Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-05 00:00:00

ПАТ «Черкаське хімволокно» в інтересах ВП «Черкаська ТЕЦ» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу за оплату житлово-комунальних послуг. В обґрунтування позову вказує, що Приватне акціонерне товариство «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» на підставі відповідної ліцензії забезпечує тепловою енергією населення, організації та підприємства всіх форм власності у м. Черкаси. Надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання у будинку [ADDRESS] здійснюється ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ». Оскільки в цьому будинку відсутній будинковий лічильник загального обліку теплопостачання, нарахування за послуги здійснювалися згідно п.п. 40-49 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, а саме у разі відсутності будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири та з урахуванням температури повітря зовнішнього середовища, відповідно до Методики розподілу, затвердженої Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 № 315. У квартирі [ADDRESS] не встановлено квартирний лічильник теплової енергії, тому згідно п. 24. Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830 розподіл між споживачами обсягу спожитої у будівлі послуги здійснюється з урахуванням показань вузлів розподільного обліку/приладів-розподілювачів теплової енергії, а у разі їх відсутності - пропорційно опалюваній площі (об`єму) приміщення споживача відповідно до Методики розподілу, затвердженої Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 № 315. У квартирі [ADDRESS] указаного будинку у м. Черкаси не встановлено лічильник обліку гарячого водопостачання, тому відповідно до п. 21 вищевказаних правил, плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання на одну зареєстровану особу. Типові договори приєднання на надання відповідних послуг згідно вищезазначених постанов КМУ № 830 та № 1182 опубліковані на офіційному веб-сайті позивача за посиланням https://khimvolokno.com.ua/dogovir-na-poslugu. Фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надану послуги, факт отримання послуги. Проект договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води опубліковано в Черкаській обласній газеті «Нова Доба» (випуск від 23.11.2017 № 47). Таким чином, з боржником укладено договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води шляхом акцепту публічної оферти відповідно до ст. 642 ЦК України. Згідно відповіді БТІ № 515 від 13.05.2025 відповідачі є власниками наведеної квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 30.10.2001 за весь спірний період. Відповідачі своєчасно з травня 2024 року не вносили плату за отримані послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії) та гарячого водопостачання (постачання гарячої води), внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 01.10.2025 складає 11098,03 грн., що підтверджується листом-розрахунком по ОР № 30619192. Відповідачі, фактично споживаючи вищезазначені послуги, не надсилали позивачу жодних скарг чи претензій щодо наявності послуг, якості чи кількості їх надання. Це свідчить про те, що позивач надавав відповідачам житлово-комунальні послуги належним чином, а саме: якісно, своєчасно та у повному обсязі. Таким чином, позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідачів заборгованість за послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії) та гарячого водопостачання (постачання гарячої води) у розмірі 11098,03 грн. А також стягнути з відповідачів судовий збір у розмірі 3028,00 грн. Ухвалою суду від 05.11.2025 відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачам встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву. У подальшому, відповідачем [PERSON] 15.02.2025 до суду було подано відзив на позовну заяву, сформований у системі «Електронний суд», у якому він просив відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за постачання гарячої води у розмірі 4 095,45 грн., у зв`язку з необґрунтованістю та у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за опалення у розмірі 7 002,58 грн у зв`язку з добровільним погашенням боргу відповідачем; судові витрати розподілити відповідно до вимог чинного законодавства. Разом з тим, у відзиві зазначив, що він заперечує щодо позовних вимог частково, а в іншій частині повідомляє про добровільне погашення боргу. Щодо позовних вимог про стягнення боргу за опалення (7002,58 грн.). Позивач просить стягнути заборгованість за послугу з централізованого опалення (постачання теплової енергії), яка, згідно з розрахунком, становить 7 002,58 грн. Повідомляє, що вказана заборгованість була повністю сплачена ним в добровільному порядку., про що додає копії платіжних інструкцій: № 0.0.4643159216.1 від 25.11.2025 на суму 4 000,00 грн (призначення платежу: «За тепло... о/р [NUMBER] »); платіжна інструкція № 0.0.4644232140.1 від 26.11.2025 на суму 2 782,00 грн (призначення платежу: «За тепло... о/р [NUMBER] »); платіжна інструкція № 0.0.4669137328.1 від 13.12.2025 на суму 221,00 грн. (призначення платежу: «За тепло... о/р [NUMBER] »). Загальна сума сплачених коштів становить: 4000 + 2782 + 221 = 7 003,00 грн, що повністю покриває суму позовних вимог в частині опалення (7 002,58 грн). Таким чином, на момент розгляду справи предмет спору в частині стягнення заборгованості за опалення відсутній, у зв`язку з фактичним виконанням зобов`язання. Щодо позовних вимог про стягнення боргу за постачання гарячої води (4 095,45 грн.) вимоги позивача про стягнення заборгованості за послугу з постачання гарячої води в розмірі 4 095,45 грн вважає незаконними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Як вбачається з матеріалів позову, в квартирі за адресою: [ADDRESS] (о/р [NUMBER] ), відсутні прилади обліку гарячого водопостачання (лічильники). Відповідно, нарахування проводиться згідно з нормами споживання на зареєстрованих осіб. Однак, у спірний період за вказаною адресою фактично ніхто не проживав і послугою гарячого водопостачання не користувався. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач має право на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження. Реалізуючи своє право, він подав заяву від 16.03.2023 щодо проведення перерахунку вартості комунальних послуг. У заяві він повідомляв, що його брат [PERSON] , який зареєстрований в квартирі, з 04.11.2021 року перебуває за межами території України та знаходиться у країні Чехія, а відтак з 04.11.2021 не споживає послуги з централізованого постачання гарячої води, надавачем яких є ВП «Черкаська ТЕЦ» ПРАТ «Черкаське хімволокно». До заяви він додав довідку з місця роботи брата та інші докази, оскільки, позивач провів перерахунок вартості наданих послуг за той період він визнав той факт, що [PERSON] не проживає в квартирі, а відповідно послуги не споживаються. Таким чином, позивач ще з березня 2023 року був обізнаний, з тим що послуги постачання гарячої води по квартирі за адресою: [ADDRESS] (о/р [NUMBER] ) не надаються. У подальшому, 05.03.2025 на електронну пошту позивача, яка зазначена на його офіційному сайті в розділі контакти, він направив лист із Заявою про перерахунок вартості послуг, до якої додав підтверджуючі документи, а саме: докази того, що зареєстрований у квартирі брат, [PERSON] , з квітня 2021 року перебуває за межами України (у Чеській Республіці) і працює там, що підтверджується довідкою з місця роботи; інформацію про те, що він, [PERSON] , зареєстрований та проживав за іншою адресою: [ADDRESS] . Позивач отримав вказану заяву, проте вимоги закону не виконав, перерахунок не здійснив та продовжує безпідставно нараховувати заборгованість за фактично не спожиту послугу. У відповідності до положень законодавства нарахування заборгованості за комунальні послуги за нормами споживання за відсутності споживача та надання ним відповідних доказів є неправомірним. Оскільки позивач не врахував факт непроживання зареєстрованої особи та не здійснив перерахунок, сума боргу за ГВП у розмірі 4 095,45 грн. є нарахованою безпідставно. В підтвердження того, що в квартирі ніхто не проживав і послуга постачання гарячої води не споживалася свідчать і відомості щодо постачання електроенергії отримані з електронного кабінету споживача. Зокрема, згідно такої інформації споживання електроенергії в квартирі за адресою: [ADDRESS] не відбувалось. Оскільки сплата заборгованості за опалення була здійснена відповідачем після відкриття провадження у справі, але до ухвалення рішення, питання розподілу судових витрат у цій частині залишає на розсуд суду відповідно до ч. 3 ст. 142 ЦПК України. Щодо судових витрат в частині вимог про стягнення боргу за ГВП, то у зв`язку з необґрунтованістю позову, вони мають бути покладені на позивача. У судове засідання представник позивача не з`явився, до початку до суду надіслали заяву, у якій просили розгляд справи проводити без їхньої участі, позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку - шляхом направлення судових повісток за адресою зареєстрованого місця проживання відповідачів. Відповідачем [PERSON] 15.12.2025 до суду подано відзив на позовну заяву. Суд, враховуючи думку учасників процесу, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов до відповідних висновків. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить кв. [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва на право власності на житло № [NUMBER] , виданого Придніпровським райвиконкомом від 30.10.2001, наданої КП «ЧООБТІ». (а.с.8-9). За вказаною адресою відповідачі отримують послуги з теплопостачання від ВП «Черкаська ТЕЦ», відкритий О/Р [NUMBER] , але своєчасно та у повній мірі не сплачують щомісячну оплату за централізоване опалення та гаряче водопостачання, про що свідчить наданий позивачем розрахунок заборгованості. Так, згідно з розрахунком Черкаської ТЕЦ, заборгованість відповідачів по оплаті за послуги з централізованого опалення з травня 2024 року станом на 01.10.2025 становить 7002,58 грн. та за гаряче водопостачання за указаний період 4095,45 грн, що разом становить 11098,03 грн. Водночас судом встановлено, що під час розгляду справи відповідачем [PERSON] було частково сплачено указану заборгованість, а саме за постачання централізованого опалення у загальному розмірі 7003,00 грн., що підтверджується копіями платіжних інструкцій: від 25.11.2025 на суму 4000,00 грн., від 26.11.2025 на суму 2782,00 грн. та від 12.12.2025 на суму - 221, 00 грн., що додані останнім до відзиву від 15.12.2025 (а.с. 117-119). Крім того, з матеріалів справи, зокрема, доданих відповідачем до відзиву від 15.12.2025, вбачається, що відповідач [PERSON] звертався до позивача із заявою від 05.03.2025 та 16.03.2025, у яких повідомляв, що [PERSON] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 04.11.2021 перебуває за межами території України та знаходиться у країні Чехія., а відтак з 04.11.2021 року по теперішній час не споживає послуги з централізованого постачання гарячої води, надавачем яких є ВП «Черкаська ТЕЦ» ПРАТ «Черкаське Хімволокно». На підтвердження до заяви додано підтвердження про трудові відносини, згідно якого вбачається, що [PERSON] з 29.11.2021 працює у Foxconn Technology CZ s.r.o. у м. Кутна Гора. Також у заяві повідомляв, що його [PERSON] 15.04.2022 було мобілізовано (призвано) для проходження військової служби та 17.01.2023 він був звільнений з військової служби. Відтак з 15.04.2022 по 17.01.2023 не споживав послуги з централізованого постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] . Разом з тим, з 28.02.2023 він зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , тож не споживає послуги з централізованого постачання гарячої води, надавачем яких є ВП «Черкаська ТЕЦ» ПРАТ «Черкаське Хімволокно» за адресою: [ADDRESS] (о/р [NUMBER] ). З огляду на вказане, просив позивача здійснити перерахунок вартості спожитих послуг з централізованого постачання гарячої води, відносно [PERSON] та [PERSON] . Основні засади організаційних, господарських відносин між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання комунальних послуг, і фізичною, особою, яка отримує послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води регулюються ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 (яка діяла на час виникнення правовідносин, але втратила чинність на час розгляду справи по суті). Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. До житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. (п. 2 ч. 1 ст. 5 цього ЗУ). Споживачем житлово-комунальних послуг являється фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Статтями 7, 8 вказаного вище Закону визначені права та обов`язки споживачів й виконавця комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно з законодавством і умовами договорів, а обов`язком споживача - є укладення договору про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, а також оплата наданих житлово-комунальних послуг за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. При цьому, п. 1 ч. 2 ст. 7 Закону передбачено, що споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом. Водночас, у постановах Верховного Суду від 02.04.2020 у справі № 757/29813/17-ц, від 25.06.2020 у справі № 520/16591/16-ц сформульовано правові висновки, про те, що факт відсутності реєстрації особи у квартирі не звільняє її, як власника квартири, від обов`язку нести витрати по оплаті житлово-комунальних послуг. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Щодо відсутності укладеного між сторонами договору про надання послуг з централізованого опалення та підігріву води слід зазначити наступне. Частиною 1 статті 12 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 7 цього ж Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений у п. 5 ч. 2 ст. 7 «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 у справі № 6-2951цс15, з яким також погодилася Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20.09.2018 у справі № 751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18), а також у постанові Верховного Суду від 18.12.2019 у справі №522/2625/16-ц. Отже, з моменту надання позивачем споживачам послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» між сторонами виникли правовідносини, які полягають у виконанні споживачем зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати спожитих послуг. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями ст. ст. 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Як зазначено у ст. 610 ЦК України, - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, - у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Разом з тим, правове регулювання правовідносин власників житлового приміщення належного їм на праві приватної власності, здійснюється на підставі норм ЦК України, які регулюють правовідносини з права власності. Обов`язок по утриманню майна, включаючи обов`язок по сплаті житлово-комунальних послуг, покладається законом на відповідача, як на власника квартири, незалежно від факту його реєстрації чи проживання у житловому приміщенні. Частиною 3 статті 13 Конституції України передбачено, що власність зобов`язує. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не передбачено договором або законом. За змістом ст.ст. 67-68, 162 ЖК України наймач чи власник житла зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги по затвердженим тарифам. Плата за комунальні послуги вноситься щомісячно. Тож, суд оцінює критично доводи відповідача, зазначені у відзиві, щодо неправомірного нарахування заборгованості за надані послуги та необгрунтованості вимог позивача в частині стягнення заборгованості за гаряче водопостачання, у зв`язку з непроживанням [PERSON] та [PERSON] за спірною адресою, оскільки указані відповідачі разом з [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] та зобов`язані утримувати належне їм на праві спільної приватної власності нерухоме майно згідно ст. 67-68 ЖК України. За таких обставин, оцінивши докази надані позивачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» підлягають до часткового задоволення, до стягнення з відповідача підлягає заборгованість за послуги гарячого водопостачання (постачання гарячої води) у розмірі 4095,45 грн. грн., оскільки заборгованість за послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії) у розмірі 7002,58 грн. була сплачена під час розгляду даної справи, а тому не підлягає до задоволення. Крім того, відповідно до п. 3 ч. 2 ст.141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову, судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином оскільки позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» задоволено частково на суму 4095,45 грн., що становить 36,90 % від заявлених вимог, то із відповідачів на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1117,33 грн. у рівних частках по 372,44 грн. з кожного. Відомості щодо наявності у відповідачів будь-яких пільг щодо сплати судового збору у матеріалах справи відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: partial