Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

Стислий виклад позовної заяви. До Роздільнянського районного суду Одеської області надійшов вказаний позов, згідно з яким позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 20 453,55 гривень, понесені судові витрати 2 422,40 гривень та витрати на правову допомогу в розмірі 10 000,00 гривень. В позові зазначили, що 31.07.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» (далі - Первісний кредитор) та [PERSON] було укладено договір № 6919028 про надання споживчого кредиту, сума кредиту складала 5500,00 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] . Строк кредиту складає 357 днів. Періодичність платежів зі сплати кожні 21 днів. 27.05.2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» укладено Договір факторингу № 27.05/24-Ф, у відповідності до умов якого ТОВ «Авентус Україна» відступив право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором. Відповідачем умови кредитних договорів своєчасно не виконані, відсотки у встановлені договорами строки не сплачені. Таким чином, відповідач має заборгованість перед Позивачем за Договором № 6919028 від 31.07.2023 року загальною сумою 20453,55 грн., яка складається з суми заборгованості з тіла кредиту 5500,00 грн., нарахованих процентів первісним кредитором 8824,35 грн., нарахованих процентів ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» за 56 календарних днів 6129,20 грн. Просили їх вимоги задовольнити та стягнути на користь позивача зазначену заборгованість із відповідача. Процесуальні дії. Ухвалою суду від 01.12.2025 року відкрито провадження по справі і справу призначено до розгляду в спрощеному позовному провадження з викликом сторін в судове засідання. Позиції сторін у судовому засіданні. Представник позивача в судове засідання не з`явився надавши до суду письмову заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності за правилами спрощеного позовного провадження та просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, шляхом винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Так, у відповідності до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. На адресу суду надійшло поштове повідомлення про відсутність адресанта за вказаною адресою. Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»). Враховуючи вказані факти, згоду позивача, суд вважає за можливе у відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановити заочне рішення у справі, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. В порядку ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи. 31.07.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено договір № 6919028 про надання споживчого кредиту, сума кредиту складала 5500,00 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] . Строк кредиту складає 357 днів. Періодичність платежів зі сплати кожні 21 днів. Відповідно до реквізитів Договору № 6919028 від 31.07.2023 року, укладеного між сторонами, Відповідач підписав договір за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «A9634». ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання виконав в повному обсязі, та надав відповідачу [PERSON] кредит у сумі 5500,00 грн., на платіжну картку № [NUMBER] , що підтверджується копією довідки платіжного провайдера - ТОВ «ПЕЙТЕК». 27.05.2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» укладено Договір факторингу № 27.05/24-Ф, у відповідності до умов якого ТОВ «Авентус Україна» відступив право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором. Відповідачем умови кредитних договорів своєчасно не виконані, відсотки у встановлені договорами строки не сплачені. Таким чином, відповідач має заборгованість перед Позивачем за Договором № 6919028 від 31.07.2023 року загальною сумою 20453,55 грн., яка складається з суми заборгованості з тіла кредиту 5500,00 грн., нарахованих процентів первісним кредитором 8824,35 грн., нарахованих процентів ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» за 56 календарних днів 6129,20 грн. Нормативно правове обґрунтування та висновки суду. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. ч. 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. ч. 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України'). Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Висновки суду. Суд, ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши надані суду письмові докази , прийшов до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ч.1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд вважає, що позивач довів обґрунтованість заявлених позовних вимог, надавши належні докази в підтвердженні заборгованості, якими є кредитні договора, розрахунки заборгованості та докази отримання відповідачем кредитів. Також позивач довів, що в установлений законом спосіб на підставі належним чином укладених договорів факторингу набув право вимоги до відповідача. Відповідач в свою чергу доводи позивача не спростував, а тому позов до нього підлягає задоволенню. Щодо стягнення процесуальних витрат по справі. Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що позивач поніс судові витрати, що складаються з 2422,40 гривень, сплаченого судового збору. Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача суму судового збору 2422,40 гривень. Згідно з положеннями частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. В частині стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 10 000,00 грн, суд зазначає, що до матеріалів справи було долучено договір про надання правової допомоги № 10/12-2024 від 10.12.2024 року, укладений між позивачем та адвокатом Столітнім М.М., заявку №11292 на виконання доручення до Договору №10/12-2024 від 10.12.2024 року; акт №11292 прийому-передачі виконання робіт згідно договору №10/12-2024 від 10.12.2024 року. З урахуванням вимог законодавства, враховуючи складність справи, обсяг наданих послуг, з урахуванням зазначених обставин, суд вважає, що вимоги про відшкодування витрат на правничу допомогу підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000,00 гривень. На підставі т. ст. 4, 258-259, 265,281-283, 289 ЦПК України, суд

Outcome: approved