Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

У травні 2025 року позивач звернувся до суду з позовом до ТОВ «Флай Кроп» у якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 25903,29 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 15.02.2025 звільнений з посади директора ТОВ «Флай Кроп», однак не отримав нараховану заробітну плату в розмірі 25903,29 грн, яку просить стягнути. Крім того, просить стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку, виходячи із розрахунку 95 000 грн (отримана заробітна плата за два місяці), відпрацьованих 43 робочих днів, середньоденна заробітна плата дорівнює 2209,30 грн сума середнього заробітку на день пред`явлення позову становить 134 767,30 грн, але просить стягнути суму середнього заробітку, який буде обрахований по день ухвалення рішення судом. Ухвалою суду від 06.06.2025 відкрито спрощено провадження у справі. Ухвалою суду від 03.02.2026 замінений відповідач з ТОВ «Флай Кроп» на ТОВ «Аерофлай Кроп». Відповідач правом на надання відзиву не скористався. Сторони в судове засідання не з`явилися, за таких обставин, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач з грудня 2023 року по лютий 2025 року працював у ТОВ «Флай Кроп», яке в подальшому змінило назву на ТОВ « Аерофлай Кроп». З довідки ОК-7 вбачається, що за лютий 2025 року позивачу нарахована заробітна плата в розмірі 25903,29 грн, яка позивачу не виплачена. Приписами ст. 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується; кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Відповідно до ч. 1 ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Частиною першою ст. 47 КЗпП України визначено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у ст.116 КЗпП України. Згідно ст.116КЗпП, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться вдень звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Згідно ч. 1ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Оскільки відповідач не виплатив позивачу належну до сплати суму заробітної плати в розмірі 25903,29 грн., то вказана сума заборгованості підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Позивач просить стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні із розрахунку по день ухвалення судом рішення. Відповідно до ст. 117 КЗпП України, у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті. Суд погоджується із розрахунком позивача розміру середньоденної заробітної плати в розмірі 2209,30 грн, з 15.02.2025 по 15.08.2025 було 130 робочих днів (130 х 2209,30 грн = 287 209 грн - середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, які підлягають стягненню. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення в частині виплати заробітної плати в межах суми платежу за один місяць. Згідно вимог ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 4083,29 грн.

Outcome: approved