Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом та просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на своє утримання, як дружини, з якою проживає дитина з інвалідністю, у розмірі частини від усіх видів його заробітку (доходу), починаючи стягнення з моменту подачі до суду позову на час встановлення інвалідності дитини. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб 10 грудня 2011 року. Від вказаного шлюбу у сторін народилися малолітні діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які зареєстровані та проживають разом з відповідачем. Фактичні шлюбні стосунки між нею та відповідачем припинені, у зв`язку з чим позивачем подано позовну заяву про розірвання шлюбу. Між тим, діти залишились проживати з позивачем, а син [PERSON] за медичним висновком №58 від 22 травня 2023 року, виданого «Центром первинної медико-санітарної допомоги №5» Криворізької міської ради, є дитиною з інвалідністю, має захворювання (патологічний стан) ДЦП висновок дійсний до 22 травня 2025 року, де встановлена дата перегляду. У зв`язку із захворюванням, дитина потребує постійного догляду, що унеможливлює працевлаштування позивачки, та потребує матеріальної підтримки з боку відповідача, як батька дитини. У зв`язку з чим, просить позов задовольнити. Ухвалою суду від 17 вересня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 09 лютого 2026 року розгляд справи ухвалено проводити в заочному порядку. В судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином. Позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги позову підтримала з підстав, викладених в позовній заяві, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач про причини неявки суд не повідомив, відзиву не подав. Згідно вимог ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи і інші докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 10 грудня 2011 року, виданого Довгинцівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, 10 грудня 2011 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , після укладення шлюбу прізвище подружжя - [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03 квітня 2012 року, виданого Довгинцівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Крім того, відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08 вересня 2020 року, виданого Покровським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Відповідно до витягів з Реєстру територіальної громади від 14.08.2020 та 08.09.2020 малолітній [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , є дитиною з інвалідністю, що вбачається з посвідчення серії [NUMBER] , виданого Управлінням праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради. У посвідченні зазначено, що законним представником дитини з інвалідністю є [PERSON] . Згідно з медичним висновком № 58 від 22 травня 2023 року виданого Комунальним некомерційним підприємством «Центр первинної медико-санітарної допомоги №5» Криворізької міської ради, малолітній [PERSON] , [INFO] , має захворювання (патологічний стан) ДЦП, підгрупа А. Існуюче захворювання та патологічний стан відповідають розділу 1 пункту 2 підпункту 2.1 «Переліку медичних захворювань, які дають право на отримання соціальної пенсії інвалідам віком до 18 років». Висновок дійсний до 22 травня 2028 року. Дата перегляду 22 квітня 2028 року. Позивачка зазначає, що потребує допомоги на утримання, оскільки не має можливості працювати, так як доглядає за сином, та потребує матеріальної підтримки з боку відповідача, як батька дитини. Відповідно до приписів ст. 1 Закону України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в України» дитина з інвалідністю - особа до досягнення нею повноліття (віком до 18 років) зі стійким обмеженням життєдіяльності, якій у порядку, визначеному законодавством, встановлено інвалідність. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства» дитина з інвалідністю - дитина зі стійким розладом функцій організму, спричиненим захворюванням, травмою або вродженими вадами розумового чи фізичного розвитку, що зумовлюють обмеження її нормальної життєдіяльності та необхідність додаткової соціальної допомоги і захисту. Згідно з ч. 8, 9 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Частиною 2 ст. 18 СК України передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Положеннями ч. 1 ст. 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ч. 1 ст. 88 СК України якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. Частиною 2 ст. 88 СК України передбачено, що розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина з інвалідністю, визначається за рішенням суду відповідно до частини першої статті 80 цього Кодексу, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина. Із аналізу норм ст. 88 СК України випливає, що право на утримання виникає на підставі складу юридичних фактів, а саме: проживання одного з подружжя з дитиною з інвалідністю та опікування нею; нездатністю дитини обходитися без постійного стороннього догляду; спроможністю другого з подружжя надавати матеріальну допомогу. Суд враховує те, що право того з подружжя, з ким проживає дитина з інвалідністю, на утримання, пов`язане з виникненням досить складних життєвих обставин, у яких останній з об`єктивних причин значно більшою мірою виконує обов`язки по догляду і розвитку дитини, зазнає більших фізичних та психологічних навантажень і у зв`язку з цим потребує додаткової підтримки. А тому відповідач зобов`язаний брати участь у забезпеченні матеріального благополуччя позивачки, з якою проживає їх спільна дитина з інвалідністю, як це визначено приписами ч. 2 ст. 88 СК України. Відповідно до ст. 77 СК України утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. На підставі ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З матеріалів справи вбачається, що позивачка проживає разом із малолітнім сином [PERSON] , [INFO] , якому встановлено інвалідність, у зв`язку із чим дитина потребує постійного стороннього догляду, що підтверджується відповідними медичними документами. Отже, факт спільного проживання дитини з позивачем, здійснення нею постійного догляду за сином та неможливості працевлаштування підтверджується сукупністю наданих доказів та не заперечується сторонами. Наявність у відповідача інших утриманців, крім малолітніх [PERSON] та [PERSON] судом не встановлена. Підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримувати дитину, передбачених статтею 188 СК України, також не встановлено. Оскільки позивачка потребує матеріальної допомоги на своє утримання, як матері, з якою проживає дитина з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду та якою вона опікується, а відповідач може надавати матеріальну допомогу, тому право позивачки на аліменти підлягає захисту судом шляхом стягнення аліментів з відповідача на утримання позивачки. З огляду на викладене, а також виходячи з принципів розумності, справедливості та добросовісності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, у зв`язку із чим з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання позивачки у вигляді 1/8 частини від усіх видів доходу відповідача, щомісячно. Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Отже, визначений судом розмір аліментів підлягає стягненню із 03 червня 2025 року та на весь час проживання та опікування позивачкою дитиною з інвалідністю. Суд звертає увагу сторін, що згідно зі статтею 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Датою подачі позову є 25 серпня 2025 року. Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Оскільки відповідно до п.3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI позивач звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів, він підлягає стягненню з відповідача в дохід держави в розмірі 1 211,20 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial