Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт приналежності їй свідоцтва про право власності на житло, виданого органом приватизації при Тарутинській селищній раді Одеської області 13.06.1993 року та внесеного у реєстрову книгу за № 175, яким посвідчено право власності на квартиру [ADDRESS] громадянки [PERSON] та членів її сім`ї: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] із зазначенням ініціалів вказаних осіб замість їх повних імен та по-батькові. У липні 2025 року заявниця звернулась до Бессарабської селищної ради Болградського району Одеської області з проханням провести державну реєстрацію права власності на підставі вказаного свідоцтва. Проте листом від 29.07.2025 року № 164/01-10 секретар органу місцевого самоврядування відмовила у проведені реєстрації, оскільки в поданих документах відсутні повні відомості щодо співвласників квартири, а саме ім`я та по-батькові. За таких обставин в силу ч.2 та п.1 ч.3 ст.10 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор дійшов висновку про неможливість встановлення відповідності заявленого права поданим документам. Внаслідок неправильного оформлення свідоцтва про право власності заявниця позбавлена можливості у встановленому законом порядку здійснити державну реєстрацію права власності на квартиру, тому звернулась до суду із заявою про встановлення юридичного факту, щодо належності їй та членам її сім`ї свідоцтва про право власності на квартиру. В судове засідання заявниця [PERSON] не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просить заяву про встановлення юридичного факту задовольнити. Заінтересована особа Бессарабська селищна рада Болградського району Одеської області надіслала до суду лист, у якому просить слухати справу без участі її представника, проти заявлених [PERSON] вимог не заперечує. Заінтересовані особи: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд справи без їх участі, проти заявлених [PERSON] вимог не заперечують. Оскільки учасники в судове засідання не з`явились, відповідно до норм ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши подані заявником документи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, оцінивши докази, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності з п. 6 ч. 1 ст.315 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Правовстановлюючий документ, належність якого просить встановити заявниця, видався у процедурі приватизації житла. 22 липня 1992 року набув чинності Закон України від 19 червня 1992 року № 2482-XII «Про приватизацію житлового фонду», який визначив правову основу приватизації житла, організацію та порядок її проведення. Згідно з ч.2 ст. 8 Закону (у редакції чинній у 1993 році, далі Закон № 2482-XII) проведення приватизації передбачало передачу займаних квартир (будинків) державного житлового фонду у спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають в даній квартирі (будинку), в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку). Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснювалась на підставі рішень відповідних органів приватизації та оформлювалась свідоцтвом про право власності на квартиру (будинок), яке підлягала реєстрації в органах приватизації і не потребувало нотаріального посвідчення. (ч.3, 5 ст. 8 Закону № 2482-XII). Судом встановлено, що 26 січня 1984 року заявниці [PERSON] виданий ордер №521 на сім`ю з трьох осіб ( [PERSON] - наймач квартири, [PERSON] (чоловік), [PERSON] (дочка) на зайняття 2-х кімнат загальною площею 29.7 кв.м. в квартирі [ADDRESS] буд [ADDRESS] на підставі рішення Тарутинського виконкому народних депутатів м. Тарутино від 20 січня 1984 року № 27 (а.с. 12). Відповідно до відомостей домової книги прописки громадян, що проживають буд. [ADDRESS] за період з 1984 по 2010 роки в кв. [ADDRESS] були зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 13-14). 13 червня 1993 року Тарутинським агентством по приватизації житла на підставі розпорядження органу приватизації від 02.06.1993 року № 175 заявниці, як уповноваженому власнику квартири, з членами її сім`ї, котра складалась з чотирьох осіб (заявниця, її чоловік, доньки [PERSON] , 1981 р.н. та [PERSON] , 1986 р.н.) видано свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 45,3 кв.м. Свідоцтво зареєстровано в реєстровій книзі за №175 (а.с. 8). У свідоцтві про право власності на житло від 13.06.1993 року ім`я, по батькові членів сім`ї заявниці внесені ініціалами, що стало, згідно з листом Бессарабської селищної ради Болградського району Одеської області від 29.07.2025 року №1645/01-10 (а.с. 11), причиною відмови [PERSON] у проведенні на підставі цього правовстановлюючого документу державної реєстрації права власності на квартиру (а.с. 11). Станом на час розгляду справи заявниця [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.18); доньки [PERSON] після укладення шлюбу змінили прізвища: дочка [PERSON] , [INFO] змінила прізвище на [PERSON] , [PERSON] , 1986 р.н. - на « [PERSON] », що підтверджено свідоцтвами про народження та про укладення шлюбу, копіями паспортів (а.с. 20-21). На теперішній час назву вулиці «50 років Жовтня» змінено на « [PERSON] », що підтверджується листом ДП «Національні інформаційні системи» Одеська філія Міністерства юстиції України від 12.04.2016 №1656/03-04/25/16 (а.с. 15). Виданою адміністратором відділу організації надання адміністративних послуг Бессарабської селищної ради довідкою з відомостями про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 30.07.2025 за №501/15-22 підтверджено, що за адресою: [ADDRESS] на теперішній час зареєстровані: заявниця, її колишній чоловік та їх онук [PERSON] (2003 року народження) (а.с. 9). В матеріалах справи також містяться письмові пояснення односельців та сусідів родини [PERSON] та [PERSON] , у яких вони підтверджують факт проживання сім`ї [PERSON] в квартирі за вказаною адресою та її приватизацію (а.с.27, 30). Наведені докази у їх сукупності дають підстави суду дійти висновку, що свідоцтво про право власності на житло від 13.06.1993 року оформлювалось на [PERSON] та членів її сім`ї [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Встановлення факту належності правовстановлюючого документа має юридичне значення для здійснення заявницею та членами її сім`ї державної реєстрації права власності на квартиру. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. Відповідно до вимог частини 7 статті 294 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом цієї справи, не відшкодовуються.

Outcome: approved