Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

18 грудня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» через систему «Електронний суд» звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 1533-5352 від 31.03.2025 року у розмірі 33606,24 грн., а також судові витрати пов`язані з розглядом справи. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 31.03.2025 року між сторонами за допомогою веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використання технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1533-5352. Позичальнику було надано наступний одноразовий ідентифікатор [NUMBER] для підписання кредитного договору № 1533-5352 від 31.03.2025 року, підтвердження ознайомлення з правилами та інших супутніх документів. Відповідно до умов Кредитного договору Кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати Відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 6500,00 грн.; строк кредитування 365 днів; базовий період 30 днів; комісія за видачу кредиту -15 % від суми кредиту; промо-ставка 0,80 % в день; знижена % ставка 1,00% в день; стандартна % ставка 1,00 % за кожен день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладання Договору; - 0,74 % за кожен день користування Кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 календарного дня дії Договору і до закінчення строку дії Договору або до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту. Додатковою угодою № 1 від 01.04.2025 року до Договору про відкриття кредитної лінії № 1533-5352 від 31.03.2025 року Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 2900,00 гривень. Позивач (через партнера ТОВ «ФК «Контрактний дім» з яким укладено договір № 02/06/2020 про надання послуг з приймання та переказу платежів від 10.06.2020 року) видав відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок вказаний відповідачем в особистому кабінеті, таким чином виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши Відповідача кредитні кошти відповідно до умов укладеного Кредитного договору. Відповідач в загальній кількості три рази оформлював кредитні відносини з Позивачем, попередні кредитні договора були погашені, що додатково доводить обізнаність Відповідача з процедурою оформлення та виконання Кредитного договору. Через неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором станом на 22.10.2025 року загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 33606,24 грн., а саме: прострочена заборгованість за кредитом 9400,00 грн., прострочена заборгованість за нарахованими процентами 18096,24,00 грн.; заборгованість за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК 4700,00 грн.; заборгованість по комісії 1410,00 грн. Враховуючи викладене позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором № 1533-5352 від 31.03.2025 року в загальному розмірі 33606,24 гривень та судові витрати по справі у розмірі 2422,40 гривень судового збору. Ухвалою судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 19 грудня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 21 січня 2026 року розгляд справи був відкладений у зв`язку із неявкою відповідача Сторони в судове засіданні 12 лютого 2026 року не з`явилися. Представник позивача до позовної заяви додав клопотання, в якому зазначив, що не заперечує щодо можливого розгляду справи за його відсутності, не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відзиву на позов до суду не надав. Відповідач повідомлявся на адресу, яка вказана у Єдиному державному демографічному реєстру. Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 12 лютого 2026 року постановлено провести по даній справі заочний розгляд. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Згідно із ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 31.03.2025 року між сторонами за допомогою веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використання технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1533-5352. Позичальнику було надано наступний одноразовий ідентифікатор [NUMBER] , для підписання кредитного договору № 1533-5352 від 31.03.2025 року, підтвердження ознайомлення з правилами та інших супутніх документів. Відповідно до п. п. 2.2 п. 2 Договору, кредитодавець відкрив кредитну лінію для позичальника шляхом надання позичальнику Кредиту на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування Кредитом у порядку, передбаченому Договором. Відповідно до п. 4 Договору розмір Кредиту становить 6500,00 гривень; дата надання Кредиту 31.03.2025 року; Кредит надається Позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми на банківський рахунок Позичальника шляхом використання вказаних Позичальником реквізитів електронного платіжного засобу; тип процентної ставки за користування Кредитом фіксована; базовий період складає 30 календарних днів; стандартна процентна ставка становить: 1,00 % за кожен день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладання Договору; - 0,74 % за кожен день користування Кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 календарного дня дії Договору і до закінчення строку дії Договору або до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту; комісія за видачу кредиту становить 15,00% від суми виданого кредиту; строк кредитування строк на який надається Кредит Позичальнику становить 365 календарних днів; дата повернення кредиту 30.03.2026 року. 01 квітня 2025 року між сторонами було укладено Додаткову угоду до Договору про відкриття кредитної лінії № 1533-5352, відповідно до якої Кредитодавець зобов`язується надати Позичальнику у Кредит додаткові грошові кошти в розмірі 2900,00 грн. (п. 2.1. Угоди). Загальна сума кредиту становить 9400,00 грн. (п. 2.3. Угоди). Комісія за видачу додаткових грошових коштів у Кредит становить 15,00 % від суми додаткових грошових коштів (п. 2.6. Угоди). В загальному комісія за видачу грошових коштів становить 1410,00 грн. Сторони домовились продовжити строк кредитування до 365 днів з дати укладання цієї Додаткової угоди. З урахуванням цього строк кредитування за договором становить 366 днів ( п. 2.11. Угоди). Позивач (через партнера ТОВ «ФК «Контрактовий дім» з яким укладено договір № 02/06/2020 про надання послуг в системі LigPay від 10.06.2020 року) видав відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок вказаний відповідачем в особистому кабінеті. Як вбачається з довідки ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про перерахування суми кредиту, видача відповідачу коштів за кредитним договором № 1533-5352 від 31.03.2025 року в сумі 6500,00 грн. 31.03.2025 року та в сумі 2900,00 грн. 01.04.2025 року здійснювалася за допомогою системи LigPay на його платіжну карту. Факт перерахування коштів відповідачу за кредитним договором № 1533-5352 від 31.03.2025 року підтверджується повідомленням ТОВ «ФК «Контрактовий дім». Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 1533-5352 від 31.03.2025 року станом на 22.10.2025 року загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 33606,24 грн., а саме: прострочена заборгованість за кредитом 9400,00 грн., прострочена заборгованість за нарахованими процентами 18096,24,00 грн., залишок відсотків за ст. 625 ЦПК України 4700,00 грн., залишок комісій 1410,00 грн. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно зі ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання, як електронного підпису або електронного цифрового підпису вiдповiдно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Частиною 1 статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. ст. 526, 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідач 31.03.2025 року підписав договір про відкриття кредитної лінії № 1533-5352 та 01.04.2025 року додаткову угоду до договору про відкриття кредитної лінії № 1533-5352, шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором А1735 таА9194 відповідно та отримав від «Укр Кредит Фінанс» суму позики в загальному розмірі 9400,00 гривень на картковий рахунок. Доказів протилежного відповідач суду не надав. Разом з тим відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість за вказаним кредитним договором. Доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту відповідач суду не надав, не подав будь-яких доказів на спростування користування ним наданими йому банком кредитними коштами, а також не подав будь-яких доказів на спростування наданого банком розрахунку заборгованості. Таким чином між сторонами виник спір щодо належного виконання умов кредитного договору, непогашення в повному обсязі відповідачем заборгованості за цим договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача. Як вбачається із розрахунку заборгованості за договором № 1533-5352 від 31.03.2025 року станом на 22.10.2025 року загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 33606,24 грн., а саме: прострочена заборгованість за кредитом 9400,00 грн., прострочена заборгованість за нарахованими процентами 18096,24,00 грн., залишок відсотків за ст. 625 ЦПК України 4700,00 грн., залишок комісій 1410,00 грн. Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 1 Закону України "Про споживче кредитування" загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. За приписами ч.2 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування" до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином, Законом України "Про споживче кредитування" безпосередньо передбачено право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту. На виконання вимог, у тому числі, п. 4 ч. 1 ст. 1 та ч.2 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування" Правління Національного банку України постановою від 11.02.2021 року №16 затвердило Правила розрахунку небанківськими фінансовими установами України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит. Відповідно до пункту 5 Правил Кредитодавець надає споживачу детальний перелік складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - за кількістю днів, щомісяця, щокварталу) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та/або супутніх послуг кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб за кожним платіжним періодом за формою, наведеною в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит у додатку 2 до цих Правил. Кредитодавець має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на тому, що платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дають змогу змінювати процентну ставку та/або інші платежі за послуги кредитодавця, уключені до загальних витрат за споживчим кредитом, і такі зміни не можуть бути визначені на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил). Отже, як вбачається з умов даного Договору та Додаткової угоди про відкриття кредитної лінії Товариством з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит фінанс» встановлення комісії за надання кредиту в загальному розмірі 1410,00 грн., є правомірним, оскільки укладеним між позивачем та відповідачем Договором передбачено нарахування комісії за надання кредиту та включено суму нарахувань по комісії до графіку платежів. Такий висновок узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного суду від 13.07.2022 року у справі № 496/3134/19. Однак суд не погоджується із наведеним позивачем розрахунком заборгованості за відсотками за ст. 625 ЦПК України та зазначає наступне. Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). У постанові Верховного Суду від 06 вересня 2023 року у справі №910/8349/22 суд виснував щодо застосування пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України до зобов`язань, які виникли на підставі окремих договорів. Зокрема, вказувалося, що на договір про надання поворотної фінансової допомоги (позики) розповсюджується дія пункту 18 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України. Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: 1)в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; 2)в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; 3)у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 31.01.2024 у справі № 183/7850/22. Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року на території України з 24.02.2022 року строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на даний час. Позивач стверджує, що оскільки договір був укладений 31.03.2025 року, тобто після набрання чинності Законом України № 3498-IX від 22.11.2023, застосовується пункт 6 Прикінцевих та Перехідних положень ЗУ "Про споживче кредитування", який дозволяє нарахування неустойки за договорами, укладеними з 31.03.2025 року, як спеціальна норма. Проте, суд бере до уваги, що відповідно до пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення, позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання грошового зобов`язання. В Україні воєнний стан, введений 24 лютого 2022 року, триває донині. Суд дійшов висновку, що позичальник звільняється від обов`язку сплати неустойки (штрафів) та інших платежів у період дії воєнного стану, і позовні вимоги в частині стягнення відсотків в порядку ст. 625 ЦК України у розмірі 4700 грн. 00 коп. задоволенню не підлягають. З врахуванням встановлених обставин справи та досліджених доказів, беручи до уваги, що відповідач істотно порушив умови укладеного ним Договору про відкриття кредитної лінії № 1533-5352 від 31.03.2025 року та Додаткової угоди до Договору про відкриття кредитної лінії № 1533-5352 зокрема, у встановленому порядку та строки не погашав кредит, проценти за користування ним, комісії за видачу кредиту, внаслідок чого позивач позбавлений можливості отримати кредитні кошти та відсотки, на що він розраховував при укладенні договору, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги, які заявлені позивачем в даному позові підлягають до часткового задоволенню, а саме у розмірі 28906,24 гривень, з них: 9400,00 гривень за тілом кредиту; 18096,24 грн. процентів за користування кредитом; 1410,00 гривень по комісії за видачу кредиту, в решті позовних вимог слід відмовити за безпідставністю. З огляду на викладене позовну заяву необхідно задовольнити частково. Позивач просить стягнути із відповідача судові витрати у розмірі 2422,40 гривень. Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при подачі позову до суду було сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 11412 від 12.12.2025 року. Оскільки позовні вимоги задоволені частково (на 86,01%), а позовна заява подана в електронній формі, що є підставою для застосування коефіцієнта 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, з урахуванням ціни позову, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір за подання позовної заяви пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 2083,51 грн. (3 028 х 0,8=2422,40 х 86,01%).

Outcome: partial