Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-05 00:00:00

В грудні 2025 року ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "БІЗНЕС ПОЗИКА" звернулося до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В направленому на адресу суду позові позивач зазначив, що 21 лютого 2022 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "БІЗНЕС ПОЗИКА" і [PERSON] укладено Договір № 488986-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний в порядку визначеному ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію". Відповідно до п. 1 Договору кредиту, позичальнику надано кредит в сумі 7000,00 грн. на засадах строковості, повторності, платності, а позичальник зобов`язався повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах визначених договором. Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування Кредитом є фіксованою та становить 1,16272505 процентів за кожен день користування Кредитом. ТОВ "БІЗПОЗИКА" свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в сумі 8000,00 гривень шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № [NUMBER] . Відповідно до Розрахунку заборгованості за Договором № 488986-КС-002 позичальник [PERSON] на виконання умов договору здійснив часткову плату за вказаним договором на загальну суму 1840,00 грн. Зважаючи на ті обставини, що відповідач, належним чином не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором, у Боржника станом на 01.12.2025 року утворилась заборгованість за Договором № 445323-КС-001 про надання кредиту, в розмірі 19455,64 грн., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 7000,00 грн.; суми прострочених платежів по процентах - 12489,19 грн.; суми прострочених платежів за комісією - 430,85 грн. Тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 19920,04 грн. та 2422,40 грн. судового збору. Ухвалою суду від 07.01.2026 відкрито провадження по справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 71). В судове засідання представник позивача не з`явився, в резолютивній частині позовної заяви просив розгляд справи проводити без участі позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення (а.с. 9). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Про день та час судового розгляду справи повідомлений належним чином, заяв про розгляд справи за його відсутності або про відкладення розгляду справи на іншу дату до суду не подав, відзив на позов до суду не подав (а.с. 78). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 21 лютого 2024 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "БІЗНЕС ПОЗИКА" і [PERSON] укладено Договір № 488986-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний в порядку визначеному ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію", на підставі якого останній отримав кредит у сумі 7000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту, строком на 16 тижнів, процентна ставка стандартна: в день 1,16272505 фіксована, комісія за надання Кредиту 1050,00 грн., термін дії Договору: до 12.06.2024. Договір підписано відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором UA-9533, номер телефону [NUMBER] , котрий відповідачем було введено/відправлено. Загальна вартість кредиту становить 14720,00 грн. (а.с. 11-20, 28-30). 21.02.2024 відповідачу кредитодавцем направлено пропозицію (оферту) укласти Договір № 488986-КС-002 про надання кредиту, а відповідач прийняв пропозицію укласти вказаний договір, підписавши електронним підписом з одноразовим ідентифікатором (а.с. 21-25). ТОВ "БІЗПОЗИКА" виконав умови договору № 488986-КС-002 від 21.02.2024 та перерахував відповідачу на картку Позичальника № [NUMBER] грошові кошти в сумі 7000,00 грн. (а.с. 37). Відповідно до розрахунку заборгованості до Договору № 488986-КС-002 від 21.02.2024, заборгованість відповідача [PERSON] становить 19920,04 грн., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 7000,00 грн.; суми прострочених платежів по процентах - 12489,19 грн.; суми прострочених платежів за комісією - 430,85 грн. (а.с. 31-36). Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до вимог статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушення зобов`язання є й невиконання або виконання, порушення умов, визначених змістом зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до частинами першою та другою статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Згідно із частиною 3 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Згідно із частиною 6 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію" встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Частиною 1 статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. У статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" (зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Частина 5 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Згідно з пунктом 1 статті 9 Закону України "Про споживче кредитування" кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення. Отже, суд приходить до висновку, що 21.02.2024 року підписавши за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи Кредитний договір, відповідач [PERSON] підтвердив, що прийняв в повному обсязі умови цього договору та зобов`язався виконувати його умови. Доказів, що спростовують висновки суду, стороною відповідача до суду не надано, разом з тим відповідач відзив на позовну заяву до суду не подав. Суд приймає до уваги наданий позивачем розрахунок заборгованості, з якого вбачається, що станом на дату звернення до суду, у відповідача виникла заборгованість в сумі 19920,04 грн., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 7000,00 грн.; суми прострочених платежів по процентах - 12489,19 грн.; суми прострочених платежів за комісією - 430,85 грн. Таким чином, позов ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" щодо стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості в сумі 19920,04 грн. належить задовольнити. Зважаючи на те, що позовні вимоги суд задовольняє повністю, в загальній сумі 19920,04 гривень, тобто 100,00 %, то з відповідача у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню судові витрати в суми 2422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved