Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області із вказаною заявою, в якій просить суд встановити факт її постійного проживання на час відкриття спадщини із спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Обґрунтовуючи вимоги заяви, заявниця посилається на те, що [INFO] в м. Сміла померла її мати [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS] , що належала померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло від 20 листопада 1995 року №280, виданого радіоприладним заводом «Орізон». За життя 05 жовтня 2007 року [PERSON] склала заповіт, який посвідчено приватним нотаріусом Таран Г.В., згідно з яким мати усе майно, де б воно не було, та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла їй. Спадщину вона прийняла, оскільки на час відкриття спадщини постійного проживала без реєстрації в спадковій квартирі разом із спадкодавцем, яка тяжко хворіла. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] , які б прийняли спадщину, немає. В листопаді 2025 року заявниця звернулася із заявою до державного нотаріуса Городищенської державної нотаріальної контори Черкаського району Черкаської області Бідної М.О. із заявою про видачу на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкову квартиру, в зв`язку із чим нотаріусом відкрито спадкову справу, проте постановою цього нотаріуса від 06 листопада 2025 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки вона в установлений законом термін спадщини не прийняла, тобто не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини і не надала документи про проживання з померлою матір`ю однією сім`єю. Метою встановлення факту спільного проживання заявниці зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, однак у даному випадку зазначений юридичний факт може бути встановлений винятково в судовому порядку. Ухвалою суду від 24.11.2025 провадження у справі було відкрито та призначено розгляд справи за правилами окремого провадження. В судовому засіданні заявниця підтримала вимоги поданої заяви. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі та просив ухвалити рішення відповідно до чинного законодавтсва. Суд, заслухавши доводи заявниці, дослідивши та проаналізувавши письмові докази, заслувши показання свідків, встановив такі обставини справи. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 04 грудня 2024 року в м. Сміла Черкаського району Черкаської області [INFO] померла [PERSON] . За життя 05 жовтня 2007 року [PERSON] склала заповіт, який посвідчено приватним нотаріусом Таран Г.В., згідно з яким усе її майно, де б воно не було, та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла свої доньці - заявниці [PERSON] , [INFO] . Згідно зі свідоцтвом про право власності на житло від 20 листопада 1995 року, виданим радіоприладним заводом «Орізон», померлій належала квартира [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] матір`ю заявниці [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON] ), є [PERSON] . Згідно з витягом з реєстру територіальної громади від 12 листопада 2025 року, заявниця зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи від 03 листопада 2025 року №4534 [PERSON] з січня 1988 року до дня смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно з актом-підтвердженням від 22 жовтня 2025 року, складеним мешканцями будинку [ADDRESS] , а також довідкою об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Мир» м. Сміла (вул. Б. Хмельницького, 49) від 22 жовтня 2025 року заявниця на час відкриття спадщини постійно проживала разом із матір`ю в спадковій квартирі без реєстрації. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили суду, що [PERSON] проживала разом з матір`ю [PERSON] за адресою [ADDRESS] , до дня смерті останньої. Підтвердили той факт, що мати заявниці [PERSON] дійсно дуже хворіла та потребувала постійного догляду, який за нею здійснювала її донька [PERSON] . Постановою державного нотаріуса Городищенської державної нотаріальної контори Черкаського району Черкаської області Бідної М.О. від 06 листопада 2025 року заявниці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом (спадкова справа №293/2025), оскільки вона в установлений законом термін спадщини не прийняла, тобто не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини і не надала документи про проживання з померлою матір`ю однією сім`єю. 27 січня 2026 року на виконання ухвали суду про витребування доказів надійшла відповідь від Городищенської державної нотаріальної контори де зазначено, що після померлої [INFO] [PERSON] [INFO] , 06.11.2025 року Городищенською державною нотаріальною конторою відкрита спадкова справа №293/2025 за заявою [PERSON] [INFO] . Інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися. Свідоцтва про право на спадщину по даній спадковій справі не видавалися. Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкодавців). За змістом частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Для вирішення питання щодо наявності підстав для застосування до спірних правовідносин положень частини третьої статті 1268 ЦК України є необхідним встановлення місця проживання спадкодавця і спадкоємця. Частиною першою статті 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Право на вибір місця проживання закріплено у статті 33 Конституції України, відповідно до якої кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Під місцем постійного проживання розуміється місце, де фізична особа постійно проживає. Для того, щоб набути право на спадщину, спадкоємці за заповітом або за законом мають прийняти її у порядку та у строки, встановлені законом. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. Тобто, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. З урахуванням досліджених судом документів, а також показів свідків, судом встановлено, що [PERSON] дійсно до дня смерті матері [PERSON] постійно проживала разом з нею у спадковій квартирі. Оскільки в позасудовому порядку заявниця позбавлена можливості встановити наведений факт, а встановлення даного факту має для неї юридичне значення, суд вважає за можливе задовольнити її заяву в повному обсязі. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі наведеного,

Outcome: approved