Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що між нею та відповідачем, зареєстрований шлюб Шевченківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 10 Вересня 2016 року за актовим записом № 520. У сторін народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що їхні подружні відносини з відповідачем фактично розірвані. Спільного господарства не ведуть. Шлюб має формальний характер. Мають з відповідачем зовсім різні погляди на життя, за характером не сходяться, що на її думку, суперечить подальшому сумісному проживанню. Проживати однією сім`єю не здається для позивача можливим, тому подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Просить шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не прибула, однак п. 4 прохальної частини позовної заяви просить суд слухати справу без її участі. Позов підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не прибув, однак направив на адресу суду клопотання, у якому просить слухати справу без його участі. Проти позову не заперечує. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, оглянувши клопотання сторін, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків. Згідно ч. 1 ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Сторони зареєстрували шлюб 10.09.2016 року у Шевченківському районному у місті Львові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області (актовий запис № 520), що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.13). У шлюбі у сторін народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , що стверджується копіями свідоцтв про їх народження (а.с. 7-9). Відповідно до ст. 3 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є те, що після укладення шлюбу між сторонами зникло взаєморозуміння, сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбно-сімейних стосунків. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ст. 110 ч. 1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що розлад в сім`ї носить стійкий характер, сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що мають істотне значення, а відтак, позовні вимоги слід задовольнити повністю. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У звязку із вищевикладеним, та зважаючи на визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову в сумі 605,60 грн. та стягнути з відповідача в її користь 605,60 грн. судового збору.

Outcome: approved