Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

Представник ТОВ «Бізнес позика» звернувся до суду з названим позовом, посилаючись на те, що 01.11.2024 року між сторонами укладено договір №514788-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний в порядку, визначеному ЗУ «Про електронну комерцію». За умовами даного договору, відповідач отримав від позивача кредит у розмірі 8000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку № [NUMBER] , строк кредиту 24 тижні, термін дії договору до 18.04.2025 року, процентна ставка фіксована: 1% в день, комісія за надання кредиту: 1600,00 грн., орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 19657,94 грн., орієнтовна реальна річна процентна ставка 6669,21%, цілі кредиту: для придбання товарів для задоволення потреб. Зазначає, що позивач свої зобов`язання перед відповідачем виконав у повному обсязі, однак [PERSON] свої не виконав, таким чином станом на 22.06.2025 року у останнього наявна заборгованість у розмірі 27 120,00 грн. що складається з суми прострочених платежів за тілом кредиту 8 000,00 грн, по відсотках 13520,00 грн., за штрафами - 4000,00, за комісією 1600,00 грн. яку представник позивача просить стягнути з відповідача та судові витрати у розмірі 2422,40 грн. Ухвалою Свалявського районного суду Закарпатської області від 24.07.2025 року клопотання позивача задоволено,у АТ КБ «ГЛОБУС" витребувано, наступні письмові докази: рішення структурного підрозділу або посадової особи банку, чи у вигляді іншого письмового доказу, який би підтверджував або спростовував факт випуски банківської картки № [NUMBER] (та відкриття під неї відповідного банківського рахунку) на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ); виписка про рух коштів по рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської картки № [NUMBER] за період з 01.11.2024 року (дата видачі кредиту) по 18.04.2025 року (дата закінчення терміну кредитування). (а.с.150-151). В судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача в позові просив проводити розгляд справи у його відсутності, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.16). Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча був своєчасно та належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідно до ст. 128 ЦПК України (а.с.183,185). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд встановив наступне. Судом встановлено, що між ТОВ «Бізнес позика» та [PERSON] укладено кредитний договір №514788-КС-001 від 01.11.2024 року, згідно умов якого останній отримав кредит у розмірі 8000,00 грн, на картковий рахунок № [NUMBER] , строк дії договору до 18.04.2025 року, процентна ставка (фіксована) 1% в день, комісія за надання кредиту 1600 грн., загальний розмір наданого кредиту 8000 грн., орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 19657,94 грн., орієнтовна реальна річна процентна ставка 6669,21%, цілі кредиту: для придбання товарів для задоволення потреб (а.с.25-30,31-50). Згідно розрахунку заборгованості за вказаним кредитним договором та довідки про стан заборгованості, у відповідача станом на 23.06.2025 року наявна заборгованість у розмірі 27 120,00 грн. що складається з суми прострочених платежів за тілом кредиту 8 000,00 грн, по відсотках 13520,00 грн., за штрафами - 4000,00, за окмісією 1600,00 грн. (а.с.20-24). Відповідно до повідомлення наданого АТ КБ «ГЛОБУС» на виконання ухвали Свалявського районного суду Закарпатської області від 24.07.2025 року у даній справі,банк повідомляє, що 02.08.2024 року [PERSON] у АТ «КБ «ГЛОБУС» відкрито рахунок [NUMBER] (картковий рахунок № [NUMBER] ). З виписки по вищевказаному рахунку вбачається надходження грошових коштів 01.11.2024 року в сумі 8000,00 грн, призначення платежу "зарахування переказу".(а.с.154-170). Предметом судового розгляду є стягнення заборгованості за договором, укладеним в електронній формі. Порядок укладення договорів в електронній формі регламентується ЗУ «Про споживче кредитування» та ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Уклавши даний договір на умовах, викладених у ньому, відповідач тим самим засвідчив свою згоду та взяв на себе зобов`язання виконувати умови, які були в ньому закріплені. Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 3 ЗУ «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Отримані за кредитним договором кошти у відповідності до ст. 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути банку та сплатити відсотки. Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За правилами ст. 610, 615 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно ст. 625, 629 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. За таких обставин позов є обгрунтованим.

Outcome: approved