Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

16.12.2025 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Кілійський відділ державної виконавчої служби в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зміну (збільшення) розміру стягнення аліментів ухвалено рішення, яким позовні вимоги задоволено, змінено спосіб стягнення аліментів з [PERSON] , призначений рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 30.03.2020 року по справі № 502/97/20, стягнуто з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , зареєстрованого: [ADDRESS] на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною віку повноліття [INFO] . Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , зареєстрованого: [ADDRESS] , на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн. 23.12.2025 року до Кілійського районного суду Одеської області надійшла заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення по справі, а саме просив вирішити питання щодо витрат на правничу правову допомогу. Представник позивача [PERSON] , адвокат Заліпаєва В.А., надала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] , в судове засідання не з`явився, клопотань чи заяв не надавав. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, клопотань чи заяв не надавав. Рішенням від 16.12.2025 року позовну заяву позовну заяву [PERSON] задоволено, змінено спосіб стягнення аліментів з [PERSON] , призначений рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 30.03.2020 року по справі № 502/97/20, стягнуто з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , зареєстрованого: [ADDRESS] на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною віку повноліття [INFO] . Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , зареєстрованого: [ADDRESS] , на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн. Питання про судові витрати на правничу допомогу судом при ухваленні рішення у справі не вирішувалося, проте представником [PERSON] , адвокатом Заліпаєвою В.А. у позовній заяві було зазначено орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, який складає 4000,00 грн. Перевіривши обґрунтованість вимог заяви про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до наступного висновку. У позовній заяві представником [PERSON] , адвокатом Заліпаєвою В.А., було надано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, що становить: в суді першої інстанції 4000,00 грн. У поданому під час розгляду справи відзиві, відповідач заперечував проти стягнення витрат на правову допомогу, між тим не обґрунтував свої заперечення. Положеннями статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Отже, для відшкодування витрат на професійну правову допомогу, учасник справи зобов`язаний надати суду докази понесення таких витрат до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву та подала попередній розрахунок таких витрат. Водночас суд, вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, зобов`язаний врахувати подані стороною у строк, визначений частиною восьмою статті 141 ЦПК України, докази, надати їм належну оцінку і лише після цього прийняти відповідне судове рішення з цього питання. Вказані висновки узгоджуються із позицією Великої Палати Верховного Суду щодо порядку стягнення витрат на правову допомогу, викладеною у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та таке ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування. Такий правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16. На підтвердження витрат на правничу допомогу представником [PERSON] , адвокатом Заліпаєвою В.А., надано копії наступних документів: Ордер на надання правничої (правової допомоги), Договір про надання правничої допомоги № 04/2025 від 09.10.2025 року, додаткову угоду № 1 від 09.01.2025 року до Договору про надання правничої допомоги № 04/2025 від 09.10.2025 року, а також квитанцію про сплату послуг за надану правничу допомогу, акт виконаних робіт за договором про надання правничої допомоги від 09.10.2025 року, який передбачає перелік наданої правової допомоги, кінцева вартість якої складає 5000,00 грн. Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду розглянув справу№ 755/7943/20-ц, в якій досліджував питання підтвердження витрат на правничу допомогу та зробив висновок, що за обставинами цієї справи не викликає сумнівів, що при розгляді справи у суді як першої, так і апеляційної інстанцій заявнику надавалася професійна правова допомога адвокатом на підставі договору про надання правової дороги. ВС підкреслив, що та обставина, що заявник не надав суду примірника цього договору про надання правової допомоги адвокатом не спростовує факту понесення ним витрат на правничу допомогу саме у цій справі, а не іншій, оскільки заявником на підтвердження понесених ним витрат на правничу допомогу надано інші належні та допустимі докази. Варто також зауважити, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено, чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного суду, зокрема, постановами Верховного Суду від 23 грудня 2021 року у справі №923/560/17, від 10 листопада 2021 у справі № 329/766/18, від 01 вересня 2021 у справі №178/1522/18. З урахуванням викладеного та враховуючи, що понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу підтверджені належними, достатніми та допустимими доказами, не співмірність витрат такої допомоги іншою стороною не доведено, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення заяви представника [PERSON] , адвокатом Заліпаєвою В.А. та стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу, понесені під час розгляду справи в суді першої інстанції у розмірі 5000,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved