Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивований тим, що вона з 30.04.2020 року перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований виконавчим комітетом Дубечненської сільської ради Старовижівського району Волинської області, актовий запис № 6. Від шлюбу мають неповнолітнього сина: [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що сімейне життя між сторонами не склалось з причин діаметрально-протилежних характерів, поглядів на життя, психологічної несумісності. Впродовж усього подружнього життя у них відбувались постійні конфлікти, сварки на побутовому ґрунті, які негативно впливають на її моральний та психічний стан, а тому збереження шлюбу, на думку останньої, безперспективне та не можливе. Починаючи з листопада 2025 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Крім цього, позивач вказує, що наміру зберегти шлюб вона немає, а тому просить не вживати заходів щодо примирення подружжя, бо подальше спільне життя як подружжя є неможливим та суперечить її інтересам. Враховуючи викладене, просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] » та судові витрати стягнути з відповідача. У судове засідання позивач не з`явились, подала заяву, в якій вказує, що не заперечує проти заочного розгляду справи, просить позов задовольнити, а справу розглядати за її відсутності. Відповідач повторно у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подавав, у зв`язку із чим, враховуючи згоду позивача, суд проводить заочний розгляд справи (в порядку, встановленому ст. 280 ЦПК). Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось у зв`язку з неявкою всіх учасників справи (ч.2 ст.247 ЦПК). Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задоволити з таких підстав. З матеріалів справи встановлено, що сторони з 30.04.2020 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований виконавчим комітетом Дубечненської сільської ради Старовижівського району Волинської області, актовий запис № 6 (а.с. 4), є батьками дитини: [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). З листопада 2025 року позивач та відповідач проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до вимог ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно з ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. З огляду на викладені правові норми, обставини в справі та позицію позивача щодо неможливості збереження сімейних стосунків, суд вважає, що збереження сім`ї в даному випадку буде нічим іншим, як примушуванням сторін до збереження шлюбних відносин. Таким чином суд дійшов висновку, що слід розірвати шлюб між сторонами. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Прізвище позивача після розірвання шлюбу залишити « [PERSON] ». Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211,20 грн. На підставі викладеного, ст.ст. 104, 105, 110, 112, 113 СК України та

Outcome: approved