Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог 14 жовтня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (далі - ТОВ «Юніт Капітал») звернулося до Стрийського міськрайонного суду Львівської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 21 жовтня 2025 року справу №456/5639/25 передано за підсудністю до Миколаївського районного суду Львівської області. Позовні вимоги мотивує тим, що згідноз кредитним договором № 415144364 від 02 лютого 2021 року відповідач [PERSON] отримав від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» кредит у сумі 6 000,00 грн строком на 12 днів, процентна ставка 620,50 річних. Договір укладено у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Договір підписано відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора MNV8TF58. Кредитні кошти перераховано на банківську карту № [NUMBER] , яку відповідач вказала у заявці при укладенні кредитного договору. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконало свої зобов`язання, проте, відповідач порушив умови щодо своєчасного повернення кредиту та сплати процентів у встановлені строки та порядку, у зв`язку з чим у відповідача виникла прострочена заборгованість по сплаті кредиту. Позивач зазначає, що 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01 (з подальшими змінами), відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло, зокрема, право вимоги до відповідача за кредитним договором № 415144364 від 02 грудня 2021 року. 05 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» було укладено договір факторингу № 05/0820-01 (з подальшими змінами), за умовами якого до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача. 04 червня 2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» уклало з позивачем ТОВ «Юніт Капітал» договір факторингу №04/06/25-Ю, за умовами якого до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 415144364 від 02 грудня 2021 року. Ураховуючи наведене, ТОВ «Юніт Капітал» вважає, що нього перейшло право вимоги до [PERSON] за договором № 415144364 від 02 грудня 2021 року та просить суд стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором № 415144364 від 02 грудня 2021 року у розмірі 19 506,00 грн, яка складається з 6 000,00 грн - заборгованість по кредиту, 13 506,00 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; вирішити питання щодо розподілу судових витрат. Процесуальні дії суду Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 листопада 2025 року справа передана для розгляду судді Рябчун А. В. Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 03 грудня 2025 року позовну заяву ТОВ «Юніт Капітал» прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб; витребувано у АТ КБ «Приват Банк» інформацію, що містить банківську таємницю, та стосується відповідача [PERSON] . Представник позивача у судові засідання 08 січня 2026 року, 10 лютого 2026 року не з`явився, при цьому в позовній заяві просить проводити розгляд даної справи без його участі за наявними у справі матеріалами, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судові засідання 08 січня 2026 року, 10 лютого 2026 року не з`явився, хоча про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином в розумінні вимог пункту 4 частини 8 статті 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подавав, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. З дотриманням вимог цивільного процесуального законодавства суд направив відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення ухвалу про відкриття провадження у справі за зареєстрованим місцем проживання, отриманим за відомостями з Єдиного державного демографічного реєстру у порядку ст.187 ЦПК України. На адресу суду 19 грудня 2025 року надійшла відповідь від АТ КБ «Приват Банк» про витребувану інформацію, що становить банківську таємницю, щодо відповідача [PERSON] . За таких обставин, відповідно до частини 4 статті 223 ЦПК України суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутності сторін у справі та ухвалити рішення на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи. Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 24 жовитня 2024 року у справі № 752/8103/13-ц (провадження № 61-6892св23), якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (див. постанову Верховного Суду від 03 травня 2022 року у справі № 520/5386/15-ц). З огляду на наявність достатніх матеріалів у справі, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням нею про поважні причини такої неявки в судове засідання, суд зі згоди позивача вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам статті 280 ЦПК України. Відзив на позовну заяву відповідач [PERSON] не подав. Фактичні обставини справи Судом встановлено, що 02 лютого 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 415144364. Договір № 415144364 від 02 лютого 2021 року укладено у формі електронного документу з використанням електронного підпису. В якості підпису [PERSON] використав одноразовий ідентифікатор, надісланий йому ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», - MNV8TF586. Відповідно до довідки ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» 02.02.2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало на картку № [NUMBER] , належну [PERSON] , 6 000 грн, ідентифікатор платіжної операції B9D0F1731574012AE053AC112B0D0D1F. Згідно з платіжним дорученням № a98fe505-ffcd-4e92-85fd-a74374c49f06 від 02.02.2021 року [PERSON] було перераховано кошти у розмірі 6 000,00 грн. Відповідно до виписки з особового рахунка [PERSON] заборгованість останнього за кредитним договором № 415144364 від 02 лютого 2021 року становить 19 506,00 грн. 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01 (з подальшими змінами), відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло, зокрема, право вимоги до відповідача за кредитним договором № 415144364 від 02 грудня 2021 року. Зазначене підтверджено також реєстром прав вимоги № 126 від 23.03.2021 року (а. с. 47-48). 05 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» було укладено договір факторингу № 05/0820-01 (з подальшими змінами), за умовами якого до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача. 04 червня 2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» уклало з позивачем ТОВ «Юніт Капітал» договір факторингу №04/06/25-Ю, за умовами якого до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 415144364 від 02 грудня 2021 року. Зазначене підтверджено також реєстром прав вимоги до договору факторингу №04/06/25-Ю від 04 червня 2025 року (а. с. 32-33). Згідно розрахунку заборгованості загальна заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 415144364 від 02 грудня 2021 року становить 19 506,00 грн, яка складається з 6 000,00 грн - заборгованість по кредиту, 13 506,00 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується пунктом 3 частини 1 статті 3 ЦК України. Статтею 627 ЦК України закріплений принцип свободи договору, згідно якого сторони вільні в укладені договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 ЦК України). Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 530 ЦК України зобов`язання підлягає виконанню у строк встановлений договором. Визначення поняття зобов`язання міститься у частині 1 статті 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Таке визначення розкриває сутність зобов`язання як правового зв`язку між двома суб`єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов`язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов`язання надано право, що кореспондує обов`язку першої. Обов`язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов`язання (стаття 510 ЦК України). Згідно положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Наявність або відсутність обставин та фактів встановлюється на підставі доказів сторін, якими відповідно до частини 2 статті 76 ЦПК України є письмові, речові і електронні докази, висновки експертів, показання свідків. Положеннями статті 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно із частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідачем в свою чергу жодних належних доказів на спростування позовних вимог не надано. Під час розгляду справи на підставі поданих позивачем документів судом встановлено, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» свої зобов`язання за договором кредиту № 415144364 від 02 грудня 2021 року виконало в повному обсязі, а саме надало [PERSON] кредит у розмірі 6 000 грн, що підтверджується довідкою ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», відповідно до якої 02.02.2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало на картку № 5168-75ХХ-ХХХХ-2665, належну [PERSON] , 6 000 грн, ідентифікатор платіжної операції B9D0F1731574012AE053AC112B0D0D1F. Також зазначене підтверджено платіжним дорученням № a98fe505-ffcd-4e92-85fd-a74374c49f06 від 02.02.2021 року. При цьому наявний у матеріалах справи розрахунок заборгованості свідчить про те, що відповідач свої зобов`язання не виконав, у зв`язку із чим заборгованість за кредитним договором становить 19 506,00 грн, яка складається з 6 000,00 грн - заборгованість по кредиту, 13 506,00 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Судом враховано, що у матеріалах справи наявний розрахунок заборгованості, поданий позивачем, при цьому відповідач не надав заперечень з приводу вказаного розрахунку, свого розрахунку не подав. З огляду на зазначене, суд вважає поданий позивачем розрахунок заборгованості належним доказом в частині нарахування та стягнення залишку простроченого кредиту та залишку прострочених відсотків, оскільки такий не спростовано відповідачем. Отже, суд вважає що позовні вимоги ТОВ «Юніт Капітал» в частині стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 415144364 від 02 грудня 2021 року, є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до частини 1статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Встановлено, що 04 червня 2024 року до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 415144364 від 02 грудня 2021 року. Згідно зі статтею 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Пунктом 1 частини 1 статті 512, статтею 514, частиною 1 статті 516 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позивач, як новий кредитор за кредитним договором, набув право вимоги до відповідача, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, а тому, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість відповідача за кредитним договором, задовольнивши позов. З огляду на вищевказане суд вважає, що позов ТОВ «Юніт Капітал», до якого перейшло право вимоги до [PERSON] про стягнення заборгованості необхідно задовольнити та стягнути з останнього на користь ТОВ «Юніт Капітал» заборгованість у розмірі 19 506,00 грн, яка складається з 6 000,00 грн - заборгованість по кредиту, 13 506,00 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Щодо розподілу судових витрат Згідно із статтею 133 ЦПК судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать і витрати на професійну правничу допомогу. За змістом статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пунктом 1 частини 2 статті 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Ураховуючи зазначене, та те, що позов задоволено, отже, з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Юніт Капітал» підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2 422,40 грн. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу Із додаткової угоди № 25770557345 до договору про надання правничої допомоги № 05/06/25-01 від 05 червня 2024 року вбачається, що ТОВ «Юніт Капітал» уклало угоду з Адвокатським бюро «Тараненко та партнери» про надання правничої допомоги. Вартість послуг складає 7 000 гривень, що підтверджується актом приймання-передачі наданих послуг від 25 червня 2025 року. Частиною 4 статті 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved