Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитними договорами, посилаючись на такі обставини. 20.09.2024 року [PERSON] уклав із ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» договір надання коштів у позику №73459627, який був укладений із використанням електронного підпису відповідача. Відповідно до умов зазначеного договору позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 14 000,00 грн шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок, а відповідач зобов`язався повернути отримані кошти та сплатити проценти у строки, визначені договором. 27.03.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №27/03/25, відповідно до якого первісний кредитор відступив новому кредитору право грошової вимоги до боржників, визначених у відповідних реєстрах. Згідно з Реєстром боржників №4 від 23.04.2025 року до вказаного договору факторингу, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до [PERSON] у загальному розмірі 20 449,15 грн, з яких: 7 272,21 грн основний борг; 4 095,00 грн заборгованість за відсотками; 6 981,94 грн заборгованість за процентами за понадстрокове користування; 2 100,00 грн комісія за надання позики. Крім того, 05.10.2024 року [PERSON] уклав із ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» договір надання коштів у кредит №8541767, який також був укладений із використанням електронного підпису. Відповідно до умов цього договору відповідачу було надано грошові кошти у розмірі 4 700,00 грн, які він зобов`язався повернути у встановлений договором строк. 14.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до якого первісний кредитор відступив новому кредитору право грошової вимоги до боржників, визначених у відповідних реєстрах. Відповідно до Реєстру боржників №43 від 21.02.2025 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до [PERSON] у загальному розмірі 13 416,36 грн, з яких: 4 700,00 грн основний борг; 13,63 грн заборгованість за відсотками; 8 222,86 грн пеня; 479,87 грн комісія за надання кредиту. У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань за вказаними кредитними договорами позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги просить задовольнити з підстав, зазначених у позові, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової повістки за місцем його реєстрації, відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, яка повернулася до суду з відміткою «адресат відсутній». Згідно ч. 7 ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. За таких підстав відповідач вважається належно повідомленим про дату, час і місце судового засідання. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Судом встановлено, що 20.09.2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики №73459627, відповідно до умов якого відповідач отримав грошові кошти у розмірі 14 000,00 грн строком на 30 днів. Згідно з умовами договору, денна процентна ставка становить 0,750%, проценти за понадстрокове користування кредитом 2,70%, пеня 2,7% за кожен день прострочення, орієнтовна реальна річна процентна ставка 1186,17% (а.с.8-11). Договір укладено в електронній формі та підписано відповідачем із використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором 46322. Відповідно до пункту 1 договору, позикодавець зобов`язався передати позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на банківський рахунок із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник повернути отримані кошти у строк, визначений договором, або достроково, а також сплатити проценти. 27.03.2025 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №27/03/25 (а.с.30-31). Крім того, 05.10.2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір надання коштів у кредит №8541767, відповідно до умов якого відповідач отримав грошові кошти у розмірі 4 700,00 грн строком на 30 днів. Відповідно до умов зазначеного договору, денна процентна ставка становить 0,35%, проценти за понадстрокове користування кредитом 5,00%, пеня 5,00% за кожен день прострочення, орієнтовна реальна річна процентна ставка 251,37% (а.с.36-43). Договір укладено в електронній формі та підписано відповідачем із використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором 688702. Відповідно до пункту 2.1 договору, позикодавець зобов`язався передати позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на банківський рахунок із використанням реквізитів електронного платіжного засобу, а позичальник повернути отримані кошти у строк, визначений договором, або достроково, а також сплатити проценти за користування кредитом. 14.06.2021 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №14/06/21 (а.с.46-48). Як вбачається з витягів із реєстрів боржників, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до [PERSON] , а саме: за кредитним договором №73459627 у сумі 20 449,15 грн відповідно до витягу з реєстру боржників №4, та за кредитним договором №8541767 у сумі 13 416,36 грн відповідно до витягу з реєстру боржників №43 (а.с.35, 54). Відповідач не виконав свого обов`язку за вказаними кредитними договорами, у зв`язку з чим, згідно з розрахунком, наданим позивачем, утворилася заборгованість у загальному розмірі 33 865,51 грн, що підтверджується наданими розрахунками заборгованості (а.с.20-21, 44). Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до статті 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до положень ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Положенням ч.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» передбачено, що правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства , а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням (ст.610 ЦК України). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст. 1047 ЦК України). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України, якою регламентовано, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно зі ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу. За положеннями п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Згідно правової позиції ВС в постанові від 23.09.2015 у справі №6-979цс15, - боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Таким чином, враховуючи положення вказаних статей, ТОВ ФК «ЄАПБ» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем, відповідно до умов кредитного договору, що був укладений між первісним кредитором та [PERSON] . Щодо частини позовної вимоги про стягнення пені за договором, суд зазначає наступне: З ст.549 ЦК України вбачається, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Згідно із ч.3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до п.18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). З огляду на вищевказане, стягнення заборгованості за пенею, що становить 8 222,86 грн. не підлягає задоволенню. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов ТОВ ФК «ЄАПБ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає частковому задоволенню. Таким чином, з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №73459627 у розмірі 20 449,15грн та за кредитним договором №8541767 у розмірі 5 193,50 грн, що в загальному становить 25 642,65 грн. Разом з тим, при зверненні до суду з даним позовом позивач Товариство з обмеженою відповідальністю ТОВ ФК «ЄАПБ» сплатило судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 3 028 грн. Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Згідно зі ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. З врахуванням часткового задоволення позовних вимог, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені судові витрати у виді сплаченого судового збору за подання позовної заяви у розмірі 2 292,98 грн. Що стосується заявленої вимоги стороною позивача, щодо стягнення витрат пов`язаних із розглядом справи, а саме: витребування доказів, проведення огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів - в розмірі 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1514,00 грн. - необхідно відмовити, оскільки позивачем не додано до матеріалів справи відповідних доказів.

Outcome: partial