Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

позовну заяву мотивовано тим, що 27.09.2022 року о 10.30 год. по пров. Архітектурний в с. Агрономічне Вінницького району Вінницької області відбулась ДТП за участі транспортного засобу «Тойота» держномер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Шкода» держномер [NUMBER] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 14.10.2022 року № 128/2273/22 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. На момент ДТП майнові інтереси власника транспортного засобу «Шкода» держномер [NUMBER] були застраховані в АТ «СК «АРКС» на підставі договору добровільного комплексного страхування наземного транспорту, цивільної відповідальності власників наземного транспорту та від нещасного випадку на транспорті «Все включено» №гл82892ак1ф від 03.08.2021 року. Власник пошкодженого транспортного засобу «Шкода» держномер [NUMBER] звернувся до АТ «СК «АРКС» із заявою про подію та виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу. Заява була розглянула, пошкодження застрахованого автомобіля були визнані страховим випадком, у зв`язку з чим на підставі: акту огляду ТЗ (дефектна відомість), ремонтної калькуляції № 1.003.22.0 від 24.10.2022 року, рахунку-фактури № ДПС22-4546 від 03.10.2022 року, страхового акту № АRХ3645752 від 20.04.2023 року, розрахунку суми страхового відшкодування позивач виплатив суму страхового відшкодування на користь власника пошкодженого автомобіля в розмірі 34 763,33 грн., згідно платіжного доручення № 984611 від 06.07.2023 року. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Тойота» держномер [NUMBER] , була застрахована в ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс груп» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 209777150. Тому ПрАТ УСК «Княжа Вієнна Іншуранс груп» виплатила на користь позивача суму страхового відшкодування в розмірі 21 375,08 грн., з урахуванням зносу автомобіля «Шкода» держномер [NUMBER] , згідно платіжного доручення від 12.07.2023 року, що не в повній мірі покриває завдану шкоду. Зазначаючи підставою даного позову ст. 27 Закону України «Про страхування», ст.ст. 993, 1166, 1188, 1194 ЦК України, представник позивача просив стягнути з відповідача на користь Приватного акціонерного товариства «СК "АРКС"» суму страхового відшкодування в розмірі 13 388,25 грн. (34 763, 33 21 375, 08 = 13 388, 25) та судові витрати: судовий збір в сумі 3 028 грн. 06.01.2025 року відкрите спрощене провадження у даній справі. Представник позивача адвокат Сечко С.В. в судовому засіданні позов підтримав. Суду пояснив, що виплата по договору добровільного страхування для потерпілого становила 34 763, 33 грн., проте страховиком відповідача по полісу ОСЦПВ шкода відшкодована частково, на суму 21 375,08 грн., враховуючи коефіцієнт фізичного зносу пошкодженого автомобіля. Різницю між страховою виплатою (страховим відшкодуванням) і фактичним розміром шкоди несе особа, винна у ДТП, тому просив стягнути з відповідача на користь позивача 13 388,25 грн. Зазначив, що акт огляду транспортного засобу від 27.09.2022 року не зберігся, проте пошкодження автомобіля «Шкода» вказані в заяві про подію та на виплату страхового відшкодування і на фотокартках пошкодженого автомобіля, вони відповідають ремонтній калькуляції та рахунку-фактурі, тому вважав, що позовні вимоги доведені. Клопотання про призначення автотоварознавчої експертизи у справі не заявив. Представник відповідача [PERSON] адвокат Грицуляк Т.П. позов не визнав, суду пояснив, що цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПрАТ УСК «Княжа Вієнна Іншуранс груп», яка повністю виплатила позивачу страхове відшкодування. Вважає, що позивачем не доведені позовні вимоги на суму 13 388,25 грн., оскільки акт огляду транспортного засобу, на підставі якого були встановлені пошкодження і складена ремонтна калькуляція, датований 27.08.2021 року, а ДТП відбулась 27.09.2022 року, тобто позивач виплатив потерпілому завдані збитки із врахуванням пошкоджень транспортного засобу, які вже були на момент ДТП. Відповідач [PERSON] несе відповідальність лише за ті збитки, які завдав своїми діями, проте позивач не довів належними доказами, зокрема актом огляду транспортного засобу, які ж наслідки були від ДТП 27.09.2022 року і чи відповідають вони складеній ремонтній калькуляції від 24.10.2022 року. Клопотання про призначення автотоварознавчої експертизи у справі не заявив. Вислухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши надані докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 27.09.2022 року о 10.30 год. по пров. Архітектурному в с. Агрономічне Вінницького району Вінницької області водій [PERSON] , керуючи належним йому автомобілем «Тойота» держномер [NUMBER] , рухаючись заднім ходом, здійснив зіткнення з автомобілем «Шкода» держномер [NUMBER] , який належить ТОВ «Порше лізинг Україна». Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 14.10.2022 року № 128/2273/22 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу (а.с. 4). На момент ДТП майнові інтереси власника транспортного засобу «Шкода» держномер [NUMBER] були застраховані в АТ «СК «АРКС» на підставі договору добровільного комплексного страхування наземного транспорту, цивільної відповідальності власників наземного транспорту та від нещасного випадку на транспорті «Все включено» №гл82892ак1ф від 03.08.2021 року. Строк дії договору до 02.08.2024 року (а.с. 5-12). Власник пошкодженого транспортного засобу «Шкода» держномер [NUMBER] звернувся до АТ «СК «АРКС» із заявою про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу. Зазначив про пошкодження в ДТП від 27.09.2022 року переднього бампера, кріплення решітки (а.с. 14). Заява була розглянула, пошкодження застрахованого автомобіля були визнані страховим випадком, у зв`язку з чим на підставі ремонтної калькуляції № 1.003.22.0 від 24.10.2022 року, рахунку-фактури № ДПС22-4546 від 03.10.2022 року, страхового акту № АRХ3645752 від 20.04.2023 року, розрахунку суми страхового відшкодування позивач виплатив суму страхового відшкодування на користь власника пошкодженого автомобіля в розмірі 34 763, 33 грн., згідно платіжного доручення № 984611 від 06.07.2023 року (а.с. 16-23). На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Тойота» держномер [NUMBER] , була застрахована в ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс груп» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 209777150. Згідно акту, розрахунку страхового відшкодування, проведеного ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс груп» 11.07.2023 року, з врахуванням розрахованого аварійним комісаром [PERSON] коефіцієнту фізичного зносу складових КТЗ (Ез) 11.07.2023 року 0, 39, сума страхового відшкодування становить 21 375, 08 грн. (а.с. 80-124). Тому ПрАТ УСК «Княжа Вієнна Іншуранс груп» виплатило на користь позивача суму страхового відшкодування в розмірі 21 375,08 грн., з урахуванням зносу автомобіля «Шкода» держномер [NUMBER] , згідно платіжного доручення від 12.07.2023 року, що не в повній мірі покриває завдану шкоду (34 763, 33 21 375, 08 = 13 388,25) (а.с. 123). Між сторонами виникли позадоговірні зобов`язальні правовідносини з приводу завдання шкоди джерелом підвищеної небезпеки, тому при вирішенні спору суд застосовує відповідні норми ЦК України, Закону України «Про страхування» (в редакції на момент ДТП), Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції на момент ДТП). Майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України). У статті 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. У разі наявності юридичних фактів, передбачених статтею 993 ЦК України, відбувається перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика (суброгація). Нового зобов`язання із відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора від потерпілого (страхувальника) переходить страховику право вимоги до особи, відповідальної за завдання шкоди. Страховик внаслідок виконання обов`язку винної особи (боржника) перед потерпілим (кредитором) набуває права кредитора в частині фактичних витрат. При цьому деліктне зобов`язання не припиняться, але відбувається заміна сторони у цьому зобов`язанні (заміна кредитора) замість потерпілої особи прав кредитора набуває страховик. Вживання терміну «перехід» означає, що право вимоги існувало раніше та продовжує існувати, але переходить від однієї особи до іншої, відповідно, від потерпілої особи у деліктному зобов`язанні до страховика. Відповідна позиція також була викладена Верховним Судом в постанові від 02 жовтня 2024 року у справі №175/4710/16. Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Отже, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Статтями 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що зазначені збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Під час застосування наведених норм права підлягає врахуванню правовий висновок щодо їх застосування, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, (провадження № 14-176цс18) (пункти 68-70): стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 зазначеного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтею 993 ЦК України та статтею 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. З урахуванням того, що цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс груп», майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком (франшиза, втрата товарної вартості, страховий ліміт тощо). Із розрахунку страхового відшкодування складеного ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс груп» вбачається, що коефіцієнт фізичного зносу транспортного засобу «Шкода», 2021 р.в. станом на 27.09.2022 року визначений 0, 39. Отже, вартість відновлювального ремонту (без врахування зносу деталей, що замінюються) - 34 763,33 грн., тоді як розмір матеріального збитку з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових КТЗ (Ез) 0,39, становить 21 375, 08 грн. ПрАТ УСК «Княжа Вієнна Іншуранс груп» виплатила на користь позивача суму страхового відшкодування в розмірі 21 375,08 грн. згідно платіжного доручення від 12.07.2023 року, що не в повній мірі покриває завдану шкоду, тому решта суми 13 388,25 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Твердження представника відповідача щодо недоведення позовних вимог суд вважає безпідставним. Так, відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч. 2 ст. 80 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Позивач надав всі наявні належні і допустимі докази, які в сукупності підтверджують позовні вимоги, проте представник відповідача, заперечуючи щодо позову, жодних доказів не надав. Сторонам було роз`яснено право на призначення автотехнічної експертизи для визначення розміру завданої шкоди, проте представники із відповідними клопотаннями не зверталась. В матеріалах справи відсутній акт огляду транспортного засобу від 27.09.2022 року, разом з тим, пошкодження автомобіля «Шкода» (передній бампер, кріплення, решітка), що були вказані представником потерпілого у заяві на виплату страхового відшкодування (а.с 14), відповідають пошкодженням, що зазначені в ремонтній калькуляції (а.с. 16-18). Відсутність акту огляду за сукупності інших доказів, що підтверджують позовні вимоги, не може бути єдиною підставою для відмови в задоволенні позову. Суд не приймає до уваги акт огляду транспортного засобу від 27.08.2021 року, оскільки є очевидним те, що пошкодження, які в ньому вказані (крило переднє праве, накладка крила, двері передні праві) не пов`язані із ДТП 27.09.2022 року. Слід зазначити, що такі пошкодження і деталі не були включені і в ремонтну калькуляцію від 24.10.2022 року, що стала підставою для розрахунку страхового відшкодування, тому доводи представника відповідача щодо завищеної суми страхового відшкодування і про те, що позивачем були безпідставно враховані пошкодження від попередньої ДТП, суд вважає необґрунтованими. На підставі викладеного суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума в розмірі 13 388,25 грн. - різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) як з особи, винної в ДТП. Судові витрати сплачений при зверненні до суду з даним позовом судовий збір 3 028 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача згідно вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved