Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

У грудні 2025 року акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк», Банк) через систему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №б/н від 19.03.2025, яка становить 43 424,30 грн та складається з: 34 869,81 грн заборгованість за тілом кредиту, 8 554,49 грн заборгованість за відсотками за користування кредитом, а також судові витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування вимог представник позивача зазначав, що відповідач 19.03.2025 ознайомився з умовами кредитування та підписав паспорт кредиту. Також 19.03.2025 [PERSON] , власноручно підписавши заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, уклав з Банком кредитний договір, за умовами якого отримав кредит у вигляді відновлюваної кредитної лінії до 200 000 грн, тип кредитної картки «Універсальна», строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією, процентна ставка 42,0 % річних, сплатою мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту, встановленим розміром мінімального обов`язкового платежу у розмірі 5 % заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно, або 10 % від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення, сплатою процентів від суми неповернутого в строк кредиту у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України в розмірі 60,00 %. На підставі укладеного договору відповідач отримав платіжний інструмент кредитну картку № [NUMBER] , строк дії 07/29. [PERSON] користувався кредитним лімітом, повертав кошти та сплачував відсотки за користування кредитом, але припинив своєчасно надавати позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Відповідач порушив взяті за кредитним договором зобов`язання, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка з урахуванням внесених коштів на її погашення, станом на 15.12.2025 становить 43 424,30 грн та складається з: 34 869,81 грн - заборгованість за тілом кредиту, 8 554,49 грн - заборгованість за простроченими відсотками, та підлягає стягненню з [PERSON] . Відповідно до ухвали судді від 02.01.2026 відкрито провадження у справі, яку постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Копії позовної заяви з додатками [PERSON] направлено позивачем 25.12.2025 цінним листом. Відповідачу копію ухвали про відкриття провадження у справі надіслано судом за зареєстрованою адресою місця проживання, конверт з вкладенням повернувся на адресу суду з довідкою відділення АТ «Укрпошта» від 16.01.2026 про відсутність адресата за вказаною адресою, однак згідно з положеннями п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, відправлення вважається врученим. У встановлений судом строк [PERSON] відзив на позов не подав. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та, відповідно до ст.280 ЦПК України, за згодою позивача проводить заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Встановлено, що [PERSON] 19.03.2025 ознайомився з умовами кредитування АТ КБ «ПриватБанк» та підписав Паспорт споживчого кредиту (а.с.6-11). 19.03.2025 [PERSON] уклав з Банком кредитний договір (далі - Договір), за яким для нього було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою процентної ставки за користування кредитними коштами у розмірі 42% річних зі строком кредитування 12 місяців з пролонгацією (п.9.2 та п.9.3. Договору) (а.с.12-27). Договір укладено шляхом власноручного підписання на планшеті, заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг №250319В1DT181787XZPGMAIN, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України. У пункті 9.4. Договору сторони погодили порядок повернення кредиту, кількість та розмір платежів, періодичність їх внесення, а саме: сплату мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту, та встановлення мінімального обов`язкового платежу у розмірі 5 % заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно, або 10 % від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення. За даними довідок Банку для [PERSON] на підставі укладеного кредитного договору було видано кредитну картку № [NUMBER] типу «Універсальна» зі строком дії 07/29, а також встановлено кредитний ліміт у розмірі 35 000 грн, який 01.08.2025 було зменшено до 0,00 грн (а.с.28-29). Згідно з випискою за договором б/н за період з 19.03.2025 по 17.12.2025 вбачається використання [PERSON] кредитного рахунку, зокрема, розрахунки у торговельній мережі, зняття готівки у банкоматах та касах, перекази коштів (а.с.30). Перевіряючи правомірність позовних вимог законодавчим нормам, суд виходить з такого. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ч 1 ст. 629 ЦК України). У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пунктом 1 статті 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі зазначеного, судом встановлено, що Банк свої зобов`язання виконав повністю та видав для позичальника кредитну картку зі встановленим кредитним лімітом, а також забезпечив можливість відповідачу щодо доступу до кредитних коштів. Відповідач не виконав свій обов`язок щодо повернення кредиту, чим порушив вимоги, встановлені кредитним договором. Даний договір ніким не оспорений, а отже є всі законні підстави для стягнення заборгованості з відповідача. На момент звернення з позовом заборгованість за кредитом не погашена і станом на 15.12.2025, згідно з розрахунком здійсненим позивачем (а.с.31), становить 43 424,30 грн та складається з 34 869,81 грн - заборгованість за тілом кредиту, 8 554,49 грн - заборгованість за простроченими відсотками за користування кредитом. Відповідач не надав відзив на позов, не спростовував доводів позивача належними та допустимими доказами, власного розрахунку заборгованості або доказів її сплати не подав. Беручи до уваги, що позичальник користувався коштами, тому надані позивачем виписка по договору та розрахунок заборгованості, у сукупності з іншими доказами, що є у матеріалах справи, підтверджують обставини видачі кредиту та його розмір, а також наявність та розмір заборгованості, що є підставою для задоволення позову та стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором. У зв`язку із задоволенням позову, в силу ч.1 ст.141 ЦПК України, з [PERSON] на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 2422,40 грн (який сплачено з урахуванням коефіцієнту 0,8 для пониження розміру ставки при подачі позову через систему «Електронний суд»).

Outcome: approved