Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

у жовтні 2025 року [PERSON] звернулася до Полтавського районного суду Полтавської області із вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02.10.2024. Спільне подружнє життя з відповідачем не склалося через розбіжність у поглядах на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння, поваги та взаємної підтримки, шлюбні відносини між ними припинені з квітня 2025 року. З цього часу вони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету та не проживають разом, а будь-які спроби налагодити стосунки та відновити сім`ю не дали позитивного результату та є наразі неможливими, оскільки відповідач не бере участі у спільному сімейному житті, не цікавиться справами та проблемами позивачки. Позивачка стверджує, що подальше спільне життя, збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам, оскільки існування шлюбу лише на формальному рівні створює атмосферу невизначеності та психологічного дискомфорту, порушує право на особисту свободу та право на створення нової сім`ї у майбутньому. Спір щодо поділу спільно нажитого майна відсутній (а.с.3-7). Ухвалою від 17.11.2025 Полтавський районний суд Полтавської області передав спарву до Машівського районного суду Полтавської області за підсудністю (а.с.21,25). 09.12.2025 Машівський районний суд відкрив провадження у цивільній справі за цим позовом за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 28). У судове засідання сторони вдруге не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та завчасно про що свідчить довідка про доставку електронного листа позивачу (а.с.31,32), рекомендовані повідомлення на аресу відповідача, які 23.11.2025 та 23.01.2026 повернуто з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою (а.с.36,37,41,42). Позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, заперечує протии надання строку на примирення та у разі неявки відповідача не заперечує протии заочного розгляду справи (а.с.33-34,43-45), відповідач причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав. Ураховуючи викладене, суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін та, дослідивши надані письмові докази, дійшов такого висновку. Судом установлено, що 02.10.2024 Синельниковським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Синельниковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), зареєстрований шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , актовий запис №175 (а.с.13). За витягом з Реєстру територіальної громади та відомостей з реєстру територіальної громади №08-03/25/89 ВІД 04.11.2025, відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.12,20). Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частина 1 статті 24 СК України). Частинами 3, 4 статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до частини 1 статті 110, статті 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд уважає, що оскільки позивачка з відповідачем мають різні погляди на життя, шлюбні відносини між ними фактично припинені, не проживають разом, збереження шлюбу суперечить їх інтересам, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач заперечень не подав, тому шлюб, укладений між сторонами, потрібно розірвати. Прізвище позивачки після розірвання шлюбу залишити « [PERSON] », оскільки при укладенні шлюбу вона його не змінювала. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено, а тому з відповідача на користь позивача потрібно стягнути сплачений останнім судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved