Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ «ПУМБ» заборгованість за кредитними договорами в загальному розмірі 35 359,72 грн. та покласти судові витрати по сплаті судового збору на відповідача. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 10.05.2019 між АТ «ПУМБ» та [PERSON] укладено кредитний договір №2001308377001, за яким Позичальнику видано кредит у сумі 7 000,00 грн., 14.07.2020 між АТ «ПУМБ» та [PERSON] укладено кредитний договір 1001631877601, за яким Позичальнику видано кредит у сумі 32 125,19 грн. Свої зобов`язання АТ «ПУМБ» виконало в повному обсязі та надало відповідачу кредитні кошти відповідно до умов кредитних договорів. Відповідач всупереч вимогам вказаного договору та цивільного законодавства, не повернув своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що підтверджується розрахунком заборгованості. У зв`язку з невиконанням умов кредитних договорів, станом на 03.06.2025 у відповідача утворилась заборгованість перед АТ «ПУМБ»: за кредитним договором від 10.05.2019 № 2001308377001 - 6672.97 (шість тисяч шістсот сімдесят дві гривні 97 копійок) грн., з яких: 4602.92 грн. заборгованість за кредитом; 2070.05 грн. заборгованість процентами; 0 грн. заборгованість за комісією; за кредитним договором від 14.07.2020 № 1001631877601- 28686.75 (двадцять вісім тисяч шістсот вісімдесят шість гривень 75 копійок) грн., з яких: 16808.35 грн. заборгованість за кредитом; 4.28 грн. заборгованість процентами; 11874.12 грн. заборгованість за комісією. Загальна сума заборгованості по вищевказаними кредитними договорами станом на 03.06.2025 склала 35 359,72 грн. Ухвалою Холодногірського районного суду м. Харкова від 07 листопада 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Копію цієї ухвали, позовної заяви та доданих до неї документів надіслано відповідачу рекомендованим повідомленням за його останнім відомим зареєстрованим місцем проживання, але відправлення повернуто до суду не отриманим. Представник позивача в позові просив розглянути справу без участі представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання до суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать матеріали справи. Відзиву на позовну заяву не надав. Відповідно до постанови КЦС ВС від 01.12.2023 № 591/4832/22 (61-10261св23) -довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку з «відсутністю за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. В постанові Верховного Суду від 29 січня 2025 року у справі № 752/5046/22 вказано, що: «Аргументи заявника про те, що суд не повідомив його про розгляд справи, є необґрунтованими, оскільки кореспонденція, а саме судова повістка-повідомлення про розгляд справи була повернена до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». З огляду на те що кореспонденція, яка була повернена до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», то відповідно до пункту 3 частини восьмої статті 128 ЦПК України він є таким, що її отримав». Аналогічна правова позиція викладена 05 лютого 2025 року Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 128/240/20, провадження № 61-10183св24 (ЄДРСРУ № 125005548) та 24 березня 2025 року Верховним Судом у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 706/208/15-ц, провадження № 61-11296св23 (ЄДРСРУ № 126088362). Відповідно до частини четвертої статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Суд вважає, що підстав для відкладення розгляду справи немає, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення рішення, адже основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі письмових доказів, та за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що не суперечить положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи із такого. Відповідно до вимог ч. 1ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 10.05.2019 між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] укладено Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 2001308377001, згідно з умовами якого остання отримала кредитні кошти у розмірі 3000,00 грн., шляхом підписання останнім заяви № 2001881638301 про приєднання до цього договору. Відповідно до умов заяви, [PERSON] просила Банк відкрити їй картковий рахунок у гривні та встановити їй кредитний ліміт у розмірі 3000,00 грн. Між іншим, строк кредитного ліміту встановлено 12 місяців з дня надання Кредитного ліміту. Розрахунковий день 30 число місяця. Платіжна дата ЗО число місяця. Строк дії Кредитного ліміту, процентна ставка за користування Кредитним лімітом, розмір Мінімального платежу та інші умови надання та обслуговування Кредитної картки встановлюються відповідно до умов ДКБО в залежності від типу Кредитної картки. Підписанням Заяви позичальник підтвердила, що нею отримана у непошкодженому стані платіжна картка і ПІН, а також що з правилами користування платіжною карткою ознайомлений(а) та зобов`язується їх дотримуватись. Реальна річна процентна ставка складає 47,88 %. В подальшому розмір кредитного ліміту було неодноразово збільшено, останній раз 03.03.2022 до 7 000грн. 14.07.2020 між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] укладено Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 1001631877601, згідно з умовами якого остання отримала кредитні кошти у розмірі 32 125,19 грн., шляхом підписання останнім заяви № 1001631877601 про приєднання до цього договору. Відповідно до умов заяви, [PERSON] просила Банк надати йому споживчий кредит у розмірі 32 125,19 грн. Між іншим, строк кредитного ліміту встановлено 48 місяців з дня надання Кредитного ліміту. Розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості складає 1,99%. Розмір процентної ставки складає 0,01% річних. Відповідно до заяви № 2001308377001 від 10.05.2019, Клієнт, підписання її беззаперечно підтверджує, що надає, крім викладених в ДКБО, наступні підтвердження та запевнення, що ця заява має новаційний характер і в результаті приєднання до ДКБО дія договорів на відкриття та обслуговування карткових рахунків, договорів карткового рахунку, які раніше були укладені між нею та Банком, припиняються на підставі ст. 604 Цивільного кодексу України, ознайомлений(а) з ДКБО, тарифами Банку та цілком згодний/згодна. Всі умови ДКБО клієнту зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення, отримав від Банку повідомлення про володільця персональних даних, склад та зміст зібраних персональних даних та іншу інформацію згідно Закону України «Про захист персональних даних». Позичальнику відомо, що укладання Договору страхування зі Страховиком не с обов`язковою умовою отримання кредиту в банку, таку послугу було обрано ним за власною ініціативою з числа послуг, що пропонуються Банком, і відносини за Договором страхування, після його укладення, виникають виключно між Страхувальником та Страховиком. Відповідно до заяви № 1001631877601 від 14.07.2020, Клієнт, підписанням цієї заяви беззаперечно підтверджує, що Підписанням цієї Заяви позичальник надав, крім викладених в ДКБО наступні підтвердження та запевнення, що ця Заява має новаційний характер і в результаті приєднання до ДКБО дія Договорів на відкриття та обслуговування карткових рахунків. Договорів карткового рахунку, які раніше були укладені між позичальником та Банком припиняються на підставі ст. 604 Цивільного кодексу України, ознайомлений(а) з ДКБО. Тарифами Банку та цілком згодний/згодна; Всі умови ДКБО йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Отримав від Банку повідомлення про володільця персональних даних, склад та зміст зібраних персональних даних, права суб`єкта персональних даних та іншу інформацію згідно Закону України «Про захист персональних даних»: йому відомо, що укладання Договору страхування зі Страховиком не є обов`язковою умовою отримання кредиту в Банку, таку послугу було обрано мною за власною ініціативою з числа послуг, що пропонуються Банком, і відносини за Договором страхування, після його укладення, виникають виключно між Страхувальником та Страховиком. До підписання Заяви отримав(ла) в письмовій формі інформацію згідно до частини 2 статті 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», у тому числі шляхом надання доступу до такої інформації на Сайті Банку. В дату підписання цієї Заяви, мені надано ДКБО (як публічну частину договору) шляхом розміщення на Сайті Банку, зокрема у розділі «Підтримка» за посиланням «Завантажте документи». Відповідно до заяв № 2001308377001 від 10.05.2019, № 1001631877601 від 14.07.2020 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, з умовами яких погодився відповідач, про що свідчить наявність його власноручного підпису в них, визначено базову відсоткову ставку, розмір щомісячних платежів, розмір комісії тощо. Позичальник погодився, що заява разом із Договором про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, Паспортом споживчого кредиту складають договір кредитування, підтвердив, що ознайомився із зазначеними документами, до яких не має заперечень. Пунктом 2.2.5 Розділу І Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (у редакції, що діє з 06.04.2018 р. та з 12.06.2019 р.), передбачено, що підписанням Заяви на приєднання до Договору, Клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення Договору Клієнт ознайомився з повним текстом Договору (в тому числі Тарифами), повністю зрозумів його зміст та погоджується зі всіма умовами Договору. Відповідно до п. 5.1.4. Розділу І Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення ДКБО фізичних осіб, клієнт зобов`язаний своєчасно та повністю відшкодовувати Банку сплачені ним кошти. Згідно із п. 5.1.7. Розділу І Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення ДКБО фізичних осіб, клієнт зобов`язаний сплачувати Заборгованість по Договору, проценти за користування кредитними коштами, оплачувати комісії та неустойку, а також виконувати зобов`язання з повернення кредиту, в тому числі простроченої заборгованості, на умовах, в строки та в розмірі, що передбачені цим Договором. Як вбачається з матеріалів справи АТ «ПУМБ» свої зобов`язання перед відповідачем виконав та надав кредитні грошові кошти, що підтверджується платіжною інструкцією № TR.43059055.61360.23735 від 14.07.2020 та виписками з особових рахунків. 05.06.2025 Акціонерне товариство «ПУМБ» направило на адресу [PERSON] письмову вимогу (повідомлення) про необхідність погашення заборгованості за кредитними договорами №№ 2001308377001 від 10.05.2019, № 1001631877601 від 14.07.2020 у загальному розмірі 35 359,72 грн. Зі змісту Заяви № 1001631877601 від 14.07.2020 1001951192102 вбачається, що сторонами досягнуто згоди про розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 1,99% та процентної ставки в розмірі 0,01 % на рік. Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. З наданих позивачем розрахунків заборгованості вбачається, що станом на 03.06.2025 заборгованість відповідача перед банком становить 35 359,72 грн., з яких: - за кредитним договором від 10.05.2019 № 2001308377001 - 6672.97 (шість тисяч шістсот сімдесят дві гривні 97 копійок) грн., з яких: 4602.92 грн. заборгованість за кредитом; 2070.05 грн. заборгованість процентами; 0 грн. заборгованість за комісією; - за кредитним договором від 14.07.2020 № 1001631877601- 28686.75 (двадцять вісім тисяч шістсот вісімдесят шість гривень 75 копійок) грн., з яких: 16808.35 грн. заборгованість за кредитом; 4.28 грн. заборгованість процентами; 11874.12 грн. заборгованість за комісією. Відповідно до ст. ст.526,1054 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу; за кредитним договором позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно за ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. За приписами ст.ст.549, 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (штрафу, пені). Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Щодо дотримання позивачем строків позовної давності суд виходить з наступного. Цивільним кодексом України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.ст. 256, 257 ЦК України). Статтею 264 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. 11.03.2020 постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11.03.2020 №211 впроваджено дію карантину на території України. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 Цивільного Кодексу України були продовжені на строк дії такого карантину (п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦКУ). 24.02.2022 Законом України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено режим воєнного стану. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії (п.19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України). У цей же строк позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 ЦК України, а також від сплати неустойки (штрафи, пені) нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, які підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). 30.06.2023 завершено дію карантину (Постанова КМУ №651 від 27.06.2023). Однак строки стягнення заборгованості по кредитах, які настали в період з 11.03.2020 продовжуються до закінчення дії воєнного стану в Україні та тридцятиденний строк після його припинення або скасування. Оскільки кредитний договір від 10.05.2019 № 2001308377001 укладено між сторонами процесу 10.05.2019, а платежі Відповідач здійснював до 16.05.2023, що відображено в розрахунку заборгованості та виписках по рахунку, відповідно строки позовної давності в даному випадку повністю дотримано. Суду не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, що відповідає положенням ст. 617 ЦК України. На даний час Відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором, що є порушенням законних прав ті інтересів АТ «ПУМБ», а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Враховуючи вищевикладене те, що відповідач в добровільному порядку не виконує взяті на себе зобов`язання за кредитними договорами, на даний час заборгованість не погашена, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача заборгованості перед банком, що становить 35 359,72 грн., з яких: за кредитним договором від 10.05.2019 № 2001308377001 - 6672.97 (шість тисяч шістсот сімдесят дві гривні 97 копійок) грн., з яких: 4602.92 грн. заборгованість за кредитом; 2070.05 грн. заборгованість процентами; 0 грн. заборгованість за комісією; - за кредитним договором від 14.07.2020 № 1001631877601- 28686.75 (двадцять вісім тисяч шістсот вісімдесят шість гривень 75 копійок) грн., з яких: 16808.35 грн. заборгованість за кредитом; 4.28 грн. заборгованість процентами; 11874.12 грн. заборгованість за комісією. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved