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті. Відповідач порушила умови договору і неналежним чином виконувала покладені на неї зобов`язання, у зв`язку з чим станом на 30.10.2025 року утворилася заборгованість у розмірі 17 856,27 грн. На підставі зазначеного позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованість за кредитним договором №355910-КС-001 від 15.07.2021 року в сумі 17 856,27 грн та судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Представник позивача Танцуріна Є.В. (за довіреністю № 14 від 29.10.2025 року) в судове засідання не з`явилась, в прохальній частині позовної заяви просила розгляд справи здійснювати за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечувала проти заочного порядку розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за її відсутності та відзиву на позов від неї не надходило, тому суд визнає її неявку неповажною, та вважає можливим згідно ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи та наявні в ній докази суд доходить наступного. Судом встановлено, що 15 липня 2021 року між ТОВ «Бізнес Позика» та відповідачем був укладений договір №355910-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма), підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ "Бізнес Позика" 15.07.2021 року направила відповідачу пропозицію (оферту) укласти Договір №355910-КС-001 про надання кредиту, яку остання прийняла. Крім цього, ТОВ «Бізнес Позика» направило відповідачу через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G-9458 на номер телефону, який був зазначений позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті та яким відповідач скористався для укладення договору з позивачем . Відповідно до умов Кредитного договору ТОВ «Бізнес Позика» надало відповідачу на засадах строковості, поворотності, платності, грошові кошти в сумі 6000 грн, строком на 24 тижні, до 30.12.2021 року, зі сплатою процентів за користування коштами за фіксованою процентною ставкою - 1,08048257% в день, та комісії за видачу кредиту у розмірі 900 грн, яка сплачується одноразово в день видачі кредиту (а.с.26-29). Того ж дня відповідач підписала Паспорт споживчого кредиту, чим підтвердила отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, що були надані йому виходячи з обраних умов кредитування (а.с.24-25). ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання виконав в повному обсязі, надавши відповідачу в кредит грошові відповідно до умов укладеного кредитного договору, що підтверджується копією підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів, а також виписками про рух коштів по банківському рахунку відповідача наданих АТ КБ «ПриватБанк», з яких убачається, що 15.07.2021 року о 12 год 43 хв на картку відповідача № [NUMBER] було зараховано 6000 грн від ТОВ «Бізнес Позика» за договором №355910-КС-001 від 15.07.2021 року (а.с. 34,91-93). За умовами цього договору відповідач зобов`язалася повернути отримані грошові кошти у визначений договором строк, однак, позичальник свої зобов`язання за договором належним не виконала та не повернула отримані в борг грошові кошти, внаслідок чого у неї виникла заборгованість за вказаним договором. З наданого позивачем довідки і розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач має заборгованість перед позивачем, що утворилася станом на 30 жовтня 2025 року, у розмірі 17 856,27 грн яка складається із: 6000 грн - простроченої заборгованості за тілом кредиту, 10956,27 грн - простроченої заборгованості за нарахованими відсотками, 900 грн комісії (а.с.11-23). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 12 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа. Згідно ч. 3 ст.11 Закону «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що позичальник допустив неналежне виконання зобов`язань за кредитним договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка добровільно відповідачем не сплачується. Отже, позовні вимоги ТОВ «Бізнес Позика» про стягнення заборгованості за кредитним договором є доведеними та обґрунтованими належними доказами у справі, а тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача нарахована заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 17856,27 грн, яка складається з простроченої заборгованості за тілом кредиту, простроченої заборгованості за нарахованими відсотками і комісії. Відповідно до ст. 141 ЦПК з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» підлягає до стягнення судовий збір в розмірі 2422,40 грн. сплачений останнім при поданні позовної заяви.

Outcome: approved