Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

Представник ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування пред`явлених вимог вказав, що 04.03.2025 року ТОВ «ФК «Кредіплюс» та [PERSON] укладено кредитний договір № 173696 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, згідно якого останній отримав грошові кошти в сумі 8000 грн. та зобов`язалась повернути кредит та сплатити проценти за користування ним. 16.04.2025 року Первісний Кредитор та Позивач уклали Договір факторингу № 16042025 згідно умов якого, Позивач набув право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором. Загальна сума заборгованості відповідача на момент подання позовної заяви становить 10543,13 грн., яка складається з: 7085 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 2856,13 грн. - заборгованість по відсотках, 202 грн. - заборгованість по комісії, 400 грн. - за штрафними санкціями. Ухвалою судді від 26.12.2025 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до положень ст. 280-281 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи й ухвалити заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Суд, дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного. Судом встановлено, що 04.03.2025 року ТОВ «ФК «Кредіплюс» та [PERSON] уклали договір про споживчий кредит №173696 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, згідно якого: сума кредиту становить 8000 грн. та надається в наступному порядку: у розмірі 2438,94 грн для погашення заборгованості позичальника за договором про споживчий кредит №168143 від 20.01.2025 укладений з кредитодавцем; у розмірі 3561,06 грн. на рахунок Позичальника у національній валюті; у розмірі 2000 грн. шляхом погашення заборгованості Позичальника за комісією, нарахованою згідно п.2.5 індивідуальної частини. Проценти за користування кредитом - 390 % річних, тип процентної ставки фіксована, комісія за надання кредиту - 3584,55 грн. Строк кредитування 84 днів з 04.03.2025 року по 27.05.2025 року. 04.03.2025 року між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та [PERSON] також підписано паспорт споживчого кредиту. До матеріалів справи додано графік платежів за кредитним договором, правила надання коштів у позику. 16 квітня 2025 TOB «ФК « Кредіплюс» та ТОВ «Юніт Капітал» уклали Договір факторингу № 16042025, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач має заборгованість в загальному розмірі 10543,13 грн., яка складається з: 7085 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 2856,13 грн. - заборгованість по відсотках, 202 грн. - заборгованість по комісії, 400 грн. - за штрафними санкціями. Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» №675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 Закону №675-VIII визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - пункт 2 статті 11 Закону №675-VIII. Статтею 12 Закону №675-VIII визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач порушив умови договору, що призвело до виникнення заборгованості. Відтак, оскільки судом встановлено, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, суму отриманих від позивача грошових коштів не повернув, тому позов у частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 10143,13 грн. підлягає задоволенню. Позивачем заявлено клопотання про відшкодування понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн. Частиною 8 статті 141 ЦПК України передбачено здійснення розподілу судових витрат на підставі поданих сторонами доказів. Відповідно до положень п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Витрати позивача на професійну правничу допомогу становлять 7000 грн, які підтверджуються договором про надання правової допомоги №10/09/25-02 від 10.09.2025 року, додатковою угодою №25771367999 від 11.09.2025 року, актом прийому-передачі наданих послуг. З огляду на умови договору про надання правової допомоги, враховуючи складання і підписання адвокатом всіх процесуальних документів від імені і в інтересах позивача, суд дійшов висновку про задоволення вимог в цій частині, оскільки відповідачем не спростований вказаний розмір витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 2422, 40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000 грн. На підставі ст. ст. 526, 527, 530, 625, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved