Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

Від імені та в інтересах [PERSON] до Пересипського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, звернулась адвокат Богданова Юлія Володимирівна. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що 12.01.2016 року між сторонами у справі було зареєстровано шлюб, актовий запис № 5. В період перебування у шлюбі у подружжя народилась дитина [PERSON] , [INFO] . Представник зазначила, що протягом останнього часу між подружжям виникли непорозуміння, наявність різних поглядів на життя та сімейні обов`язки призвело до припинення шлюбних відносин. З урахуванням викладеного представник позивача просить: розірвати шлюб укладений між сторонами 12.01.2016 року, актовий запис №5. Після надходження та реєстрації зазначеного позову, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до вимог ст.ст. 14, 33 ЦПК України. Ухвалою Пересипського районного суду м. Одеси від 04 грудня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам надіслано копію ухвали суду, відповідачу роз`яснено про право на подання відзиву на позовну заяву. На адресу суду 15.12.2025 року та 09.01.2026 року (вх. №105) надійшов відзив на позовну заяву за підписом відповідача. Згідно поданого відзиву відповідач зазначив, що позов про розірвання шлюбу визнає, спору щодо проживання дитини не має, та просить розгляд справи провести за його відсутності (а.с.29-30; 36-37). В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, на адресу суду 10.02.2026 року (вх. №6388) за підписом представника позивача адвоката Богданової Ю.В. надійшла заява щодо можливості розгляду справи у відсутність представника позивача та позивача. Відповідно до якої адвокат зазначила, що позов підтримує (а.с.39). Відповідач не з`явився, разом з цим, судом встановлено, що відзив на позовну заяву за своїм змістом є заявою про визнання позову. Таким чином, судом встановлено, що сторони про час та місце слухання справи повідомлені, представник позивача звернулась з заявою про слухання справи за відсутності позивача, відповідач надав відзив, який є за своєю суттю заявою про визнання позову, а відтак підстав для відкладення слухання справи судом не встановлено. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані позивачем письмові докази в їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню враховуючи таке. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 12 січня 2016 року, Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 5. Після державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Свідоцтво про шлюб видане 12.01.2016 року, серія [NUMBER] (а.с.6). Згідно копії свідоцтва про народження, встановлено, що сторони у справі є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.14). Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Як передбачено ст. 12 Європейської Конвенції по правам людини, чоловіки та жінки, які досягли шлюбного віку, мають право вступати в шлюб і створювати сім`ю у відповідності з національним законодавством, яке регулює здійснення цього права. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права та обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Нормами Сімейного Кодексу України передбачена добровільність шлюбу. Так, згідно ст. 24 СК України - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя і оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова у розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. З урахуванням того, що представник позивача підтримала позовні вимоги, а відповідач надав відзив, який є визнанням позову, за таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача та відповідача, а тому шлюб підлягає розірванню. Спорів з приводу розподілу спільного майна подружжя, під час розгляду справи заявлено не було. В силу положення ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі: 1 211,20 гривень.

Outcome: approved