Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей та дружини. Позовні вимоги мотивовані тим, що шлюб між позивачем та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 14 березня 2017 року (актовий запис № 6). Реєстрацію здійснив Виконавчий комітет Королівської селищної ради Виноградівського району Закарпатської області. Відповідач змінив прізвище із « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про зміну імені. Подружні відносини з відповідачем фактично розірвані. Спільного господарства не ведуть. Шлюб має формальний характер. Мають з відповідачем зовсім різні погляди на життя, за характером не сходяться, що суперечить подальшому сумісному проживанню. Проживати однією сім`єю для позивача не здається можливим, а тому вона подала до суду позовну заяву про стягнення аліментів. Від сумісного шлюбу у них народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач бажає розірвати шлюб та вказує, що після розірвання шлюбу діти будуть продовжувати проживати разом з нею. Вони сторін потребують матеріального утримання зі сторони обох батьків. Відповідач молода за віком людина, має можливість утримувати своїх дітей, він офіційно ніде не працевлаштований, а тому позивач пропонує стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій формі, а саме у розмірі по 4 000 грн на кожну дитину щомісяця, починаючи стягнення з дня звернення до суду до досягнення дітьми повноліття. Також позивач просить стягнути аліменти на її утримання до досягнення їхньою дочкою [PERSON] , [INFO] трьох років, в розмірі по 3000 грн щомісяця. Позивач [PERSON] будучи належним чином повідомленою про день, час і місце розгляду справи в судове засідання не зявилася, однак згідно прохальної частини позовної заяви просила суд про розгляд справи у її відсутність, та про те, що позовні вимоги підтримує повністю, просить суд такі задоволити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи з невідомих суду причин в судове засідання не з`явився і від нього не надійшло жодного клопотання про відкладення слухання справи або поважні причини неявки. Відзив на позов відповідач не подав. У відповідності до порядку, встановленого ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України суд, приймаючи до уваги, що позивач не заперечує щодо такого вирішення справи, вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків. В судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що з 14.03.2017 сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у сторін народилося троє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] . 26.12.2020 відповідач змінив своє прізвище із « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серії [NUMBER] від 26.12.2020. Сімейне життя у сторін не ладиться і вони припинили спільне проживання. Діти сторін проживають разом з матір`ю, позивачем по справі, що стверджується довідкою Королівської селищної ради Берегівського району від 08.10.2025 № 648. Між сторонами не досягнуто згоди щодо матеріального утримання спільних дітей. Суд констатує, що правовідносини, яким відповідають встановлені фактичні обставини, врегульовані нормами Сімейного кодексу України. За змістом ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тобто обов"язок утримувати дитину є рівним для обох батьків. За вимогами ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 184 Сімейного кодексу України встановлено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. З матеріалів справи встановлено, що відповідач є молодою, здоровою людиною, інших дітей та утриманців, крім спільнихз позивачем дітей не має, а тому суд вважає, що він як батько зобов`язаний брати участь в утриманні дочок та сина. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які будуть стягуватися з відповідача, як аліменти на дітей сторін, суд приймає до уваги встановлені у справі обставини,

Outcome: approved