Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення суми витрат сплаченого відшкодування у розмірі 148368,28 грн, судових витрат у розмірі 3028,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08.03.2018 в м. Полтава відбулася дорожньо-транспортна пригода, а саме: невстановлений автомобіль здійснив наїзд на пішохода [PERSON] , з послідуючим наїздом на нього транспортного засобу «Opel» Ю.О., державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок ДТП [PERSON] отримав тяжкі тілесні ушкодження, від яких помер на місці пригоди. Вина відповідача у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується рішенням Октябрського районного суду м. Полтава від 20.06.2024. На момент настання дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] не була застрахована, на виконання рішення суду по справі 643/2274/22 від 20.06.2024 МТСБУ виплатила на користь потерпілої сторони регламентну виплату у розмірі 148368,28 грн. Оскільки МТСБУ, на підставі положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», здійснило регламентну виплату за водія транспортного засобу, який спричинив ДТП і не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то позивач вимушений звернутися до суду із даним позовом. Ухвалою від 01.07.2025 відкрито провадження в справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб. Представник позивача просив позовні вимоги задовольнити, справу розглянути за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про дату та час розгляду справи, згідно із ст.128 ЦПК України, повідомлявся своєчасно та належним чином, що підтверджується зворотними повідомленнями, які містяться в матеріалах справи, відзив із зазначенням заперечень проти позову з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються, не надав, заяв про розгляд справи в його відсутності не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. З матеріалів справи вбачається, що рішенням Октябрського районного суду м. Полтава від 20.06.2024 стягнуто з МТСБУ на користь [PERSON] , яка діє в інтересах малолітньої [PERSON] суму страхового відшкодування, у зв`язку з втратою годувальника у розмірі 134 028,00 грн, витрати на професійну правову допомогу у розмірі 13000,00 грн та судовий збір у розмірі 1340,28 грн. Вина відповідача у скоєнні вказаної ДТП підтверджується рішенням Октябрського районного суду м. Полтава від 20.06.2024. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, факт вини [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди 08.03.2018 є встановленим і доказуванню не підлягає. Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961-IV (далі Закон № 1961-IV), регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Згідно п. 21.1 ст. 21 Закону № 1961-IV, з урахуванням положень п. 21.3 цієї статті, на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБ України уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. Судом встановлено, що на дату скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована. Згідно п. 39.1. ст. 39 Закону № 1961-IV, МТСБ України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБ України є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно пп. а) п. 41.1. ст. 41 Закону № 1961-IV, МТСБ України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам п. 1.7 ст. 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Матеріалами справи встановлено, що власник [PERSON] , яка діє в інтересах малолітньої [PERSON] звернулася із заявою про здійснення регламентної виплати, пов`язаною із втратою годувальника - 134028,00 грн. Позивач сплатив [PERSON] суму страхового відшкодування у розмірі 147 028, 00 грн та 1340,28 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №940359 від 07 жовтня 2024 та №940358 від 07.10.2024, відповідно за шкоду, пов`язаною із втратою годувальника . Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно ч.1 ст.1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Частиною 2 ст. 38 Закону № 1961-IV передбачено, що МТСБ України після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. За встановлених обставин справи, суд вважає, що оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] не була застрахована, то відповідач, як особа, що винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана відшкодувати, в порядку регресу, на користь позивача завдану матеріальну шкоду у загальному розмірі 148368,28 грн. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. При зазначених обставинах, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача в повному обсязі. Враховуючи викладене,

Outcome: approved