Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-10 00:00:00

В грудні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» звернувся до Металургійного районного суду міста Кривого Рогу з позовною заявою, у якій просив стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість у розмірі 7534,85 грн. та сплачений судовий збір по справі у розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що 08.04.2019 року між Акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] (далі Відповідач) було укладено кредитний договір №2023477920 (далі - Кредитний договір, Договір), відповідно до умов Договору, АТ «ОТП Банк» надав позичальнику споживчий кредит, а позичальник зобов`язувався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені даним кредитним договором. Відповідач не виконав належним чином кредитні зобов`язання. Відповідно до Договору факторингу №12/4/21 від 12.04.2021 року, укладеного між ТОВ «Цикл Фінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» наступні права вимоги, які були ним набуті на підставі Договору факторингу №437/ФК/-20 від 11.12.2020 року укладеного між ТОВ «Укрфінанс Груп» та ТОВ «Діджи Фінанс», які були раніше відступлені по договору №11/2/20 від 11.12.2020 р. укладеним між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Діджи Фінанс». Згідно Договору факторингу сума боргу перед новим кредитором є обґрунтованою та документально підтвердженою, та становить 7534,85 грн., із яких: заборгованість по тілу кредиту 5493,89 грн., заборгованість по відсоткам 0,93 грн.; заборгованість по комісії 2040,03 грн., пеня 0,00 грн. У зв`язку з чим, представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом та просив стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 7534,85 грн., витрати зі сплати судового збору та понесені витрати на правову допомогу. Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями Металургійного районного суду м. Кривого Рогу від 15 грудня 2025 року вказана справа надійшла до провадження судді Вікторович Н.Ю. Ухвалою суду від 12 січня 2026 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. В ухвалі про відкриття провадження від 12 січня 2026 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Відповідач повідомлялася належним чином про перебування в провадженні суду даної цивільної справи, шляхом направлення ухвали суду про відкриття провадження разом з позовною заявою за задекларованим місцем проживання останнього, що підтверджується поштовим відправленням яке повернулось на адресу суд з відміткою "За закінченням терміну зберігання" Суд, враховуючи ту обставину, що всім учасникам справи були створені належні та достатні умови для подання суду відповідних заяв по суті справи, заяв із процесуальних питань та доказів, і враховуючи ту обставину що раніше суд неодноразово відкладав розгляд справи саме через заяви відповідача, вважає, що чергове відкладення розгляду справи порушуватиме розумний строк розгляду цивільної справи. У зв`язку із чим суд вважає за необхідне завершити розгляд справи по суті та ухвалити відповідне рішення за відсутності вказаної сторони по справі. У відповідності до вимог ст.ст.280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи. Однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін, - не подав. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків. 08 квітня 2019 року між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №2023477920. Згідно з умовами вказаного договору, АТ «ОТП БАНК» надав позичальнику кредит у розмірі 5399,90 грн. на придбання товару у покупця, 377,99 грн. на сплату комісійної винагороди за видачу кредиту, комісія за управління кредитом 0% від суми кредиту, загальний розмір кредиту становить 6127,69 грн. Відповідно до Рахунку-фактури №КРМТ-0140-4225002 від 08 квітня 2019 р., [PERSON] придбав у магазині «Фокстрот» смартфон вартістю 5400 грн. Відповідно до Договору факторингу №12/4/21 від 12.04.2021 року, укладеного між ТОВ «Цикл Фінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» наступні права вимоги, які були ним набуті на підставі Договору факторингу №437/ФК/-20 від 11.12.2020 року укладеного між ТОВ «Укрфінанс Груп» та ТОВ «Діджи Фінанс», які були раніше відступлені по договору №11/2/20 від 11.12.2020 р. укладеним між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Діджи Фінанс». Згідно Договору факторингу сума боргу перед новим кредитором є обґрунтованою та документально підтвердженою, та становить 7534,85 грн., із яких: заборгованість по тілу кредиту 5493,89 грн., заборгованість по відсоткам 0,93 грн.; заборгованість по комісії 2040,03 грн., пеня 0,00 грн. Згідно з ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зіст. 514 цього Кодексудо нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями ст.516 ЦК України визначене, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. З досліджених судом доказів вбачається, що ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право належного кредитора згідно Договір факторингу №12/4/21. Наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідача не спростований, контррозрахунок або докази відсутності заборгованості ним суду не подані, тому розрахунок ТОВ «Цикл Фінанс» судом приймається, як достовірний. За змістом статей 626, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. В силу положень статей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. На підставі ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Як унормоване у ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частина перша ст.612 ЦК України вказує, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню доведена сума основного боргу за тілом кредиту 5493,89 грн. та сума боргу за відсотками 0,93 грн. Щодо заборгованості за комісією суд зазначає, що умова кредитного договору №202377920 від 08 квітня 2019 року сторонами було узгоджено, що комісія за управління кредитом складає 0% від суми кредиту. Звертаючись до суду з вказаним позовом представником позивача не обґрунтовано розмір заборгованості за комісією 2040,03 грн, а тому в ці частині заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають. Відповідно до частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 та частин 1 - 3 ст. 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частини 1-3 статті 134 ЦПК України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Згідно із ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Разом з цим, Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). На підтвердження надання правової допомоги представником позивача надано свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, договір про надання правничої допомого №43453613 від 25 серпня 2025 року, укладений між позивачем та адвокатом Гулієвою С.А., детальним описом наданих робіт за вказаним договором від 14 листопада 2025 року. Суд, враховуючи обсяг та характер наданих послуг, а також відсутність клопотання відповідача про зменшення витрат на правничу допомогу, доходить висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн. У зв`язку з задоволенням позову в повному обсязі, судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2422,40 грн., відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача. На підставі викладеного і

Outcome: partial