Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-10 00:00:00

20 січня 2026 року до Березнегуватського районного суду Миколаївської області від Єланецького районного суду Миколаївської області, у відповідності до п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, надійшла позовна заява ТОВ "Бізнес Позика" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позові зазначено, що 13 серпня 2021 року між ТОВ "Бізнес Позика" та [PERSON] було укладено Договір №375178-КС-001 про надання кредиту у формі електронного документа з використанням електронного підпису. ТОВ "Бізнес Позика" свої зобов`язання за Договором кредиту виконало та надало відповідачці грошові кошти, в розмірі 8000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника (котру Позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті). Відповідачка порушила умови договору та не виконала покладені на неї зобов`язання належним чином у зв`язку з чим, станом на 30 жовтня 2025 року виникла заборгованість, в розмірі 16306,24 грн. На підставі зазначеного, просив суд стягнути із [PERSON] на користь ТОВ "Бізнес Позика" заборгованість за кредитним договором №375178-КС-001 від 13 серпня 2021 року, в розмірі 16306,24 грн. та витрати на оплату судового збору, у розмірі 2422,40 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позові зазначив про слухання справи у його відсутність, підтримання позовних вимог в повному обсязі та не заперечення проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідачка в судове засідання також не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася у встановленому законом порядку, про що в матеріалах справи є відповідні докази, причини неявки суд не повідомила, відзиву на позовну заяву не направляла. Судом, за згоди представника позивача, ухвалено про заочний розгляд справи у відсутність відповідачки, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ст.280 ЦПК України. Оскільки представник позивача та відповідачка в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Дослідивши докази у справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так 13 серпня 2021 року між позивачем та відповідачкою було укладено договір про надання кредиту №375178-КС-001, за яким позивач надав відповідачці у тимчасове платне користування грошові кошти на споживчі цілі, в розмірі 8000,00 грн., з денною процентною ставкою 0,87 % від суми заборгованості за кредитом та комісією за надання кредиту, в розмірі 1200,00 грн., строком на 24 тижні (до 28 січня 2022 року) (а.с.26-27). Крім того відповідачкою було підписано паспорт споживчого кредиту, де сторонами детально визначено умови кредитування, що зазначені в договорі (а.с.24-25). Вказаний договір та паспорт споживчого кредиту було підписано сторонами шляхом обміну електронними повідомленнями, у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». 13 серпня 2021 року позивачем направлено відповідачці пропозицію (оферту) укласти Договір №375178-КС-001 про надання кредиту, а остання прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення вказаного договору, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони позивачем направлено відповідачці через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G-8911 та G-1596 на її номер телефону, котрий було введено/відправлено. Вказані обставини підтверджуються копіями вказаних акцепту, оферти та візуальною формою послідових дій клієнта (а.с.28-34). Позивач виконав зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачці грошові кошти, що підтверджується відповідною квитанцією №433405553 від 13 серпня 2021 року, однак остання не виконала взятих на себе зобов`язань, грошові кошти та відсотки за їх користування вчасно не повернула (а.с.36). Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, відповідачці нараховано за даним кредитним договором, станом на 06 листопада 2025 року, заборгованість у розмірі 16306,24 грн., з яких 7781,08 грн. заборгованість за тілом кредиту та 8525,16 грн. заборгованість за відсотками (а.с.12-23). Суму заборгованості перед позивачем відповідачка в добровільному порядку не сплачує. Суд вважає, що між сторонами мають місце цивільно-правові відносини із зобов`язального права по кредитному договору. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 530 ЦК України передбачає, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За вимогами ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язуються надати грошові кошти позичальникові в розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.2 зазначеної статті до відносин за кредитним договором застосовуються положення ст. ст.1046 1053 цього Кодексу якщо інше не випливає з суті кредитного договору. Частина 2 ст.1050 ЦК України передбачає, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідачка порушила умови кредитного договору, не в повному обсязі повернула отримані грошові кошти та сплатила відсотки, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України суд покладає на відповідачку обов`язок по відшкодуванню позивачу витрат на оплату судового збору, в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved