Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

АТ «АКЦЕНТ-БАНК» звернулось до суду із позовною заявою до [PERSON] , якою просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 11 496 гривень 27 копійок, за кредитним договором № АВН0СТ155101745039011245 від 19.04.2025 р., понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2422 гривень 40 копійок. Ухвалою від 28 серпня 2025 року провадження у справі було відкрито, справу було вирішено розглянути за правилами спрощеного позовного провадження, із проведенням судового засідання та викликом учасників справи на 04 листопада 2025 року о 09 годині 30 хвилин. В судове засідання сторони не з`явились, причини неявки суду не повідомили. Представник позивача просив розглянути справу без участі представника позивача. Відповідач у встановлений їй строк правом на подачу відзиву на позов не скористалась. За таких обставин, а також в силу положень частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України) розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, а фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідач правом на подачу відзиву на позов не скористалася, і будь-які докази суду не надала; була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, але не з`явилася без повідомлення причин; представник позивача не заперечує проти розгляду справи та вирішення справи у заочному порядку. Тому суд, на підставі частини 1 статті 280 ЦПК України, здійснював розгляд справи за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів (у заочному порядку), про що судом була постановлена ухвала без виходу до нарадчої кімнати. Позиції учасників справи. Позиція позивача полягала в тому, що між банком та відповідачем був укладений договір про надання банківських послуг, зобов`язання за яким банком були виконані шляхом надання відповідачу коштів у розмірі 19200 гривень. А відповідач свої зобов`язання по поверненню кредиту, сплаті процентів за його користування у строки встановлені договором, не виконала. Тому у банка виникло право вимоги до відповідача щодо повернення кредиту, сплати процентів. Відповідач правом на подачу відзиву на позов не скористалася. Будь-яких заперечень проти вимог банку чи його доказів не подавала. Оцінка суду щодо фактів. [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] ) [INFO] , звернулася до акціонерного товариства «Акцент-Банк» (код ЄДРПОУ: 14360080) шляхом підписання та подання анкети-заяви, якою по суті, просила надати останній кредит у розмірі 10000 гривень (а.с. 8, 9-12 16-18). Підписавши анкету-заяву [PERSON] також підтвердила, що ця анкета-заява разом з умовами та правилами і тарифами, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, яку вона зобов`язується виконувати (а.с.8). За договором про надання банківських послуг, акціонерне товариство «Акцент-Банк» взяв на себе зобов`язання відкрити [PERSON] кредитний рахунок та здійснювати платежі з рахунка, а [PERSON] взяла на себе зобов`язання повернути кредит протягом 12 місяців, а саме 18.04.2026 року включно, сплатити проценти за його користування у строки та порядку, передбаченому цим договором, зокрема: щомісячним платежем (до останнього дня поточного місяця) у розмірі 1215 гривень 72 копійки. Разом з цим у разі порушення нею зобов`язання із погашення заборгованості вона повинна буде сплатити пеню у розмірі 0.07% від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прострочки (а.с. 16). Акціонерне товариство «Акцент-Банк» відкрив [PERSON] кредитний рахунок та видав їй грошові кошти, яка у повному обсязі та у вказаний строк не повернула отриманий кредит та не сплачувала процентів за користування кредитними коштами (а.с. 22,23). Як наслідок, 27 серпня 2025 року, акціонерне товариство «Акцент-Банк» звернувся до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] , про стягнення заборгованості, що виникла за договором про надання банківських послуг від 19 квітня 2025 року, через невиконання нею взятих на себе зобов`язань, яка станом на 27.08.2025р. складає 11496 гривень, 27 копійок з яких: 8912 гривень 12 копійок - борг за кредитом; 2437 гривень 59 копійки - борг за процентами за користування кредитом та 146 гривень 56 копійок заборгованість за пенею (а.с.1-5). Зміст спірних правовідносин. Отже, із встановлених обставин вбачається, що між позивачем та відповідачем виникли цивільні (зобов`язальні) правовідносини у сфері споживчого кредитування, в яких позивач виступає кредитодавцем (виконавцем послуги кредитування через поточний рахунок), а відповідач споживачем (отримувачем вказаної послуги), та в межах яких виник спір щодо права позивача, як кредитора у цьому зобов`язанні, отримати виданий йому кредит та сплату процентів за його користування. Оцінка суду щодо права. Положення пункту 1 та 22 частини 1 статті 92 Конституції України гарантують, що права людини і громадянина, його основні обов`язки, а також засади цивільно-правової відповідальності визначаються виключно законами України. Зокрема, положення частини першої статті 509 Цивільного кодексу України (надалі за текстом ЦК України) визначають, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. При цьому, в силу положень частини другої статті 509, пункту першого частини другої статті 11 та частини першої статті 629 ЦК України зобов`язання можуть виникати з договорів, які стають обов`язковими для виконання сторонами, що їх уклали. Виходячи з положень частини першої статей 1054, 1055 ЦК України та пунктів 22,23 частини першої статті 1, частини першої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» №1023-ХІІ від 12 травня 1991 року, договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем (банком або іншою фінансової установою) та споживачем (фізичною особою) у письмовій формі, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов`язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов`язується повернути їх разом з нарахованими процентами у розмірі та порядку, що передбачений договором. При цьому, з огляду на положення статті 207 ЦК України, такий договір може бути укладений шляхом обміну сторонами одним або декількома документами, в яких зафіксовано його зміст, та які підписані обома сторонами: споживачем, як однією стороною договору, та уповноваженим на це представником кредитодавця із скріпленням печаткою кредитодавця, як другою стороною договору. А користуючись положеннями статті 628 вказаного кодексу, сторони мають право укласти договір, в якому будуть міститись елементи різних договорів (змішаний договір), тоді до відносин сторін у такому договорі, застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Так, 19 квітня 2025 року [PERSON] та акціонерне товариство «Акцент-Банк» уклали договір про надання банківських послуг, за яким (в частині умов договору, що стосуються кредитування рахунка) банк взяв на себе зобов`язання відкрити [PERSON] кредитний рахунок та видати 10000 гривень кредитних коштів (а.с. 8, 9-12 16-18). І банк, взяті на себе зобов`язання виконував (а.с.23). Виходячи з положень частин першої статей 526, 529 та 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу; кредитор має право приймати від боржника виконання його обов`язку частинами, якщо це встановлено договором; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зокрема, за договором про надання банківських послуг, [PERSON] , взяла на себе зобов`язання повернути кредит протягом 12 місяців, а саме 18.04.2026 року включно, сплатити проценти за його користування у строки та порядку, передбаченому цим договором, зокрема: щомісячним платежем (до останнього дня поточного місяця) у розмірі 1215 гривень 72 копійки. Разом з цим у разі порушення нею зобов`язання із погашення заборгованості вона повинна буде сплатити пеню у розмірі 0.07% від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прострочки (а.с. 16 - 18). Відповідно до положень частини першої статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання (виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання). Виходячи з документів наданих позивачем, зокрема: розрахунку заборгованості за договором (а.с. 22), [PERSON] , взяті на себе зобов`язання належним чином не виконувала. У зв`язку з чим, у неї як позичальника, станом на 27 серпня 2025 року утворилась заборгованість, у розмірі 30387 гривень, 52 копійки з яких: 17775 гривень 40 копійок - борг за кредитом; 12612 гривень 12 копійок - борг за процентами за користування кредитом (а.с. 11). Тож, суд вважає доведеним факт порушення відповідачем взятих на себе грошових зобов`язань у вигляді повернення кредиту частинами щомісячно, на підставі договору про надання банківських послуг від 18 грудня 2023 року, а тому і доведеним факт порушення права позивача, як кредитора у цих зобов`язаннях, на отримання від відповідача кредиту та процентів за користування ним. Тому, матеріально-правову вимогу позивача до [PERSON] , про стягнення з неї заборгованості у розмірі 11496 гривень, 27 копійок з яких: 8912 гривень 12 копійок - борг за кредитом; 2437 гривень 59 копійки - борг за процентами за користування кредитом та 146 гривень 56 копійок заборгованість за пенею, слід визнати обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на це та те, що судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2422 гривні 40 копійок, які понесені позивачем по цій справі, суд вважає документально підтвердженими (а.с.6), а позов підлягає задоволенню повністю, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в зазначеному розмірі. Отже,

Outcome: approved