Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

ПАТ «Черкасиобленерго», в особі відокремленого структурного підрозділу Черкаські міські енергетичні мережі Акціонерного товариства «Черкасиобленерго», звернулось до суду з позовом, в якому просило стягнути з [PERSON] на користь позивача вартість електричної енергії, недораховану електричну енергію згідно акту порушення №006996 від 16.10.2024р., в розмірі 45 626,68 грн. та витрати з оплати судового збору в розмірі 3028 грн. В обґрунтування позовних вимог в позові зазначено, що відповідачка після відключення за борги самовільно підключила електроустановку (електропроводку) до електричної мережі, без порушення схеми обліку, шляхом зриву пломб оператора системи розподілу, яка була встановлена у кришці приладу обліку, внаслідок чого відбулось несанкціоноване споживання відповідачкою електричної енергії в обсязі, що за методикою розрахунку необлікованого споживання електричної енергії складає 5 813кВТ/год. на загальну суму 45 626,68 грн. Оскільки відповідачка в добровільному порядку не відшкодовує позивачу відповідних збитків, то останній звернувся до суду з даним позовом. Письмовий відзив проти позову від відповідачки на адресу суду не надходив. 26.11.2025р. судом відкрито провадження у справі з визначенням здійснення розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання сторони не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача Махаринець В.І., яка діє на підставі довіреності від 31.12.2025р., надала суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглянути справу без участі представника позивача. Також у заяві вказується, що представник позивача не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила. Судовий виклик направлявся відповідачці за зареєстрованим місцем проживання та за адресою надання послуг. Однак, адресована відповідачці кореспонденція повернулась до суду без вручення через відсутність адресату за зазначеною адресою, що в контексті положень п. 4 ч. 8 ст. 128, ч. 4 ст. 130 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК) суд вважає як повідомлення відповідачки належним чином. Додатково судом вживались заходи з повідомлення відповідачки шляхом розміщення оголошення про виклик в судове засідання на веб-сайті суду. Отже, будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, відповідачка не з`явилася в судове засідання та не повідомила про причини неявки, внаслідок чого на підставі ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України судом прийнято рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини. Відповідачка [PERSON] є споживачем послуг, які, за місцем фактичного проживання відповідачки ( [ADDRESS] ), надає позивач АТ «Черкасиобленерго» на підставі Публічного договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії (о/р №172-013). 11 червня 2017 року набрав чинності Закон України «Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017р. № 2019-VІІІ. Позивач відповідно до цього Закону з 01.01.2019р. здійснює розподіл електричної енергії в межах закріпленої за ним території Черкаської області, виконує функції, має права і обов`язки оператора системи розподілу на підставі отриманої ліцензії на провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії. Облік споживання електричної енергії по квартирі відповідачки здійснюється за особовим рахунком № [NUMBER] (новий номер [NUMBER] ) та обчислюється на підставі показників приладу обліку електричної енергії (лічильник №6995988). 18.04.2024р. у зв`язку із наявністю заборгованості з оплати спожитої електричної енергії представниками позивача було здійснено відключення відповідачки від електричної мережі шляхом відключення від автомата на приладі обліку із опломбуванням приладу обліку пломбою А11429087Л, що підтверджується завданням №2191 від 18.04.2024р. /а.с.16/. На момент опломбування показники лічильника зафіксовані на значенні 004831. 16.10.2024р. працівниками позивача за наслідками контрольного огляду приладів обліку електричної енергії за місцем проживання відповідачки складений акт про порушення №006996, згідно якого встановлено самовільне підключення електроустановки до електричної мережі без порушення схеми обліку, шляхом зриву пломб оператора системи розподілу, яка була встановлена на клемній кришки приладів обліку /а.с. 8-9/. На момент контрольного огляду показники лічильника зафіксовані на значенні 006866. 02.01.2025р. комісія відокремленого структурного підрозділу Черкаські міські енергетичні мережі АТ «Черкасиобленерго» прийняла рішення (протокол №1) за наслідками розгляду акту про порушення №006996 від 16.10.2024р. згідно якого визнала відповідачку причетною до порушення, вказаного в акті, та визначила, що обсяг та вартість необлікованої електричної енергії за період з 18.04.2024р. по 16.10.2024р. складає 5 813 кВт.год. на суму 45 626,68 грн. /а.с. 24, 25/. 10.01.2025р. за вих. №214/24/2025 на адресу відповідачки позивачем направлено копію протоколу №1 засідання комісії з розгляду актів про порушення від 02.01.2025р., розрахунок та рахунок на оплату /а.с. 27/. Крім того, на адресу відповідачки була направлена претензія по акту порушення ПРРЕЕ №006996 від 16.10.2024р. на суму 45 626,68 грн. /а.с. 31, 32-33/. Оскільки відповідачка в добровільному порядку не відшкодовує позивачу вартість розрахованої необлікованої електричної енергії, то позивач звернувся до суду з даним позовом. Таким чином між сторонами існує спір з приводу відшкодування збитків, завданих внаслідок порушення правил роздрібного ринку електричної енергії, який регулюється нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК), Кодексу систем розподілу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, від 14.03.2018 №310, Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, від 14.03.2018 №312 (далі - ПРРЕЕ), та інших нормативно-правових актів. Надаючи оцінку доводам учасників справи та обставинам спірних правовідносин суд виходить з наступного. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Згідно ст. 56, ч. 3 ст. 58, ч. 1 ст. 77 Закону України «Про ринок електричної енергії», договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами. Споживач зобов`язаний, зокрема, сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів. Учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом. У відповідності до пункту 7 Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018р. № 312, договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. За обставинами спірних правовідносин судом встановлено, що відповідачка є фактичним споживачем електричної енергії за місцем свого проживання. Відповідно до ч. 1 ст. 77 Закону України «Про ринок електричної енергії», учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом. Згідно п. 4 ч. 2 ст. 77 Закону України «Про ринок електричної енергії», правопорушенням на ринку електричної енергії є крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку; пошкодження цілісності пломб, повірочного тавра; несанкціоноване втручання в роботу об`єктів електроенергетики, тощо. Відповідно до п. 1.2.1 ПРРЕЕ на роздрібному ринку електричної енергії споживання та використання електричної енергії для потреб електроустановки споживача здійснюється за умови забезпечення розподілу/передачі та продажу (постачання) електричної енергії на підставі договорів про розподіл/передачу, постачання електричної енергії, надання послуг комерційного обліку, які укладаються відповідно до цих Правил, Кодексу системи передачі, Кодексу систем розподілу та Кодексу комерційного обліку. Згідно з п. 1.1.2 ПРРЕЕ, самовільне підключення - несанкціоноване (непогоджене) оператором системи підключення (у тому числі після відключення) електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі, що є підставою для оформлення акта про порушення та визначення обсягу необлікованої електричної енергії внаслідок такого підключення. Відповідно до п.п. 14 п. 5.1.1 ПРРЕЕ оператор системи розподілу має право на відшкодування збитків, які виникли через дії чи бездіяльність споживача, основного споживача, електропостачальника, власника мереж, оператора малої системи розподілу, суміжного оператора системи, постачальника послуг комерційного обліку. Згідно з п.п. 5, 20 п. 5.5.5 ПРРЕЕ, споживач зобов`язаний дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів; не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані оператору системи та/або споживачу (основному споживачу), у разі виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача. Пунктом 8.4.8 ПРРЕЕ передбачено, у разі виявлення у побутового споживача порушень, зазначених у пп. 5 п. 8.4.2 цієї глави - якщо споживач здійснив самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі без порушення схеми обліку, кількість днів, протягом яких споживання електричної енергії здійснювалося з порушенням вимог цих Правил, визначається виходячи з кількості робочих днів електроустановки споживача (крім випадків фіксації засобами комерційного обліку кількості днів, протягом яких споживання електричної енергії здійснювалося з порушенням вимог цих Правил) з дня останнього контрольного огляду засобу комерційного обліку або технічної перевірки (якщо технічну перевірку було проведено після останнього контрольного огляду засобу комерційного обліку), або відключення електроустановки споживача (якщо контрольний огляд засобу комерційного обліку та/або технічна перевірка у період з дати відключення електроустановки споживача до дати виявлення порушення не були проведені) до дня виявлення порушення, але не більше загальної кількості робочих днів у шести календарних місяцях, що передували дню виявлення порушення. У разі незгоди споживача з фактом безоблікового споживання електричної енергії та відмови від сплати вартості необлікованої електричної енергії оператор системи звертається з позовом до суду для підтвердження факту безоблікового споживання електричної енергії та стягнення вартості необлікованої електричної енергії (п. 8.2.7 ПРРЕЕ). Отже, споживач зобов`язаний відшкодувати збитки енергопостачальнику не лише у разі фактичного розкрадання електроенергії, а також у випадку самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електромережі, що не є власністю енергопостачальника. За матеріалами справи судом встановлено, що відповідачкою було допущене порушення, передбачене п.п. 5 п. 8.4.2 глави 8.4 розділу VIIІ ПРРЕЕ, внаслідок чого в неї виникло зобов`язання з оплати вартості не облікованої електричної енергії в обсязі 5 813 кВт*год. на суму 45 626,68 грн. про що її було повідомлено позивачем, але судом не встановлено обставин, які підтверджують сплату відповідачкою такої суми боргу. Разом з тим, суд вважає за необхідне наголосити на тому, що відповідачкою, під час розгляду даної справи судом, не було надано жодних доказів, які б спростовували твердження позивача щодо порушень нею норм ПРРЕЕ та відсутності заборгованості у відповідачки за спожиту необліковану електричну енергію. Отже, відповідачка не вчинила жодних юридично значимих дій щодо подання до суду доказів, які б підтверджували відсутність порушень нею норм ПРРЕЕ, безпідставність нарахувань вартості необлікованої електричної енергії тощо, та/або пояснень щодо неможливості подання таких доказів з причин, що не залежать від її волі. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Положеннями частини 1 ст. 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 77 Закону України «Про ринок електричної енергії», учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом. Правильність розрахунку з недорахованої електричної енергії не викликає у суду сумнівів та відповідачкою не оспорюється, також, будь-яких заперечень щодо правильності нарахованого розміру заборгованості за спожиту електроенергію, а також доказів, які це підтверджують, відповідачкою не надано. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, на сторін покладено обов`язок доказування і подання доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Відповідачка ж не надала до суду відзив на позов та належних і достатніх доказів на спростування тверджень позивача. Відтак, проаналізувавши встановлені фактичні обставини у справі, оцінивши надані в силу ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про правомірність та обґрунтованість позовних вимог, внаслідок чого позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання про судові витрати, суд виходить з того, що відповідні витрати складаються із витрат, понесених позивачем внаслідок сплати судового збору в розмірі 3028 грн. за подання позову /а.с. 1/. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, то понесені позивачем судові витрати підлягають компенсації за рахунок відповідачки на підставі ч. 1-3 ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved