Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

Представник позивача ТОВ «Бізнес Позика» Памірський М.А. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 17.01.2022 між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено договір № 444414-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями у порядку, визначеному Законом України «Про електронну комерцію». Позивач ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за договором позики виконало та перерахувало відповідачу кредитні кошти в сумі 17000 грн. на банківську картку № [NUMBER] . 17.02.2022 між [PERSON] та ТОВ «Бізнес Позика» укладено додаткову угоду № 1 до Договору № 444414-КС-001 про надання кредиту, за умовами якої відповідачка додатково отримала кредит в сумі 8000 грн. Відповідачка зобов`язання за кредитним договором та додатковою угодою у повному обсязі не виконала, здійснила лише часткову оплату, тому виникла заборгованість за кредитом станом на 09.10.2025 в сумі 31 856,44 грн., яка складається з наступного: 13845,19 грн. за простроченими платежами по тілу кредиту, 16811,25 грн. за простроченими платежами по процентам, 1200 грн. за простроченими платежами за комісією. Ухвалою судді від 05.11.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 06.01.2026 витребувано докази у справі, а саме з АТ КБ «Приват Банк» письмових доказів у вигляді відповідного рішення структурного підрозділу або посадової особи банку, чи у вигляді іншого письмового доказу, який би підтверджував або спростовував факт випуски банківської картки № [NUMBER] (та відкриття під неї відповідного банківського рахунку) на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ); письмових доказів у вигляді виписок про рух коштів по рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської картки № [NUMBER] за період з 17.01.2022 по 09.06.2022. Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив справу розглянути без його участі, проти винесення заочного рішення суду не заперечував, про що зазначив у позовній заяві. Відповідачка [PERSON] та її представник адвокат Луценко С.М. в судове засідання не з`явились. Представник відповідача адвокат Луценко С.М. просив справу розглянути без їх участі, зазначив, що позовні вимоги відповідачка визнає в повному обсязі, про що зазначив у поданій до суду письмовій заяві. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України. Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню у зв`язку з такими встановленими фактичними обставинами справи та відповідними їм правовідносинами. Судом встановлено, що 17.01.2022 між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] на підставі поданої анкети клієнта укладено договір № 444414-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями у порядку, визначеному Законом України «Про електронну комерцію», за умовами якого відповідачка отримала кредитні кошти в сумі 9000 грн. на банківську картку № [NUMBER] . Договір укладений в електронній формі. За умовами договору сторони погодили, що кредит надано на строк 8 тижнів до 14.03.2022. Комісія за надання кредиту становить 1350 грн., орієнтовна загальна вартість кредиту 14400 грн., орієнтовна реальна процентна ставка 17227,44 процентів. Договір може бути змінений та/або припинений за взаємною згодою сторін, а також в інших випадках, передбачених чинним законодавством, Договором, Правилами. Інші умови цього правочину регулюються Правилами, які є невід`ємною частиною Договору (а.с.25-30,41). Аналогічні умови викладені у паспорті споживчого кредиту (а.с.23-24). 17.02.2022 між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено додаткову угоду № 1 до договору № 444414-КС-001 про надання кредиту від 17.01.2022. За умовами додаткової угоди кредит збільшився на 8000 грн., продовжено строк на 87 днів, комісія 1200 грн. (а.с.33-38). На підставі укладеного договору на банківську картку № [NUMBER] [PERSON] , емітовану АТ КБ «Приват Банк» зараховано кредитні кошти в сумі 9000 грн., 17.02.2022 перераховано 8000 грн., про що свідчить інформація про переказ (а.с.42,43,93-96). Судом досліджено візуальну форму послідовності дій клієнта (а.с.39-40). Правила надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика» затверджені наказом директора ТОВ «Бізнес Позика» від 03.11.2021 № 25-ОД (а.с.44-53). Відповідачка зобов`язання щодо повернення кредиту в повному обсязі не виконала, у зв`язку з чим станом на 14.10.2025 виникла заборгованість в сумі 31 856,44 грн., яка складається з наступного: 13845,19 грн. за кредитом, 16811,25 грн. за відсотками, 1200 грн. по комісії. З розрахунку заборгованості вбачається, що за період кредитування з 17.01.2022 по 09.06.2022 сума кредиту становить 17000 грн., нараховано відсотків 19695,56 грн., нараховано комісії 2550 грн.. Всього сплачено 7389,12 грн., з яких зараховано 3154,81 грн. за кредитом, 2884,31 грн. за відсотками, 1350 грн. за комісії (а.с.12-21). Згідно з довідкою про стан заборгованості, [PERSON] має заборгованість за договором № 444414-КС-001 про надання кредиту від 17.01.2022 в сумі 31 856,44 грн., яка складається з наступного: 13845,19 грн. за кредитом, 16811,25 грн. за відсотками, 1200 грн. по комісії (а.с.29). За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч.1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. З врахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд дійшов висновку про укладеність вищевказаного кредитного договору між відповідачкою [PERSON] та ТОВ «Бізнес Позика», невиконання [PERSON] своїх зобов`язань щодо повернення, отриманих кредитних коштів в повному обсязі та наявності в неї боргових зобов`язань перед позивачем. За приписами статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності кредитного договору. Зазначений договір недійсними не визнано. Крім того, відповідачка визнала позовні вимоги в повному обсязі. Відтак, в силу вказаних вимог матеріального закону, суд доходить висновку, що згідно з умовами кредитного договору відповідачка зобов`язалась повернути кредит, сплатити проценти з користування Кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Договором. У відповідності до приписів Закону України «Про споживче кредитування» при укладенні Кредитного договору Банком була доведена до відома позивальника інформація про умови кредитування, розмір процентної ставки, орієнтовну загальну вартість кредиту, про що зазначено у договорі про відкриття кредитної лінії. Згідно з наданими суду доказами, на рахунок відповідачки за вказаним кредитним договором та додатковою угодою перераховано кредитні кошти в сумі 17 000 грн.. Відповідачка частково здійснювала погашення кредиту, що вбачається з наданого суду розрахунку заборгованості, однак у повному обсязі кредитні кошти не повернула. Таким чином з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню заборгованість за тілом кредиту, відсотками та комісіями, оскільки сторонами у кредитному договорі узгоджено розмір процентної ставки та порядок сплати відсотки. Розрахунок заборгованості відповідачка не оспорює, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Таким чином з відповідачки [PERSON] на користь позивача ТОВ «Бізнес Позика» підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту в сумі 13845,19 грн., відсотками в сумі 16811,25 грн. та заборгованості за комісією в сумі 1200 грн., всього 31856,44 грн.. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Бізнес Позика» підлягають задоволенню. За змістом ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що позовні вимоги задоволені в повному обсязі, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2422,40 грн.

Outcome: approved