Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

У червні 2025 року представник заявника [PERSON] - адвокат Воронко В. В., звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області із заявою про встановлення факту постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Заява мотивована тим, що [INFO] померла мати [PERSON] - [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельну ділянку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,4431 га у Павелківській сільській раді Андрушівського району Житомирської області за кадастровим номером: 1820387800:05:000:0224. [PERSON] , на день смерті [INFO] , була зареєстрована та постійно проживала у будинку [ADDRESS] , який на праві приватної власності належить заявнику. Разом із померлою у будинку постійно проживали без реєстрації сама заявник та її чоловік [PERSON] . Придбання будинку і проживання за містом для родини [PERSON] було основною життєвою метою, в свою чергу, заявник та її чоловік не змінювали місце своєї реєстрації з міста Києва на село. Також, заявник зауважили, що однією з підстав придбання будинку була необхідність доглядати за її матір`ю, яка в силу стану здоров`я не працювала, потребувала допомоги та догляду. Так, згідно лікарського свідоцтва про смерть, [PERSON] мала ожиріння ІІІ ступеня, тому що важила приблизно 130 кг, відповідно самостійно не могла забезпечувати власні потреба, часто хворіла і померла у молодому віці 66-років. По закінченні шести місяців після смерті [PERSON] , заявник за місцем відкриття спадщини звернулась до приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Кондратенко Ю.В. для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, у зв`язку з тим, що заявник не була на день смерті своєї матері зареєстрована за місцем свого фактичного проживання у будинку, 12.06.2025 приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Кондратенко Ю.В. відмовила [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом до майна померлої матері [PERSON] , тому що заявник, начебто, пропустила 6-ти місячний строк для прийняття спадщини, а акти чи довідки із сільської ради про місце фактичного проживання спадкоємця нотаріус не має права прийняти до уваги. У заяві зазначено, що факт її постійного проживання, як спадкоємиці, із спадкодавицею рідною матір`ю [PERSON] на час відкриття спадщини, 21.06.2024, підтверджується її поясненнями, наданими суду, актом від 28.12.2024, складений депутатом Старостинського округу № 4 Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області Дударенко С.І. про фактичне проживання [PERSON] у будинку [ADDRESS] , листами Старостинського округу № 4 Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області від 31.12.2024 вих. № 159 та від 12.06.2025 вих. № 107, лікарським свідоцтвом про смерть [PERSON] № 246 від 22.06.2024 та правовстановлюючим документом на будинок [ADDRESS] . На підставі викладеного, представник заявника просила суд встановити факт постійного проживання [PERSON] , як спадкоємиці, зі спадкодавицею [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини [INFO] у будинку [ADDRESS] . Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 червня 2025 року у справі було відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку окремого провадження. 06 жовтня 2025 року представник заявника [PERSON] адвокат Воронко В. В. через систему «Електронний суд» подала клопотання про витребування доказів, а саме матеріали спадкової справи та виклик свідків: [PERSON] , [PERSON] , у цивільній справі. Ухвалою суду від 06 жовтня 2025 року клопотання задоволено. Витребувано приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Кондратенко Юлії Володимирівни (08121, Київська обл., с. Крюківщина, вул. Жулянська 2а) матеріали спадкової справи № 74201425 (номер у нотаріуса: 4/2025), заведеної 12.06.2025 після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , та викликано свідків [PERSON] , [PERSON] для допиту у судове засідання 03 грудня 2025 року. 03 грудня 2025 року допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив суду, що вони з дружиною [PERSON] у 2014 році придбали будинок в селі Шпитьки, в якому постійно проживають по сьогоднішній день, в тому числі, з ними постійно проживала його теща [PERSON] , яка померла [INFO] . Свідок підтвердив, що вони з дружиною не стали змінювати місце своєї реєстрації з міста Києва на село Шпитьки, але по сьогодні фактично постійно проживають у власному будинку, а по 21.06.2024 разом доглядали матір його дружини [PERSON] 03 грудня 2025 року допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] , який є сусідом родини заявника, знайомий з ними ще з 2014 року, підтвердив факт спільного проживання [PERSON] разом із [PERSON] у будинку [ADDRESS] з 2014 року. На виконання ухвали суду від 06 жовтня 2025 року приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Кондратенко Ю.В. надано копію матеріалів спадкової справи № 74201425 (номер у нотаріуса: 4/2025), заведеної 12.06.2025 після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . У судове засідання заявник та її представник не з`явились, через канцелярію суду від представника заявника адвоката Воронко В.В., надійшла заява з проханням розгляд справи проводити за їх відсутності, підтримали заявлені вимоги, з підстав зазначених в заяві та просили суд її задовольнити. Заінтересована особа у судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не відомі, про дату та час судового розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення заявника та свідків, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є донькою [PERSON] , що підтверджується її свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [INFO] померла [PERSON] , про що 22 червня 2024 року складено відповідний актовий запис № 10166. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщину на належну її на праві приватної власності земельну ділянку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,4431 га у Павелківській сільській раді Андрушівського району Житомирської області за кадастровим номером: 1820387800:05:000:0224, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 21 липня 2015 року. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності [PERSON] на земельну ділянку зареєстровано у реєстрі 17 серпня 2015 року, індексний номер витягу: 42661801. Згідно постанови приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Кондратенко Юлії Володимирівни про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12 червня 2025 року за № 39/02-31,02-14 заявнику відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом до майна померлої матері [PERSON] через пропуск 6-ти місячний строк для прийняття спадщини. Судом, на підставі довідки Старостинського округу № 4 Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області № 365 від 20 листопада 2025 року, встановлено, що з 04 січня 2016 року по день смерті [INFO] , [PERSON] була зареєстрована та проживала у будинку [ADDRESS] . На день її смерті зареєстровані особи за даною адресою відсутні. Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 27 травня 2014 року, посвідченого будинок [ADDRESS] придбано на ім`я [PERSON] . Як вбачається з акту складеного 28 грудня 2024 року депутатом Старостинського округу № 4 Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області Дударенко С.І. щодо фактичного місця проживання [PERSON] та листів Старостинського округу № 4 Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області від 31 грудня 2024 року за вих. № 159 та від 12 червня 2025 року за вих. № 107 [PERSON] з червня 2014 року по день складення довідки постійно проживає у будинку [ADDRESS] без реєстрації. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з ч. 1, 2 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно з ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч. 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Приписами ч. 1 ст. 29 ЦК України врегульовано, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. В пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до правового висновку, висловленого у Постанові Верховного Суду від 10.01.2019 у справі № 484/747/17, відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу. При цьому, необхідно враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Згідно з пп. 4.10, 4.11 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Для спадкоємця, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, заява про видачу свідоцтва про право на спадщину є первинним документом, на підставі якого заводиться спадкова справа. При цьому нотаріус має виконати всі дії, які передбачені цим Порядком. За таких обставин, суд звертає увагу, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачою свідоцтва про право на спадщину протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Однак, при цьому важливе значення має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який фактично підтверджує прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. На підставі викладеного, оцінивши наявні у справі докази, надані у судовому засіданні пояснення заявника та покази свідків, відсутність заперечень заінтересованої особи, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved