Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом в якому просить визначити [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , актовий запис про смерть № 422, строком у шість місяців. Позов мотивований тим, що після смерті спадкоємця, залишилось майно на яке відкрилась спадщина, в зв`язку з чим позивач звернувся до нотаріуса з заявою на прийняття спадщини де йому було відмовленооскільки ним пропущено строк на подання заяви на прийняття спадщини. Оскільки вказане питання вирішується виключно в судовому порядку, позивач заявив відповідні вимоги з посиланням поважності пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як окупація та непрацюючі нотаріуси. На судове засідання, позивач та представник не з`явилися, представник надав заяву про розгляд справи без їх участі. На судове засідання, представник відповідача не з`явився надав заяву про розгляд справи без її участі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого 11 листопада 2024 року, [INFO] помер [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис № 422 (свідоцтво серії [NUMBER] ). За життя [PERSON] складено заповіт, який посвідчено секретарем Давидово-Брідської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області Паляничкою Н.О. 30 грудня 2016 року за реєстровим № 56, згідно якого земельну ділянку площею 5,2202 га, належну йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії НВО № 399478 від 29 грудня 2016 року (для ведення товарного сільськогосподарського виробництва) він заповів позивачу [PERSON] (земельна ділянка з кадастровим номером 6520982000:07:031:0013). Таким чином, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , залишилось майно на яке відкрилась спадщина, в зв`язку з чим позивач (через представника по довіреності [PERSON] ) як спадкоємець за заповітом звернулася до приватного нотаріуса Бериславського районного нотаріального округу Жолуденка О.О. із заявою про прийняття спадщини, де їй було відмовлено у реалізації такого права, оскільки нею пропущено строк на подання заяви про прийняття спадщини. Так, приватним нотаріусом Бериславського районного нотаріального округу Жолуденком О.О. представнику позивача надано письмове роз`яснення за № 1371/01- 16 від 22.12.2025, відповідно до якого вбачається, що [PERSON] , як представник по довіреності, звернулася з проханням видати на ім`я довірителя [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку земельну ділянку площею 5,2202 га, розташованої на території Давидо-Брідської сільської ради Бериславського (до реорганізації Великоолександрівського) району Херсонської області, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Разом із цим, приватним нотаріусом Бериславського районного нотаріального округу Жолуденком О.О. відмовлено представнику позивача у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ім`я довірителя [PERSON] , оскільки відповідна заява від представника позивача була подана 17.12.2025, тобто після спливу законодавчо визначеного 6-місячного строку. Судом встановлено, що позивач своєчасно не звернувся до нотаріуса з метою прийняття спадщини після померлої, у зв`язку із необізнаність про заповіт, окупацією та не працюючими нотаріусами. Підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи свідчать про те, що між сторонами виникли правовідносини з приводу спадкування, що врегульовано нижченаведеними нормами цивільного законодавства станом на час виникнення спірних правовідносин. Так, відповідно до частини першої статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною першою статті 1272 ЦК України встановлено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Частиною третьою вказаної статті визначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з роз`ясненнями наданими пленумом Верховного суду України в постанові «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (ч.2 статті 1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Аналіз зазначених норм закону дає підстави для висновку, що спадкоємець, який не звернувся до нотаріуса у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини, має право прийняти спадщину у вказаний спосіб у випадку доведення перед судом поважності причин його пропуску. Посилаючись на підстави пропуску вказаного строку позивач вказує на необізнаність про існування заповіту, окупація, не працюючий нотаріус за місцем прийняття спадщини слугували підставами пропуску строку подання заяви на прийняття спадщини. При цьому слід зазначити, що висновок про поважність причин пропуску вказаного строку дає суд у кожному конкретному випадку, виходячи з особливих обставин справи, дій спадкоємця, обставин смерті спадкодавця, наявності інших спадкоємців, їх поведінки та поведінки органів місцевого самоврядування, яка мала місце впродовж існування неоформленої спадщини. Наведене положення закону також свідчить про наділення суду дискреційними повноваженнями при вирішенні вказаного питання, який на власний розсуд кваліфікує наведені позивачем причини поважними або неповажними, які завадили останньому звернутись вчасно до нотаріуса. Будь-які обмеження при цьому законодавчо не встановлені, а отже суд враховуючи наведене має ухвалити у справі законне, і найголовніше справедливе рішення, яким буде досягнуто справедливий баланс прав та інтересів сторін. Оскільки причин пропуску вказаного строку може бути безліч, законодавець і надав можливість суду вирішувати таке питання, в кожному випадку виходячи з «поважності» причин без будь-яких обмежень. Обраний позивачем спосіб захисту невизнаного права відповідає вимогам закону та змісту правовідносин. Ухвалюючи рішення, суд врахував, що при такому вирішенні спору буде досягнуто справедливий баланс інтересів як позивача, який пропустив строк на прийняття спадщини з поважних причини, а отже не позбувся можливості оформлення прав на нього, так і відповідача, який таке право не набув у порядку встановленому законом та не заявив про свої права на неї. Відповідно до частини першої, пункту першого частини другої та частини третьої статті 141 ЦПК України судові витрати у виді сплаченого позивачем судового збору суд покладає на позивача, враховуючи при цьому, що право останнього не було невизнане неправомірними діями або бездіяльністю відповідача, вирішення вимоги позову не віднесено до його компетенції, відповідачем позовні вимоги не заперечувалися з приводу підстав та предмету позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved