Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

Представник позивача Акціонерного товариства «Акцент-Банк» звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором з[PERSON] , мотивуючи свої вимоги тим, відповідач будучи клієнтом Банку, уклала з Банком кредитний договір 02.06.2023, щодо надання останній кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40.80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Банк свій обов`язок виконав повністю, надав позичальнику кредит згідно до умов кредитного договору. Станом на 16.11.2025 заборгованість відповідача за даним кредитним договором складала суму у розмірі 65298,74 грн., яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) у розмірі 43225,85 грн.; 22072,89 грн. - загальний залишок заборгованості за процентами; 0.00 грн. - загальний залишок заборгованості за комісією; 0,00 грн. - загальний залишок заборгованості за пенею, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з відповідною позовною заявою. Ухвалою Чечелівського районного суду міста Дніпра від 21.11.2025 прийнято позовну заяву, відкрито провадження та призначено цивільну справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача у судове засідання нез`явився, у позовні заяві просив розглядати справу за його відсутності, проти винесення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явивлася, про час та місце розгляду справи була неодноразово повідомлена у встановленому законом порядку, а саме направленням на адресу проживання судових повісток. Будь яких заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно дост. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4ст. 223 ЦПКУкраїниу разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних обставин. Судом встановлено, що 02.06.2023 [PERSON] підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку та та заяву щодо встановлення кредитного ліміту від 1000 до 200 000 грн., строком на 240 місяців, зі сплатою базової процентної ставки у розмірі 40,80 %, щорічно та пільгової процентної ставки 0,000001 % на місяць. У анкеті-заяві зазначено, що відповідач згодна з тим, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилася з договором про надання банківських послуг до його укладення, примірник якого згодна отримати шляхом самостійної роздруківки з офіційного сайту. Підписавши вищевказану заяву позичальник підтвердила, що ознайомилася та погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Акцент-банк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Отже, підписавши вищевказану Заяву відповідач отримала в АТ «Акцент-банк» кредитні кошти у розмірі визначеному угодою сторін. Відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі 9000,00 грн., який в подальшому було збільшено до 43300,00 грн. Для отримання доступу до рахунку та використання кредитного ліміту відповідач отримав кредитну картку номер [NUMBER] , строк дії 13/31. З наданої позивачем виписки по особовому рахунку за період з 18.08.2023 по 17.09.2025 вбачається, що відповідач користувалася грошовими коштами позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України - «Позика», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Позичальник скористався наданим кредитом, проте зобов`язання належним чином за договором не виконав, в результаті чого виникла заборгованість. Згідно з розрахунком заборгованості, станом на 16.11.2025 заборгованість відповідача за даним кредитним договором складала суму у розмірі 65298,74 грн., яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) у розмірі 43225,85 грн.; 22072,89 грн. - загальний залишок заборгованості за процентами; 0.00 грн. - загальний залишок заборгованості за комісією; 0,00 грн. - загальний залишок заборгованості за пенею. Відповідно до ст. 526 ЦК України - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином судом встановлено, що відповідачем (як позичальником) було порушено право позивача на повернення йому грошових коштів, наданих позичальнику у кредит. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З огляду на те, що відповідач прострочила погашення поточних платежів за договором та не повернула отримані кредитні кошти (витрачену частину кредитного ліміту), не виконавши взятих за договором зобов`язань, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 65298,74 грн., яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) у розмірі 43225,85 грн.; 22072,89 грн. - загальний залишок заборгованості за процентами. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з [PERSON] суми непогашеного тіла кредиту в розмірі 43225,85 грн. та заборгованість за відсотками у розмірі 22072,89грн. Крім того, при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, враховуючи, що позовні вимоги були задоволені частково, з відповідача на користь позивача підлягають стягненнюпонесені ним судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422 грн. 40 коп.

Outcome: approved