Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

10.06.2024 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» засобами поштового зв`язку суду звернулося до Ріпкинського районного суду Чернігівської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 78626596 від 06.05.2023 у сумі 48 000,00 грн та Договором про надання споживчого кредиту № 11469-04/2023 від 21.04.2023 у сумі 8 929,20 грн, мотивуючи свої вимоги неналежним виконанням відповідачем умов договорів. Суддя Ріпкинського районного суду Чернігівської області Кравчук М.В. ухвалою від 24.06.2024 передала справу за підсудністю на розгляд Деснянському районному суду м. Чернігова. 08.07.2024 автоматизованою системою документообігу суду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України (далі ЦПК України), справа розподілена для розгляду судді Деснянського районного суду м. Чернігова Супруну О.П. Суддя Супрун О.П. ухвалою від 08.07.2024 прийняв справу до свого провадження та відкрив провадження, призначив судове засідання для розгляду справи по суті на 18.09.2024. Деснянський районний суд м. Чернігова ухвалою від 18.09.2024 зупинив провадження у справі до припинення перебування [PERSON] у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції. Ухвалою від 23.09.2025 суд поновив провадження у справі та призначив судове засідання на 19.11.2025. 19.11.2025 суд відклав розгляд справи до 09.02.2026, у зв`язку з неявкою відповідача, а також витребував у АТ КБ «ПриватБанк»: інформацію щодо наявності в [PERSON] картки (рахунку), відкритого в банку станом на 21.04.2023; інформацію щодо належності [PERSON] картки банку (рахунку) № [NUMBER] ; інформацію щодо надходження на картковий рахунок № [NUMBER] грошових коштів у розмірі 4 000,00 грн у період з 21.04.2023 по 24.04.2023; виписку по картці банку (рахунку) № [NUMBER] в період з 21.04.2023 по 21.05.2023; інформацію щодо наявності у [PERSON] картки (рахунку), відкритого в банку станом на 06.05.2023; інформацію щодо надходження на картковий рахунок № [NUMBER] грошових коштів у розмірі 12 000,00 грн у період з 06.05.2023 по 09.05.2023; виписку по картці банку (рахунку) № [NUMBER] у період з 06.05.2023 по 06.06.2023. У судове засідання 09.02.2026 сторони не з`явилися, про час і місце розгляду справи оповіщені належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Представник позивача в позовній заяві просила розглядати справу за її відсутності, дала згоду на заочний розгляд справи. Відповідач відзиву не подав. За письмовою згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, відповідно до статті 223 ЦПК України. За правилом частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом установлено, що 21.04.2023 ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] уклали Договір про надання споживчого кредиту № 11469-04/2023, відповідно до умов якого товариство надало клієнту фінансовий кредит у розмірі 4 000,00 грн на умовах строковості, зворотності та платності строком на 25 днів (до 15.05.2023), а клієнт зобов`язався повернути кредит і сплатити проценти за користування ним у порядку та на умовах, визначених договором. Договір підписаний електронним підписом позичальника «W9382» (а.с. 23-24). У пункті 2.1 договору сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування ним здійснюватиметься згідно з Графіком платежів, який є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до пункту 1.3 договору за користування кредитом клієнт сплачує товариству 36,5% річних від суми кредиту в розрахунку 0,10% на добу, кредит надається без забезпечення у вигляді застави. Згідно із Графіком платежів, що є додатком № 1 до Договору про надання споживчого кредиту № 11469-04/2023 від 21.04.2023, сторони домовились, що позичальник 15.05.2023 (останній день повернення позики) поверне позикодавцю чисту суму кредиту в розмірі 4 100,00 грн, яка складається з: 4 000,00 грн сума кредиту за договором; 100,00 грн проценти за користування кредитом (а.с. 25). 21.06.2023 між ТОВ «Аванс Кредит» (клієнт) та ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» (фактор) укладений Договір факторингу № 21062023, за яким клієнт відступив факторові право грошової вимоги до боржників (а.с. 26-27). 27.12.2023 між ТОВ «Інвеструм Груп» (клієнт) та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) укладений Договір факторингу № 27122023-1, за яким клієнт відступив факторові право грошової вимоги до боржників (а.с. 28-29). Згідно з актом прийому-передачі Реєстру боржників від 27.12.2023 за Договором факторингу від 27.12.2023 № 27122023-1 клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр боржників (а.с. 30). Із витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу від 27.12.2023 № 27122023-1 убачається, що ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги, зокрема, до відповідача за кредитним договором від 21.04.2023 № 11469-04/2023 у сумі 8 929,20 грн (а.с. 31). Із розрахунку заборгованості убачається, що за кредитним договором від 21.04.2023 № 11469-04/2023, станом на 30.04.2024 сума боргу відповідача становить 8 929,20 грн, із яких: 4 000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 4 929,20 грн сума заборгованості за відсотками (а.с. 32). 06.05.2023 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (позикодавець) та [PERSON] (позичальник) уклали Договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 78626596, згідно з умовами якого позикодавець зобов`язався передати позичальнику у власність грошові кошти (позику), на погоджений умовами договору строк (строк позики), шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язався повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики (а.с. 8-8а). Договір підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора «vnDaV5UTQx». Відповідно до пункту 2.1 договору сума позики 12 000,00 грн; строк позики (строк договору) 30 днів, процентна ставка (базова)/день 2,5%, дата повернення позики 05.06.2023; знижена процентна ставка/день 2,5 %, процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною)/день 2,70%, пеня 2,70 %/день. Проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики (пункт 4 договору). Згідно з пунктом 5 договору підписанням цього договору позичальник підтверджує, що ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-liсense/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачена статтею 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» . Згідно із Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком № 1 до Договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 78626596 від 06.05.2023, сторони домовились, що позичальник 05.06.2023 (останній день повернення позики) поверне позикодавцю чисту суму кредиту у розмірі 21 000,00 грн, яка складається з: 12 000,00 грн сума кредиту за договором; 9 000,00 грн проценти за користування кредитом (а.с. 9). Отримання [PERSON] кредитних коштів за цим договором підтверджується відповіддю АТ КБ «ПриватБанк» від 02.12.2025 № 20.1.0.0.0/7-251201/82270-БТ на запит суду та випискою за договором. 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (клієнт) та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) укладений Договір факторингу № 14/06/21, за яким клієнт відступив факторові право грошової вимоги до боржників (а.с. 10-11). Додатковими угодами № 2 від 28.07.2021 та № 13 від 22.11.2023 до Договору факторингу № 14/06/21 сторони дійшли згоди викласти текст договору у новій редакції (а.с. 12, 13). Згідно з актом прийому-передачі Реєстру боржників від 22.11.2023 № 12 за Договором факторингу від 14.06.2021 № 14/06/21 клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр боржників № 12 (а.с. 14). Із витягу з Реєстру боржників № 12 до Договору факторингу від 14.06.2021 № 14/06/21 убачається, що ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги, зокрема, до відповідачки за договором позики від 06.05.2023 № 78626596 у сумі 48 000,00 грн (а.с. 15). Із розрахунку заборгованості за договором позики від 06.05.2023 № 78626596 убачається, що станом на 30.04.2024 сума боргу відповідача становить 48 000,00 грн, із яких: 12 000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 36 000,00 грн сума заборгованості за відсотками (а.с. 16). ТОВ «ФК «ЄАПБ» зазначило, що всупереч умовам кредитного договору та договору позики, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги, відповідач не здійснив жодного платежу для погашення заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попередніх кредиторів. Посилаючись на норми чинного законодавства, позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором позики від 06.05.2023 № 78626596 у сумі 48 000,00 грн та кредитним договором від 21.04.2023 № 11469-04/2023 у сумі 8 929,20 грн. У частинах першій, третій статті 509 Цивільного кодексу України (далі за текстом ЦК України) вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до частини першої статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У статті 526 Кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (частина перша статті 599 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною першою статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Так, загальні правила щодо форми договору визначено у статті 639 ЦК України, згідно з якою: - договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; - якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; - якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; - якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Тобто будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 Кодексу). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 у справі № 127/33824/19. Відповідно до частин 1, 3, 4, 7 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Правила надання грошових коштів у кредит ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Аванс Кредит» перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на офіційних веб-сайтах. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні статей 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію. необхідну для укладення договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Таким чином електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Процентна ставка за кредитним договором може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором (частина перша статті 1056-1 Кодексу). Ураховуючи встановлені обставини справи та зазначені вище норми законодавства, суд дійшов висновку, що сторони узгодили розмір кредиту (позики), грошову одиницю, в якій надані кредит (позика), строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача на укладення правочинів на таких умовах, шляхом підписання договорів за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. За вказаних обставин, є встановленим факт укладення [PERSON] вищевказаних кредитного договору та договору позики із дотриманням вимог статті 12 Закону України «Про електронну комерцію». Статтею 512 ЦК України визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема, пунктом 1 частини першої цієї статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. За приписами частини першої статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (частина перша статті 519 ЦК України). Таким чином, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Зокрема, у справах про визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги судам необхідно з`ясовувати обсяг та зміст прав, які переходять до нового кредитора та чи існують ці права на момент переходу (правова позиція, викладена Верховним Судом України в постанові від 05.07.2017 у справі №752/8842/14-ц). Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть установлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора, є істотними умовами цього договору. Відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Згідно з положеннями статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. Предметом відступлення може бути лише зобов`язальна вимога, яка є дійсною, належним чином індивідуалізованою та правомірною та доводить, що вказані ознаки предмета є сутнісними, а відсутність хоча б одного з них позбавляє певну вимогу можливості бути предметом відступлення. Суд нагадує, що під існуючою грошовою вимогою слід розуміти грошову вимогу, строк платежу за якою на момент укладення договору фінансування під відступлення грошової вимоги уже настав. Майбутньою вимогою, як предмета відступлення, під яке надається фінансування, може бути грошова вимога, яка ґрунтується на договорі, вже укладеному до моменту відступлення, строк платежу за яким ще не настав. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 15.09.2022 у справі № 910/12525/20 указала, що положення частини першої статті 203 ЦК України прямо встановлюють, що застосовуються саме до змісту правочину (сукупності його умов), а не до його суб`єктного складу. В тому випадку, коли особа відступає право вимоги, яке їй не належить, у правовідносинах відсутній управнений на таке відступлення суб`єкт. За загальним правилом пункту 1 частини першої статті 512, статті 514 ЦК України, у цьому разі заміна кредитора у зобов`язанні не відбувається. Чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, однак це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності, тоді як передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі, й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24.04.2018 у справі №914/868/17, від 18.10.2018 у справі №910/11965/16. Крім того, Верховний Суд у постанові від 02.11.2021 у справі № 905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги фінансова компанія, як заінтересована сторона, повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором. Верховний Суд неодноразово зазначав, що належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 29.06.2021 у справі № 753/20537/18, від 21.07.2021 у справі № 334/6972/17, постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.12.2021 у справі № 911/3185/20). Пунктом 1.1 Договору факторингу від 14.06.2021 передбачено, що фактор зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Із матеріалів справи вбачається, що кредитний договір між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладений 06.05.2023, а Договір факторингу № 14/06/21, за яким ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило право вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», 14.06.2021. Отже, на момент укладення договору факторингу ще не виникло зобов`язання між первісним кредитором та боржником [PERSON] і в первісного кредитора не виникло право вимоги за неіснуючими зобов`язаннями, яке він міг би передати ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на підставі Договору факторингу від 14.06.2021. Отже, ураховуючи, що договір факторингу був укладений між первісним кредитором ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до моменту виникнення в первісного кредитора визначеного права вимоги до боржника за кредитним договором, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості, оскільки на момент відступлення права вимоги шляхом укладення договору факторингу вимога до боржника не була дійсною і не належала первісному кредиторові на момент її відступлення. За таких обставин, у задоволенні позову про стягнення заборгованості за Договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 78626596 від 06.05.2023 у сумі 48 000,00 грн належить відмовити в повному обсязі. За умовами Договору про надання споживчого кредиту № 11469-04/2023 від 21.04.2023 ТОВ «Аванс Кредит» надало [PERSON] фінансовий кредит у розмірі 4 000,00 грн строком на 25 днів (до 15.05.2023) зі сплатою 36,5% річних від суми кредиту в розрахунку 0,10% на добу. Отримання [PERSON] кредитних коштів за цим договором підтверджується відповіддю АТ КБ «ПриватБанк» від 02.12.2025 № 20.1.0.0.0/7-251201/82270-БТ на запит суду та випискою за договором. Згідно з пунктом 2.3 договору у разі якщо клієнт на сплатив кредит у строк, передбачений в п. 1.2 цього Договору, нарахування процентів здійснюється на загальних умовах за стандартною процентною ставкою (1,99% на добу) з першого дня користування кредитними коштами, при цьому клієнт погоджується, що такий перерахунок процентів за користування кредитом не є односторонньою зміною умов договору. Пунктом 4.3 договору передбачено, що у разі, якщо клієнт не повернув кредит у строк, зазначений у п. 1.2 цього Договору та/або в Додатку (ах) до цього Договору, проценти, передбачені в п. 2.3 цього Договору продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 180 календарних днів, починаючи з першого дня прострочення виконання умов Договору. У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за Договором про надання споживчого кредиту № 11469-04/2023 від 21.04.2023 утворилася заборгованість у сумі 8 929,20 грн, яку належить стягнути [PERSON] . Згідно зі статтею 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» витрати по оплаті судового збору в розмірі 484,48 грн пропорційно до розміру задоволених вимог (16%). Ураховуючи викладене,

Outcome: partial