Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-10 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі по тексту ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов обґрунтовує тим, що 18 січня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Стар Файнес Груп» та [PERSON] було укладено кредитний договір №38456-01/2025 який підписано електронним підписом Позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису), який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. ТОВ «Стар Файнес Груп» надало клієнту фінансовий кредит на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Відповідач вимог вказаного Договору не виконав. 27.05.2025 між ТОВ «Стар Файнес Груп» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №27052025, у відповідності до умов якого ТОВ «Стар Файнес Груп» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Стар Файнес Груп» права вимоги до боржників, вказаним у реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу №27052025 від 27.05.2025, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 37520,00 гривень, з яких 14000,00 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу; 15120,00 гривень сума заборгованості за відсотками, 7000,00 сума заборгованості за штрафами, 1400,00 грн сума комісії за видачу кредиту. На підставі викладеного позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість за кредитним договором № 38456-01/2025 в розмірі 37520,00 гривень, з яких 14000,00 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу; 15120,00 гривень сума заборгованості за відсотками, 7000,00 сума заборгованості за штрафами, 1400,00 грн сума комісії за видачу кредиту. 08 вересня 2024 року між ТОВ «Авентус Україна та [PERSON] було укладено кредитний договір № 8266049, а 13 серпня 2025 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 13082025, у відповідності до умов якого ТОВ «Авентус Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників № 1 від 13 серпня 2025 року до договору факторингу №13082025 від 13 серпня 2025 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 78106,20 грн, з яких: 28684,64 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 34421,56 грн - сума заборгованості за процентами, 15000,00 грн сума - заборгованості за пенею, штрафом. Після відступлення позивачу прав грошових вимог, відповідач своїх зобов`язань щодо повернення наданих йому коштів за кредитним договором №38456-01/2025 від 18.01.2025 та кредитним договором № 8266049 від 08.09.2024 належним чином не виконував, а тому позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 8266049 від 08.09.2024 в розмірі 37520,00 грн., за кредитним договором № 8266049 від 08.09.2024 в розмірі 78106,20 грн., а всього 115626,20 грн. та понесені судові витрати. Ухвалою суду від 22.10.2025 провадження у справі було відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, заяв про відкладення не надавав, в позовній заяві не заперечував проти ухвалення заочного рішення (а.с. 5). Відповідач [PERSON] , сповіщений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзив на позов не надав. Згідно ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи згоду позивача, суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до ст. 223 ч. 4 ЦПК України та ухвалення заочного рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Судом встановлено, що 18.01.2025 між ТОВ «Стар Файнес Груп» та [PERSON] було укладено кредитний договір №38456-01/2025 про надання фінансового кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями (а.с.7-12). Відповідно до п.1.1.-1.2 Договору, Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 14000,00 грн, на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Мета отримання кредиту: на власні потреби Клієнта. Кредит надається строком на 120 днів. Дата надання кредиту 18.01.2025. Наданий кредит Клієнт зобов`язаний погасити в останній день вказаного строку кредитування, відповідно до графіку платежів. Кінцева дата погашення кредиту 17.05.2025. Відповідно до п.1.4 Договору, за користування кредитом Товариством нараховуються проценти в розмірі 0,90% в день на залишок заборгованості, що є платою за користування кредитом та комісія за видачу кредиту в сумі 1400,00 грн. Тип процентної ставки: фіксована. Тип комісії одноразова комісія. Згідно п.1.6 Договору, кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок Клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки №4441- 11ХХ-ХХХХ-9198 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Кредит надається без забезпечення у вигляді застави. Кредит вважається наданим в день перерахування Товариством суми кредиту за вказаними реквізитами. Невід`ємною частиною договору є графік платежів, підписаних сторонами 18.01.2025, відповідно до якого станом на 17.05.2025 позичальник має повернути кредитору 30520,00 грн, з яких: 14000,00 грн. - сума кредиту та 15120,00 грн. - відсотки за користування кредитом. Крім того, 18.01.2025 [PERSON] було підписано й паспорт споживчого кредиту, в якому зазначені всі істотні умови договору. Так, з листа директора ТОВ «Універсальні платіжні рішення» Веліканова Є.М. вих. № 3426_250806142737 від 06.08.2025, вбачається, що між ТОВ "Стар Файнес Груп" та ТОВ «Універсальні платіжні рішення» укладено договір на переказ коштів ФК-П-2022/02-3 від 22.02.2022, відповідно до якого було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта 18.01.2025 09:45:01 на суму 14000,00 грн, маска картки [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua - 627642512, призначення платежу: зарахування 14000,00 грн на карту [NUMBER] . 27.05.2025 року між ТОВ "Стар Файнес Груп" та ТОВ "ФК "ЄАПБ", укладено договір факторингу № 27052025, відповідно до умов якого ТОВ "Стар Файнес Груп" передає (відступає) ТОВ "ФК "ЄАПБ" права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. 27.05.2025 між ТОВ "Стар Файнес Груп" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" підписано акт прийому - передачі реєстру боржників, яким клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 27052025 від 27.05.2025 року ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідача за Договором про надання фінансового кредиту №38456-01/2025 від 18.01.2025 року в розмірі 37520,00 грн. Згідно розрахунку заборгованості за Договором про надання фінансового кредиту №38456-01/2025 від 18.01.2025 року [PERSON] має непогашену заборгованість в розмірі 37520,00 грн., з яких: з яких 14000,00 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу; 15120,00 гривень сума заборгованості за відсотками, 7000,00 сума заборгованості за штрафами, 1400,00 грн сума комісії за видачу кредиту. Крім того, 08 вересня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 8266049, сума кредиту 30 000,00 грн., строк кредиту 360 днів, стандартна процентна ставка 1,00% в день, знижена процентна ставка 0,93% в день. Кредитний договір підписано електронним підписом Позичальника, що відтворений шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону Відповідача, який зазначений п. 10 Кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін. Відповідно до п.п. 2.1. п. 2 Кредитного договору, кошти кредиту надаються ТОВ «Авентус Україна» у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . Згідно з п.п. 2.4. п. 2 Кредитного договору, кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ «Авентус Україна» суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно п.п. 2.1. договору. 13 серпня 2025 року між ТОВ «Авентус Україна» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 13082025, у відповідності до умов якого ТОВ «Авентус Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Авентус Україна» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Згідно п. 1.1. Договору факторингу, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Згідно п. 1.2 Договору факторингу, Сторони Погодили, що Перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до Реєстру боржників №1 від 13 серпня 2025 до Договору факторингу № 1308205 від 13 серпня 2025, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 78106,20 грн., з яких: 28684,64 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 34421,56 грн. - сума заборгованості за відсотками; 15000,00 грн. - сума заборгованості за за пенею, штрафами (а.с.24). З моменту отримання права вимоги до Відповідача, а саме з 13 серпня 2025 Позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. За розрахунком позивача, відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 13082025 від 13 серпня 2025 року в розмірі 78106,20 грн., з яких: 28684,64 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 34421,56 грн. - сума заборгованості за відсотками; 15000,00 грн. - сума заборгованості за за пенею, штрафами. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ч. 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відповідно до ч.ч. 4, 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно з ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до цього Закону, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Отже, зі змісту договорів позики вбачається, що у них визначені основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму позики, дату видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови користування. Позичальник [PERSON] погодився на укладення договорів саме такого змісту, про що свідчить підписання договорів. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Положеннями ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Стаття 1046 ЦК України передбачає, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Пунктом 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). У статті 516 ЦК України зазначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає, що позивачем доведено на підставі наданих належних доказів обставини, які вказують, що відповідачу були надані кредитні кошти. Такі кошти відповідач використовував і у нього утворилась заборгованість. За вказаних обставин, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд, шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення заборгованості за кредитом. Суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за вказаними кредитними договорами, оскільки матеріалами справи встановлено неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань відповідно до умов укладеного кредитного договору. Суду не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, що відповідає положенням ст. 617 ЦК України. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконав, у передбачений у договорі строк кошти (суму позики) не повернув, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за кредитним договором №38456-01/2025 від 18 січня 2025 року в розмірі 30520 грн 00 коп., з яких: 14 000 грн 00 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу; 15120 грн 00 коп. сума заборгованості за відсотками; 1400,00 грн сума комісії за видачу кредиту, за кредитним договором № 8266049 від 08 вересня 2024 року в розмірі 63106 грн 20 коп., з яких: 28684 грн 64 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу, 34421 грн 56 коп. сума заборгованості за відсотками, тому вимога позивача в цій частині є доведеною та підлягає задоволенню. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача штрафу та пені, то суд приходить до наступного. Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України з 24 лютого 2022 року строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час, а Договір укладено 10.09.2024, тобто після введення воєнного стану. Отже, суд вважає, що нарахування штрафу в розмірі 7000,00 грн за кредитним договором №38456-01/2025 від 18 січня 2025 року , нарахування пені в сумі 15000,00 грн за невиконання грошового зобов`язання за кредитним договором № 8266049 від 08 вересня 2024 року, є неправомірним, а відтак задоволенню не підлягає. Враховуючи викладені обставини суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами підлягають частковому задоволенню, в розмірі 93626,20 грн. Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України. Виходячи з того, що вимоги позивача задоволено судом частково, а саме на 80,97 %, з урахуванням приписів частини першої статті 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати з оплати судового збору підлягають відшкодуванню пропорційно розміру задоволених вимог, а саме: 2451,77 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial