Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

представник позивача Ляр Д. Ю. через систему «Електронний суд» звернувся до Залізничного районного суду м. Львова з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 13.12.2021 року № б/н у розмірі 40 694,49 грн. та судові витрати. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідач [PERSON] 13.12.2021 року звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим власноручно підписав Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг та погодив наступні умови: 1) Тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія до 200 000 грн. (п.1.2. Договору); 2) Тип кредитної карти: Картка «Універсальна»; 3) Строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією (п.1.2. Договору); 4) Процентна ставка, відсотків річних: 42,0% (п.1.3 Договору); 5) Кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту (п.1.4. Договору); 6) Розмір мінімального обов`язкового платежу: - 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення (п.1.4. Договору). На підставі укладеного Договору відповідач отримав платіжний інструмент кредитну картку № [NUMBER] , строк дії 11/25, тип Універсальна, що підтверджується випискою по рахунку. 07.06.2023 року відповідач знову звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» із Заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, на підставі чого ним додатково отримано кредитну картку № [NUMBER] , строк дії 07/27, тип - Картка «Універсальна» GOLD. В процесі користування указаними картками відбулася зміна відсоткової ставки у розмірі 40,8%. Відповідач користувався кредитним лімітом, відповідно до виписки по рахунку вчиняв операції, а отже згідно до Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, що затверджено Постановою НБУ № 164 від 29.07.2022 року є власником рахунку та держателем платіжного інструменту для здійснення операцій за рахунком. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. В процесі користування кредитним рахунком відповідач не повернув своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості у повному обсязі, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, а також підтверджується випискою по рахунку, відповідно до яких, станом на 27.10.2025 року, заборгованість відповідача становить 40 694,49 грн. та складається із заборгованості за тілом кредиту. На підставі викладеного просить суд позовні вимоги задовольнити. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 17.12.2025 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач [PERSON] про відкриття провадження у справі повідомлявся належним чином, рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, скерованим за його зареєстрованим місцем проживання, яке повернулось до суду з відміткою «вручено особисто». Таким чином, суд виконав покладений на нього обов`язок інформувати учасників про відкриття провадження у справі, а надсилання листа рекомендованою поштою на фактичну адресу є достатнім для визнання повідомлення належним чином здійсненим, оскільки подальше отримання кореспонденції адресатом не залежить від волі та контролю відправника, зокрема й суду. Указана правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2021 року у справі № 911/3142/19, від 15.06.2020 року у справі № 24/260-23/52-б, від 25.04.2018 року у справі № 800/547/17 постановах Верховного Суду від 18.03.2021 року, у справі № 911/3142/19, від 27.11.2019 року у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 року у справі № 24/260-23/52-б. Відповідач у встановлений судом строк не надав суду відзив на позовну заяву, будь-яких заяв, клопотань від нього теж не надходило, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити його правову позицію щодо предмета спору, а тому суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. 18 грудня 2025 року через підсистему «Електронний суд» представником позивача АТ КБ « ПриватБанк» - Савіхіною А. М. подано заяву про зменшення позовних вимог, в якій остання зазначила, що позивач бажає зменшити розмір позовних вимог та стягнути з [PERSON] на користь позивача АТ КБ « ПриватБанк» заборгованість за Договором б/н від 13.12.2021 року в розмірі 23 694,49 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту, а також понесені позивачем судові витрати /а.с. 79-96/. Крім цього, 26.12.2025 року представник позивача АТ КБ « ПриватБанк» - Савіхіна А. М. через підсистему «Електронний суд» подала на адресу суду заяву про зменшення позовних вимог, в якій зазначила, що позивач бажає зменшити розмір позовних вимог та стягнути з [PERSON] на користь позивача АТ КБ « ПриватБанк» заборгованість за Договором б/н від 13.12.2021 року в розмірі 19 194,49 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту, а також понесені позивачем судові витрати /а.с. 97-104/. Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 13.12.2021 року відповідач [PERSON] з метою отримання банківських послуг звернувся до АТ КБ «ПриватБанк», у зв`язку із чим підписав власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 року № 151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України», Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг № б/н від 13.12.2021 року (далі Договір). Підписавши Договір відповідач підтвердив свою згоду про те, що ця Заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг складають договір про надання банківських послуг, на підставі ст. 634 Цивільного кодексу України /а.с. 18-29/. Підписанням указаного Договору відповідач погодив наступні умови: 1) Тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія до 200 000 грн. (п. 1.2. Договору); 2) Тип кредитної карти: Картка «Універсальна»; 3) Строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією (п. 1.2. Договору); 4) Процентна ставка, відсотків річних: 42,0% (п. 1.3 Договору); 5) Кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту (п. 1.4. Договору); 6) Розмір мінімального обов`язкового платежу: - 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення (п. 1.4. Договору). На підставі укладеного Договору відповідач отримав платіжний інструмент кредитну картку № [NUMBER] , строк дії 11/25, тип Універсальна із встановленим початковим кредитним лімітом , який в подальшому збільшився до 100 000,00 грн, що підтверджується випискою по рахунку. Крім цього, 13.12.2021 року відповідачем також власноруч на планшеті підписано Паспорт споживчого кредиту до Договору від 13.12.2021 року № б/н /а.с. 42-46/. У процесі користування рахунком 07.06.2023 відповідачем підписано власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 року № 151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України» Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, на підставі якої отримано додаткову кредитну картку № [NUMBER] , строк дії 07/27, тип - Картка «Універсальна» GOLD, а також погоджені інші суттєві умови користування кредитним рахунком /а.с. 30-41/. Згідно довідки реєстр.№ 0000004876050488 від 29.10.2025 року, виданою АТ КБ «ПриватБанк», між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був підписаний кредитний договір б/н, за яким були видані наступні кредитні картки: -№ [NUMBER] , дата відкриття 13.12.2021, термін дії 11/25, тип картки Картка «Універсальна»; - № [NUMBER] , дата відкриття 07.06.2023, термін дії 07/27, тип картки Картка «Універсальна» GOLD /а.с. 48/. Відповідно до довідки реєстр.№ 0000004876050537 від 29.10.2025 року про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ім`я [PERSON] , останньому 13.12.2021 року встановлено кредитний ліміт, розмір якого неодноразово було змінено, останній раз кредитний ліміт 27.01.2025 року зменшено до 0,00 гривень /а.с. 49/. Із наданої суду виписки за договором від 13.12.2021 року № б/н за період з 13.12.2021 року по 29.10.2025 року вбачається, що відповідач [PERSON] активно користувався кредитними коштами з карток № 5457082273873302 та № 5363542098130082, оплачував товари та банківські послуги. В указаній виписці по руху коштів чітко прослідковуються факти використання відповідачем грошей, а отже й факт підтвердження отримання кредитних карток. Також вбачається, що відповідач частково сплачував заборгованість за кредитним договором /а.с. 60-68/. Тобто, відповідач був належним чином повідомленим про умови кредитування, зокрема щодо сплати відсотків. З долученого банком розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість відповідача за договором № б/н від 13.12.2021 року, станом на 27.10.2025 року становить 40 694,49 грн. та складається із заборгованості за тілом кредиту /а.с. 50-59/. Так, ст. 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 633 ЦК України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець. Таким чином, підписана анкета-заява від 04.03.2020 року разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, з чим погодився відповідач в підписаній ним заяві. Відповідно до ч. 2 ст. 628 ЦК України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Згідно положень ст. 1069 Кодексу, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Статтею 1054 ЦК України у частині встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Частиною 1 статті 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У відповідності до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Даних, що відповідач у добровільному порядку в повному обсязі погасив нараховану заборгованість за кредитним договором, матеріали справи не містять. Звертаючись до суду з позовом, АТ «КБ «Приватбанк» просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 40 694,49 грн., а після заяв про зменшення позовних вимог 19 194,49 грн. Частиною другою ст. 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі у дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів. Звертаючись до суду з цим позовом, Банк надав достатньо доказів на підтвердження правомірності своїх вимог, які досліджено судом. Наявність згаданих доказів є такими, що підтверджують розмір заборгованості за тілом кредиту, яку банк, звернувшись до суду з указаним позовом, просить стягнути з відповідача. Окрім того, позивачем декілька разів зменшено розмір позовних вимог, виходячи із фактично отриманих від відповідача оплат за договором. Здійснення відповідачем таких оплат свідчить про його ознайомлення з умовами договору, прийняття цих умов та виконання зобов`язань відповідно до них. Відповідач жодних заперечень проти умов договору не висловлював та не оспорював його дійсність, а виконання ним частини зобов`язань (шляхом оплати) підтверджує його волю на укладення й виконання договору та згоду з його змістом. Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості. Відповідно до позиції Верховного Суду, котра міститься у постанові Верховного Суду від 14 липня 2020 року по справі № 367/4970/13-ц, провадження № 61-19992св18, заперечуючи розмір кредитної заборгованості, розрахований банком, боржник та його представник не надали до суду докази, які б спростовували як факт надання кредиту у розмірі, визначеним кредитним договором так і розмір боргу, що є процесуальним обов`язком боржника. Доказів, які б спростовували правильність наданого банком розрахунку заборгованості за кредитним договором, боржником не надано. Крім цього, також варто звернути увагу на вимоги процесуального закону, який покладає тягар доказування на сторони, що забезпечуватиме реалізацію принципу змагальності у судовому процесі. Реалізація такого принципу здійснюється через стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Застосування такого підходу оцінки доказів відповідає позиції Верховного Суду у справах № 910/18036/17 від 02 жовтня 2018 року , №917/1307/18 від 23 жовтня 2019 року. Таким чином, зменшення позивачем розміру позовних вимог лише враховує фактично сплачені відповідачем суми й не спростовує, що договірні відносини між сторонами існують, а умови договору відповідачем прийняті, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд враховує, що ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. При зверненні до суду позивачем сплачено 2 422,40 грн. судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією від 07.11.2025 року № ZZ427B2FAH /а.с. 72/. Позовні вимоги задоволені, а тому з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 2 422,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved