Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

В жовтні 2025 року позивач звернувся до Ковельського міськрайонного суду Волинської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідачки [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором №1616098 від 07.07.2024 в розмірі 15443, 27 гривень та понесені судові витрат. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 07.07.2024 між ТОВ "СЕЛФІ КРЕДИТ" та [PERSON] укладено договір №1616098 про надання споживчого кредиту. Правочин укладено в електронній формі. На підставі даного договору кредитодавець надав відповідачці кошти шляхом їх зарахування на платіжну картку вказану відповідачкою в сумі 3 000, 00 гривень. Відповідачка свої зобов`язання належним чином не виконувала. 24.02.2025 ТОВ "СЕЛФІ КРЕДИТ" на підставі договору факторингу №01.02-04/25, відступило право грошової вимоги до відповідачки ТОВ «СВЕА ФІНАНС» в розмірі 15443, 27 гривень, які позивач просить стягнути з відповідачки. Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 13.11.2025 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження. 02.12.2025 судове засідання відкладено за клопотанням відповідачки. 29.12.2025 судове засідання не відбулося у зв`язку з перебуванням головуючого судді у щорічній відпустці. Представник позивача в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи у його відсутності, заперечень проти ухвалення заочного рішення не надав. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, звернулася до суду з заявою про проведення судового засідання у її відсутності. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.07.2024 між ТОВ "СЕЛФІ КРЕДИТ" та [PERSON] укладено договір №1616098 про надання споживчого кредиту за продуктом "NewShort". Відповідно до даного договору кредитодавець надав позичальниці [PERSON] кредитні кошти в розмірі 3 000, 00 гривень строком на 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів, стандартна процентна ставка становить 1,5% в день та застосовується в межах всього строку кредиту, знижена процентна ставка становить 1,2% вдень та застосовується, якщо клієнт до 06.08.2024 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу. Для підписання договору №1616098 від 07.07.2024 [PERSON] було використано електронний підпис з одноразовим ідентифікатором "Е400" відповідно до вимог частини 6 та 8 статті 11 і 12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що сторони досягли усіх істотних умов та уклали кредитний договір. ТОВ "СЕЛФІ КРЕДИТ" свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі шляхом успішного перерахування коштів на платіжну картку клієнта в сумі 3 000, 00 гривень, маска картки [NUMBER] , код авторизації - 461743, що підтверджується інформацією, наданою ТОВ "ПЕЙТЕК" за вих №20250227-647 від 27.02.2025. 24.02.2025 між ТОВ "СЕЛФІ КРЕДИТ" та ТОВ "СВЕА ФІНАНС" укладено договір факторингу №01.02-04/25, згідно якого товариство отримало право грошової вимоги за кредитним договором №1616098 від 07.07.2024, боржник - [PERSON] , сума заборгованості - 15443, 27 гривень. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що Позичальник зобов`язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Матеріалами справи підтверджено укладення відповідачкою, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, договору №1616098 від 07.07.2024 з ТОВ "СЕЛФІ КРЕДИТ" на умовах визначених кредитодавцем. Встановлено, що прийняті на себе зобов`язання за кредитним договором ТОВ "СЕЛФІ КРЕДИТ" виконало своєчасно і в повному обсязі, надавши відповідачці кредитні кошти. У свою чергу, взяті на себе зобов`язання [PERSON] належним чином не виконувала, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за договором. Згідно з наданим розрахунком заборгованість [PERSON] станом на 24.02.2025 становить 15443, 27 гривень, яка складається з: 2915, 99 гривень - тіло кредиту; 7523, 28 - заборгованість по відсотках; 5004, 00 пеня. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Оскільки між сторонами існують договірні правовідносини щодо отримання кредиту, позичальником не виконані зобов`язання перед кредитодавцем, кошти, отримані в кредит, в обумовлений строк відповідачкою добровільно не повернуті, кредитор має право на отримання від позичальниці [PERSON] простроченої заборгованості за тілом кредиту в розмірі 2915, 99 гривень. Пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості до [PERSON] , позивач, крім заборгованості за тілом кредиту, просить стягнути з відповідачки заборгованість за процентами за користування кредитними коштами. Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Згідно з пунктом 11 частини 1 статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] , уклавши з ТОВ "СЕЛФІ КРЕДИТ" договір №1616098 від 07.07.2024, отримала саме споживчий кредит. Для визначення розміру відсотків, що підлягають сплаті позичальником за користування наданим йому кредитом, у договорі застосовано денну, фіксовану, стандартну процентну ставку у розмірі 1, 5 (1,2) % за 1 день користування кредитом. Водночас варто зауважити, що згідно з частиною 4, 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» денна процентна ставка розраховується у процентах за формулою: ДПС = (ЗВСК/ЗРК)/t ? 100%, (де ДПС - денна процентна ставка; ЗВСК - загальні витрати за споживчим кредитом; ЗРК - загальний розмір кредиту; t - строк кредитування у днях). Максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої таким чином, не може перевищувати 1 % (ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-IX від 22.11.2023). Закон № 3498-IX набрав чинності 24 грудня 2023 року. Отже, відповідно до положень Закону №3498-IX максимальний розмір денної процентної ставки не повинен перевищувати 1%. Згідно наданого позивачем детального розрахунку заборгованості [PERSON] за договором №1616098 від 07.07.2024 розрахунковий період нарахування відсотків з 07.07.2024 по 24.02.2025, після цієї дати нарахування відсотків за користування кредитними коштами ні первісним кредитором, ні його правонаступником не здійснювалося. Отже, зважаючи на положення №3498-IX та умови укладеного кредитного договору, за період з 07.07.2024 по 24.02.2025 включно до кредитних правовідносин слід застосовувати процентну ставку в розмірі 1 % в день, що становить 30 гривень. 233 дні х 30,00 гривень = 6990, 00 гривень (сума відсотків за весь розрахунковий період). З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачкою протягом вказаного періоду сплачувалися кошти в погашення відсотків за користування кредитом, а саме: 06.08.2024 - 1080, 00 гривень, 05.09.2024 - 1312, 20 гривень. Отже, з врахуванням вказаних сум, з відповідачки на користь позивачки підлягає стягненню 4597, 80 гривень заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідачки пені за прострочення зобов`язання в розмірі 5004, 00 гривень то суд зазначає наступне. Відповідно до Закону України від 15.03.2022 № 2120-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану", розділ "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України доповнено пунктом 18, який передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється, зокрема, від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України №64/2022від 24.02.2022 на всій території України введено воєнний стан, строк якого неодноразово продовжувався і який безперервно триває з 24.02.2022 до теперішнього часу. Відтак позовні вимоги товариства про стягнення з позичальниці пені, нарахованої кредитором за прострочення виконання договірних зобов`язань щодо повернення кредитних коштів у погоджені строки задоволенню не підлягають. Таким чином, зважаючи, що відповідачка свої зобов`язання перед кредитором не виконала, а позивач, у встановленому законом порядку, набув право грошової вимоги до останньої, то позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. На підставі частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial