Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача У грудні 2025 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини. Позов мотивований тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з матір`ю та знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу не надає, а позивач не має можливості самостійно забезпечити дитину, оскільки перебуває у декретній відпустці по догляду за сином до досягнення ним трьох років. Враховуючи наведене, позивач просила: - стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 % розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення повноліття дитиною; - стягнути з [PERSON] на своє утримання як дружини в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше прожиткового мінімуму, починаючи стягнення з дня подання позову до суду і до досягнення їх спільною дитиною трьох років. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 17.12.2025 відкрито провадження у зазначеній справ, розгляд якої призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання учасники справи не з`явилися, подавши до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивач заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, а відповідач - визнає. Відповідно до положень частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 03.10.2024 перебувають у шлюбі, який зареєстрований Ніжинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про що складено актовий запис № 400. Сторони у справі є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження cерії [NUMBER] від 26.03.2025. Відповідно до відомості про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] №074-10/18-76 від 16.04.2025, виданого Управлінням «Центр надання адміністративних послуг», вбачається, що дитина проживає із матір`ю [PERSON] . Згідно з довідкою №1198/02-12 від 04.12.2025 [PERSON] перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та відповідно до Закону України від 21.11.1992 «Про державну допомогу сім`ям», Постанови КМУ №250 від 13.03.2019 з 01.06.2025 до 30.11.2025 призначено допомогу при народження дитини. Загальна сума доходу за період з 01.06.2025 до 30.11.2025, за винятком аліментів, становить 17 760 грн 00 коп. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей та дружини не надає, домовленості про добровільну сплату коштів у позасудовому порядку між сторонами не досягнуто. Норми права, які були застосовані судом Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з частиною 1 статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Обов`язок батьків щодо утримання дітей до досягнення ними повноліття закріплений в частині 2 статті 51 Конституції України та статті 180 Сімейного кодексу України. Відповідно до статті 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Враховуючи зазначене, відповідач, як батько, нарівні з позивачем зобов`язаний брати участь у вихованні та утриманні своїх дітей. Згідно з частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. За приписами статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до частини 1 статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, з урахуванням закріплених частиною 9 статті 7 Сімейного кодексу України принципів справедливості, добросовісності, розумності та обов`язку обох батьків утримувати своїх дітей, з метою забезпечення найкращих їх інтересів, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на користь позивача на утримання дитини в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття. Що стосується вимог позивача про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд зазначає таке. Відповідно до частин 2, 4 статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Тобто, утримання відповідачем своєї дружини до досягнення їх дитиною трирічного віку є не його правом, а його обов`язком, за умови, що він може надавати матеріальну допомогу, а суд не встановив обставин, за яких би відповідач не міг утримувати позивача, у зв`язку з чим з нього необхідно стягувати аліменти в судовому порядку. Згідно з частин 1-2 статті 77 СК України утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Суд бере до уваги те, що відповідач є працездатним та може заробляти кошти. Також враховує відсутність доказів наявності проблем зі здоров`ям, що свідчать про об`єктивну можливість сплачувати аліменти. Суд ураховує матеріальне і фізичне становище позивача, те, що відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів. Позивач у зв`язку з доглядом за дитиною до трьох років сама не має можливості заробляти кошти, тому суд вважає за можливе стягувати з відповідача на утримання позивача аліменти у розмірі 1/6 частки його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Крім того, згідно з частиною 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» за подання позовів про стягнення аліментів позивачі звільняються від сплати судового збору, тому за правилами статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved