Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпра надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів. Первісно позов було подано до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра у вересні 2025 року, звідки ухвалою суду справу передано за підсудністю до Індустріального районного суду м. Дніпра. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Індустріального районного суду м. Дніпра головуючим суддею у розгляді цієї справи визначено суддю Недобитюк Н.В., ухвалою якої відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 04.02.2026 року позовну заяву було залишено без руху для усунення недоліків. 09.02.2026 року на виконання вимог ухвали суду позивач надав уточнену позовну заяву (із заявою про зменшення позовних вимог), у якій він, посилаючись на положення ст. 49 ЦПК України, просив розглядати справу виключно в частині вимоги про розірвання шлюбу, а вимоги щодо визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів не підтримав. Судом прийнято до розгляду уточнену позовну заяву. Позивач у судове засідання не з`явився, надав заяву, у якій зазначив, що уточнені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності. Також позивач просив судовий збір з відповідача не стягувати, залишивши судові витрати за собою. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, відзиву на позов не надала. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підлягають задоволенню, виходячи з наступного. У матеріалах справи наявна інформація з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб. Відповідно до вказаних даних, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 20.05.2017 року, який зареєстрований Амур-Нижньодніпровським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про що складено актовий запис № 225 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Позивач у позовній заяві зазначив, що спільне життя з відповідачем стало неможливим, оскільки вона зловживає спиртними напоями, не виконує сімейних обов`язків, не бере участі у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини, що призвело до фактичного розпаду сім`ї та негативно впливає на фізичний і психоемоційний стан дитини. Сторони втратили почуття любові та взаємоповаги один до одного, примирення неможливе. На думку позивача, сім`я розпалась остаточно, а збереження шлюбу суперечить його інтересам та інтересам дитини. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше сумісне життя сторін та збереження сім`ї неможливе. Шлюб між сторонами підлягає розірванню. Згідно з частиною 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно зі ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до частини 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач не висловила бажання відновити дошлюбне прізвище, суд залишає їй прізвище, набуте у шлюбі « [PERSON] ». Згідно з положеннями ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до частини 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина 1 ст. 12 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог (частина 3 ст. 12, частина 1 ст. 81 ЦПК України). Суд встановив обставини справи на підставі належних та достатніх доказів (ст. 76, 80, 81 ЦПК України). Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Судовий збір по справі складає 1211 грн 20 коп., які повністю сплачені позивачем. У зв`язку з тим, що позивач просив не проводити розподіл судових витрат та залишити їх за ним, судовий збір з відповідача на користь позивача стягненню не підлягає.

Outcome: approved