Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

29 січня 2026 року до суду надійшла заява [PERSON] про видачу обмежувального припису, яку заявниця обґрунтовує тим, що вона та її неповнолітня дитина [PERSON] потерпає від насильства зі сторони свого сина [PERSON] з початку 2025 року. Поведінка її сина негативно впливає на її здоров`я та здоров`я її доньки, оскільки під час вчинення домашнього насильства відносно них умисно пошкоджував меблі, вибивав вікна, ламав побутову техніку, погрожував їм вбити та скалічити їхнього собаку, підпалити будинок. Зазначила, що вона неодноразово зверталась за захистом до правоохоронних органів, [PERSON] виносились офіційні попередження про недопустимість вчинення домашнього насильства, також складались адміністративні протоколи за вчинення домашнього насильства. Просить застосувати щодо [PERSON] обмежувальний припис, а саме: - заборонити контактувати особисто чи через третіх осіб, вести телефонні переговори, з постраждалою особою [PERSON] , строком на 6 (шість) місяців; - заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб, спілкуватися з нею, строком на 6 (шість) місяців. Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області від 30 січня 2026 року відкрито провадження у справі, судове засідання призначено на 05 лютого 2026 року. До початку судового засідання заявник [PERSON] подала до суду заяву (вх. №873) в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, заявлені вимоги заяви підтримує та просила їх задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явився. Про розгляд справи повідомлений належним чином, що, відповідно до ч.1 ст. 350-5 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 350-1 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана: зокрема, п. 3) 3) батьками та іншими законними представниками дитини, родичами дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачухою або вітчимом дитини, а також органом опіки та піклування в інтересах дитини, яка постраждала від домашнього насильства. Згідно зі ст. 350-3 ЦПК України заінтересованими особами у справах про видачу обмежувального припису є особи, стосовно яких подано заяву про видачу обмежувального припису, а також інші фізичні особи, прав та інтересів яких стосується заява про видачу обмежувального припису, а також органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах їх компетенції. За приписами п.п. 3, 6-8 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти). Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Судом встановлено, що заявниця проживає у житловому будинку [ADDRESS] разом із своєю неповнолітньою дочкою [PERSON] , [INFO] . Заінтересована особа [PERSON] , [INFO] , є її сином. Заявниця та її неповнолітня дочка потерпає від насильства зі сторони сина з початку 2025 року. Поведінка сина негативно впливає на її здоров`я та здоров`я її неповнолітньої дочки, працездатність. Вказує, що неодноразово зверталась за захистом до правоохоронних органів, однак [PERSON] не змінив своєї поведінки, що підтверджується протоколами про адміністративні правопорушення від 06 лютого 2025 року, 07 лютого 2025 та 25 лютого 2025 року. Також йому видавався обмежувальний припис та зареєстровані кримінальні провадження за ст. 126-1 та 390-1 КК України. З наданих суду матеріалів вбачається, що між заявницею, її неповнолітньою дочкою та [PERSON] наявний конфлікт та вкрай напружені стосунки, а саме: між сторонами існують неприязні, конфліктні відносини. Згідно вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Такі докази мають відповідати критеріям достатності, допустимості, належності і достовірності, визначених ст.ст. 77-80 ЦПК України. Нормами ст. 81 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення заяви в повному обсязі, оскільки наявні обґрунтовані ризики вчинення [PERSON] домашнього насильства щодо [PERSON] та її неповнолітньої дочки, а тому є необхідність видачі обмежувального припису шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, зокрема, встановлених ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Відповідно до ч.3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із ч.4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Outcome: approved