Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

25.12.2025 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до Сновської територіальної громади в особі Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач є головою домоволодіння житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , у якому вона зареєстрована та постійно проживає з 29.10.1979 р. З метою державної реєстрації права власності на зазначене нерухоме майно 10.12.2025 р. позивач звернулася до державного реєстратора прав на нерухомість Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області із заявою про державну реєстрацію права власності. Рішенням державного реєстратора від 15.12.2025 р. № 82389013 у проведенні реєстраційних дій було відмовлено з підстав подання документів, що не дають змоги встановити набуття права власності відповідно до ст. 331 Цивільного кодексу України та абз. 1 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 р. за № 1952- ІV. Справу передано головуючому судді 25.12.2025 р. Ухвалою Сновського районного суд Чернігівської області від 29.12.2025 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Проведення підготовчого судового засідання призначено на 23.01.2026 р. 06.01.2026 р. від Сновської територіальної громади в особі Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області надійшла заява про розгляд справи без участі її представника, зареєстрована за вх. № 84, у якій зазначено, що стосовно задоволення позовних вимог заперечення відсутні. 23.01.2026 р. справу знято з розгляду у зв`язку з перебуванням судді у відпустці. Позивач та відповідач у судове засідання не з`явилися. Повідомлені про день, час та місце розгляду справи належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступного. Відповідно до витягу з погосподарської книги, виданого Гірським старостинським округом Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області 30.05.2025 р. за № 164, згідно записів номера об`єкта погосподарського обліку № 0148 - 1 погосподарської книги № 2 за 2021-2025 роки станом на 05.08.1992 р., житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою. [ADDRESS] рік забудови будинку у погосподарській книзі відсутній, головою домогосподарства являється [PERSON] , [INFO] (а. с. 13). Відповідно до інформаційної довідки ТОВ «ТК Чернігівського обласного БТІ» № 251 від 21.07.2025 р., станом на 31.12.2012 р. в с. Гірськ, Корюківському (раніше Сновському, Щорському) районі Чернігівської області комунальним підприємством «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації»» Чернігівської обласної ради право власності на житловий будинок [ADDRESS] не зареєстровано (а. с. 14). Надаючи правову оцінку обставинам справи суд звертає увагу на таке. Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. При обставинах, коли у позивача відсутні інші способи захисту цивільних прав та інтересів, чим може бути визнання права відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, а визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб тому є всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в наслідок чого визнання відповідачем позову слід прийняти і задовольнити позов. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За таких обставин, з огляду на безумовне визнання відповідачем позову та відсутність у матеріалах справи суперечностей та протиріч, а також невстановлення судом осіб, права, свободи чи інтереси яких можуть бути порушені визнанням позову, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Частиною першою статті 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов у повному обсязі, 50 % судового збору слід повернути позивачу з державного бюджету. Згідно ч. 4 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Outcome: approved