Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-05 00:00:00

28.11.2025 року ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернулося до Балтського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит. Ухвалою судді від 02.12.2025 року провадження у даній цивільній справі відкрито, постановлено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом до суду сторін. Свою вимогу позивач мотивує тим, що 23.08.2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 103714917, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» надало відповідачу грошові кошти в розмірі 5000,00 грн., а останній зобов`язувався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у термін встановлений договором та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки (терміни), що визначенні договором. ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк, визначеними умовами кредитного договору. Відповідач у свою чергу не виконав умов кредитного договору. 30.11.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено договір факторингу № 30-11-65. Відповідно до умов цього договору відбулося відступлення права вимоги і за договором про споживчий кредит № 103714917 від 23.08.2021 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та відповідачем. 10.03.2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» було укладено договір про відступлення № 10-03/2023/01. Згідно вказаного договору ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги включно і до [PERSON] за договором про споживчий кредит № 103714917 від 23.08.2021 року. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом грошової вимоги до відповідача. В порушення договору відповідач належним чином не виконав зобов`язання за договором, у зв`язку з чим станом на момент пред`явлення позову заборгованість відповідача перед позивачем склала: 41515 грн., яка складається із простроченої заборгованості за тілом кредиту 5000 грн., простроченої заборгованості по відсоткам на дату відступлення права вимоги 36515 грн. Посилаючись на викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в сумі 41515 грн. та понесені ним судові витрати на сплату судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 16000 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, однак надіслала заяву, в якій просила розглянути справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання, яке було призначено на 19.12.2025 року не з`явився, не повідомивши суд про причини своєї неявки. Згідно відомостей з офіційного сайту Укрпошта відправлення вручено одержувачу. 29.12.2025 року на адресу суду повернулось рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, а саме копії ухвали суду про відкриття провадження та призначення справи до розгляду з відміткою «вручено». Відповідач в судове засідання, яке було призначено на 13.01.2026 року не з`явився. Конверт з судовою повісткою про його виклик до суду повернувся на адресу суду 02.01.2026 року з довідкою Укрпошти з відміткою «адресат відсутній». В судове засідання, яке було призначено на 30.01.2026 року відповідач не з`явився. Конверт з судовою повісткою про його виклик до суду повернувся на адресу суду 28.01.2026 року з довідкою Укрпошти з відміткою «адресат відсутній». Крім того, відповідач повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи призначеної на 30.01.2026 року та на 06.02.2026 року шляхом оголошення на офіційному сайті Судової влади України. У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, судом застосовано відповідно до ст. 280 ЦПК України заочний розгляд справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою сторін. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що 23.08.2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 103714917, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» надало відповідачу грошові кошти у розмірі 5000,00 грн., строком на 30 днів з 23.08.2021 року. А [PERSON] зобов`язувався повернути кредит і сплати комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом 22.09.2021 року (п. п. 1.1., 1.2., 1.3. та 1.4. договору) Відповідно до п. п. 1.5., 1.5.1., 1.5.2., 1.5.3., 1.6. договору загальні витрати позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 15,00 грн. в грошовому виразі та 4,00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка), і включає в себе складові, визначені у п. п. 1.5.1-1.5.2 договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом складає 5015,00 гривень. Загальні витрати позичальника за кредитом, орієнтовна реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, а також строк кредиту розраховані виходячи з припущення, що позичальник отримає кредитні кошти в день укладення цього договору, а строк кредитування залишиться не змінним та що кредитодавець і позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в цьому договорі, зокрема позичальник здійснить повне погашення заборгованості в термін, вказаний в п. 1.4 договору. Позичальник розуміє та погоджується, що наведені в цьому пункті показники не підлягають оновленню у випадку продовження позичальником строку кредитування, часткового дострокового погашення заборгованості чи прострочення виконання ним зобов`язань. Комісія за надання кредиту: 0.00 грн., яка нараховується за ставкою 0.00 відсотків від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом: 15,00 грн., які нараховуються за ставкою 0,01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Тип процентної ставки за цим Договором: фіксована. Кредитний договір укладено в електронному вигляді, шляхом підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором R26800 відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію», що підтверджується копією довідки про ідентифікацію виданою ТОВ «Мілоан». ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в розмірі 5000,00 грн., що вбачається з копії платіжного доручення № 1742538820 від 23.08.2021 року (ордер cf620255-0a29-4457-a7bb-73fb1d8f219f_637653268 027204569). Відповідач у свою чергу не виконав умов договору про споживчий кредит № 103714917 від 23.08.2021 року,що створило заборгованість у розмірі 20015 грн., яка складається з простроченої заборгованості за тілом кредиту - 5000 грн., простроченої заборгованості за сумою відсотків - 15015 грн., що вбачається з копії відомості про щоденні нарахування та погашення видані ТОВ «Мілоан» за договором № 103714917 від 23.08.2021 року. Згідно розрахунку позивача, борг [PERSON] за договором про споживчий кредит № 103714917 складає 41515 грн., що становить: 5000 грн. основний борг, 36515 грн. заборгованість по відсоткам. Відповідно до ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно із ст. ст. 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути надана розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст. 1047 ЦК України). Встановлені судом фактичні обставини у справі свідчать про те, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов вказаного кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. З урахуванням встановленого, суд дійшов висновку, що відповідач взяті на себе зобов`язання за вищезазначеним договором не виконав, у передбачений в договорі строк кошти не повернув, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за основним зобов`язанням, яка складається із суми позики 5000 грн. 30.11.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено договір факторингу № 30-11-65. Відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги і за договором про споживчий кредит № 103714917 від 23.08.2021 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та відповідачем. Відповідно до Витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 30-11-65, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором про споживчий кредит № 103714917 у сумі 20015 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 5000 грн. та заборгованості по процентам - 15015 грн. 10.03.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-03/2023/01, у відповідності до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило позивачу право вимоги до реєстру боржників. Відповідно до змін в реєстрі боржників до договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-03/2023/01, ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором про споживчий кредит № 103714917 у сумі 41515 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 5000 грн. та заборгованості по процентам - 36515 грн. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Ст. 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Враховуючи вище вказане суд вважає, що ТОВ «Коллект Центр» набуло право грошової вимоги до відповідача за договором про споживчий кредит № 103714917. Таким чином, заборгованість відповідача за тілом кредиту по вказаному договору становить 5000 грн. і вимога позивача в цій частині є доведеною, а тому підлягає задоволенню. Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Як вбачається з договору позики, строк його дії становить 30 днів, з урахуванням пролонгації до 21.11.2021 року включно. Додаткових угод щодо продовження строку кредитування матеріали справи не містять. Отже, оскільки після спливу визначеного договором позики строку кредитування право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти припиняється, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача процентів за договором позики поза межами строку кредитування задоволенню не підлягають. Суд вважає, що відповідно до п. 1.4 договору про споживчий кредит № 103714917 від 23.08.2021 року термін повернення кредиту визначено до 22 вересня 2021 року, тому правові підстави для стягнення заборгованості по відсоткам з 21 листопада 2021 року відсутні. Таким чином, вимога позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за відсотками в розмірі 36515 є необґрунтованою і недоведеною. Згідно копії відомості про щоденні нарахування та погашення видані ТОВ «Мілоан» за договором № 103714917 від 23.08.2021 року сума заборгованості відповідача перед позивачем за відсотками становить - 15015 грн., які нараховані згідно п. 1.5.2 та п.п. 1.6, 2.3.1.2 договору. У зв`язку з цим суд вважає, що саме вказана вище сума заборгованість за відсотками підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Таким чином, з огляду на зазначене, оскільки відповідач умови вказаного кредитного договору належним чином не виконував, то суд вважає за необхідне, частково задовольнити позовні вимоги, стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованість за договором про споживчий кредит в загальному розмірі 20015 грн., з яких: 5000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 15015 грн. - сума заборгованості за відсотками. Зважаючи на викладене, в іншій частині в позові необхідно відмовити. Позивач також у своєму позові заявив вимогу про стягнення з відповідача понесених ним судових витрат на сплату судового збору в сумі 2422,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 16000,00 грн. Зі змісту ч. 1 ст. 133 ЦПК України вбачається, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача (п. 1 ч. 2 ст.141 ЦПК України). Як вбачається з наданої платіжної інструкції № 0556880014 від 19.09.2025 року, за подання даного позову до суду, позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Ч. ч. 1 та 2 ст. 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Нормами ч. 3 цієї статті Кодексу передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу, стороною позивача подано до суду: Договір про надання правової допомоги № 02-09/2024-8 від 02.09.2024 року, укладеного з ФОП [PERSON] , тарифи на послуги, заявку на надання юридичної допомоги № 1 від 01.10.2025 року, витяг з акту № 14 про надання юридичної допомоги від 31.10.2025 року, відповідно до яких надано послуги на загальну суму 16000,00 грн. Оскільки позовні вимоги ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» підлягають частковому задоволенню 48,21 %, отже з відповідача належить стягнути на користь позивача судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу в пропорційному відношенні до задоволених вимог, а саме судовий збір в сумі 1167,84 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 7713,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial