Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

Представник товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (далі-ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС») звернулася до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним Договором №101718567 від 05.10.2021 року та Договором №525350 від 24.02.2021 року у розмірі 42 628,88 грн., судовий збір у розмірі 2422,40 та витрати на правову допомогу у розмірі 16 000 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 05.10.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено договір №101718567. Згідно п.1.1. Договору Кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк 30 днів, надати позичальнику грошові кошти у сумі 3000,00 грн., а позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом. Відповідно до п.1.5.2. Договору проценти за користування кредитом: 1125.0 грн., які нараховуються за ставкою 1.25% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно п.1.6. Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.0% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Умовами Кредитного договору передбачена видача кредитних коштів позичальнику безготівково, а саме шляхом переказу коштів на картковий рахунок. 24.02.2021 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено Договір №525350, за умовами якого, позичальнику надано кредит у розмірі 31 125,00 грн., строком на 365 днів, з кінцевим терміном повернення 24.02.2022 року. Нарахування процентів за договором здійснюється в межах строку надання кредиту, визначеного цим кредитним договором, на залишок заборгованості за кредитом, що вказаний в графіку платежі. Правилами надання коштів у позику, передбачено що Договір кредиту укладається в електронній формі та є електронним договором, підписання якого відбувається позичальником за допомогою Електронного підпису одноразовим ідентифікатором. 17.01.2022 року було укладено договір №17-01/2022-54 відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитним договорами до позичальників, в тому числі за договором №101718567. 10.01.2023 року було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №101718567 28.08.2025 року було укладено договір №28-08/25 відповідно до якого ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №101718567. Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до [PERSON] за договором №101718567. 31.01.2025 року було укладено договір №31012025 відповідно до якого ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №525350. Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до [PERSON] за договором №525350. Загальний розмір заборгованості [PERSON] за вищевказаними Договорами станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 42628,88 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 21604,14 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 20694,74 грн., заборгованість за комісіями - 330,00 грн. У зв`язку з викладеним, представник позивача звернулася до суду з вказаним позовом. Відповідач [PERSON] надала заперечення на позов, в яких зазначила, що позовні вимоги визнає частково, а саме в частині основного боргу. Не погоджується із нарахуванням штрафних санкцій та інших додаткових платежів. Подані заперечення обґрунтувала тим, що має мінімальний рівень доходу, а також перебуває у складному матеріальному становищі у зв`язку з наявністю додаткових боргових зобов`язань. Стягнення штрафних санкцій у великому розмірі призведе до погіршення фінансового навантаження та порушення принципу справедливості і розумності. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, в прохальній частині позову просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явилася, у поданих запереченнях на позов просила справу розглянути за її відсутності. Судом, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 05.10.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №101718567, який підписаний останньою електронним підписом одноразовим ідентифікатором R71273. 05.10.2021 року [PERSON] була ознайомлена з графіком платежів за договором споживчого кредиту та з паспортом споживчого кредиту №101718567, відповідно до якого сума кредиту 3 000 грн., строк: 30 днів, процентна ставка 1,25 % за кожен день користування, стандартна ставка: 5%. ТОВ «МІЛОАН» свої зобов`язання за договором виконало належним чином, що підтверджується квитанцією, відповідно до якої, грошові кошти у сумі 3000 грн. були зараховані на картку № [NUMBER] , призначення платежу: кошти згідно договору №101718567. Відповідно до розрахунку за кредитним договором №101718567, заборгованість [PERSON] перед ТОВ «МІЛОАН» станом на 01.03.2022 року становить 13 455,00 грн. 17.01.2022 року було укладено Договір факторингу №17-01/2022-54 відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитним договорами до позичальників, в тому числі за договором №101718567. Відповідно до розрахунку за кредитним договором №101718567, заборгованість [PERSON] перед ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» станом на 10.01.2023 року становить 19 155,00 грн. 10.01.2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» було укладено Договір факторингу №10-01/2023, відповідно до якого, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло право грошової вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором №101718567. Відповідно до розрахунку за кредитним договором №101718567, заборгованість [PERSON] перед ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» станом на 28.08.2025 року становить 19 155,00 грн. 28.08.2025 року між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» було укладено Договір №28-08/2025 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги. Відповідно до розрахунку за кредитним договором №101718567, заборгованість [PERSON] перед ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» станом на 09.09.2025 року становить 19 155,00 грн. 24.02.2021 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено Договір №525350, який підписаний останньою електронним підписом одноразовим ідентифікатором Н841. 24.02.2021 року [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором Н841 підписала заявку кредитного договору №525350. 24.02.2021 року [PERSON] була ознайомлена з графіком платежів за договором споживчого кредиту та з паспортом споживчого кредиту №525350, відповідно до якого сума кредиту 31 250 грн., строк: 365 днів. 24.02.2021 року був здійснений платіж у розмірі 25 000 грн. на картку 414943*66, номер транзакції в системі iPay.ua - 81251790, призначення платежу: зарахування 25 000 грн. на карту [NUMBER] , що підтверджується листом ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» вих. №2646_250205163811 від 05.02.2025 року. Згідно із розрахунком заборгованості за договором кредиту №525350, станом на 05.03.2025 року заборгованість [PERSON] перед ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» становить 23 473,88 грн. 31.01.2025 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» було укладено договір надання послуг з факторингу №31012025, відповідно до умов якого, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» набуло право грошової вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором №525350., що також підтверджується актом прийому-передачі Реєстру боржників, актом прийому-передачі інформації щодо боржників в електронному вигляді. Загальна сума заборгованості [PERSON] за Кредитним договором №525350 становить 23 473,88 грн. відповідно до витягу реєстру боржників до договору надання послуги з факторингу №31012025 від 31.01.2025 року. Згідно із розрахунком заборгованості за договором кредиту №525350, станом на 09.09.2025 року заборгованість [PERSON] перед ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» становить 23 473,88 грн. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. (ч.1, ч.3 ст. 509 ЦК України). У п.5 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною 1 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Відповідно до ч.6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства (ч.7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті (ч.8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Аналізуючи вищевказані положення вбачається, що кредитний договір №12.05.2024-100002269 від 12.05.2024 року було укладено в електронному вигляді через інформаційно-телекомунікаційну систему позивача за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем), визначеним Законом України «Про електронну комерцію». Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч.1 ст. 1055 ЦК України). Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч.ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «МІЛОАН» (правонаступником є ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС») свої зобов`язання за кредитним договором №101718567 від 05.10.2021 рокувиконало у повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених зазначеним договором та ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» (правонаступником є ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС») свої зобов`язання за кредитним договором №525350 від 24.02.2021 року виконало у повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених зазначеним договором. В порушення вимог Закону, [PERSON] в односторонньому порядку відмовилася від виконання договірних зобов`язань, в установлені строки заборговані суми не повернула. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Надані позивачем докази, Суд визнає належними і допустимими, а також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості. В свою чергу, [PERSON] не надала в судове засідання доказів, які б підтверджували належне виконання нею зобов`язань, які б спростовували суму заборгованості перед позивачем та позовні вимоги взагалі. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, права позивача порушені, оскільки відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання та підлягають судовому захисту шляхом стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» заборгованості у розмірі 42 628,88 грн. У поданих запереченнях на позов [PERSON] зазначила, що відмовляється сплачувати штрафні санкції, пені та інші додаткові платежі, проте суд не вбачає підстав для відмови у задоволенні позову в цій частині, оскільки відповідач ознайомилася з умовами договору щодо сплати відсотків, комісії та неустойки та погодила їх, підписавши кредитні договори. Відповідач була вільною в укладанні зазначеного кредитного договору та обізнана з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, комісією та неустойкою. При цьому, слід зазначити, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, що узгоджується з ч.1 ст. 625 ЦК України. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з наданої платіжної інструкції від 26.09.2025 року, за подання даного позову до суду, позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн., а тому, у зв`язку з повним задоволенням позовних вимог, на підставі ст. 141 ЦПК України, вказані судові витрати підлягають стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС». Відповідно до п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Верховний Суд у постанові від 09.06.2020 року по справі №466/9758/16-ц зазначив, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.04.2020 року у справі №199/3939/18-ц). На підтвердження понесених витрат на правову допомогу представником позивача надано суду: - договір про надання правової допомоги №02-07/2024 від 02.07.2024 року, укладений між ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» та Адвокатським об`єднання «ЛІГАЛ АССІСТАНС»; - заяву на надання юридичної допомоги №1240 від 01.08.2025 року; витяг з Акту №17 про надання юридичної допомоги від 31.08.2025 року, відповідно до якого, вартість наданих адвокатських послуг в рамках даної справи становить 16 000 грн; - тарифи на послуги. Проте, представником позивача не надано до суду платіжне доручення з відміткою банку, касовий чек або інший документ, що підтверджує здійснення оплати послуг адвоката в рамках цієї справи на суму 16 000 грн. Таким чином, оскільки судові витрати на правову допомогу у розмірі 16 000 грн. не підтверджені належними та допустимими доказами, тому позовні вимоги ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» в частині стягнення з [PERSON] витрат на правову допомогу у розмірі 16 000 грн. задоволенню не підлягають.

Outcome: approved