Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, щовін та відповідачка перебували в зареєстрованому шлюбі з 18.06.2011 р. Рішенням Уманського міськрайонного суду від 13 грудня 2023 № 705/6006/23 шлюб було розірвано. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , які наразі проживають з матір`ю. Вищезазначеним рішенням також, було стягнуто з нього на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітніх синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину, для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03.11.2023 року і до повноліття дітей. Зазначає, що з моменту стягнення з нього аліментів на утримання дітей його матеріальний стан змінився, середньомісячна заробітна плата складає 18,684 грн., змінився сімейний стан, він одружився, на його утриманні крім дружини знаходиться непрацездатна матір 1947 року народження, у власності не має ніякого майна, ні рухомого, ні нерухомого, наразі, сплачувати стягнуту суму аліментів на утримання дітей не має фізичної можливості, так як з тих коштів, що залишаються після сплати аліментів, а саме 9 342 грн., йому неможливо утримувати сім`ю, знімати житло та утримувати непрацездатну матір похилого віку. Вказує, що згоден сплачувати аліменти на утримання своїх дітей в розмірі 1/3 частини свого заробітку, що якраз буде складати мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину, а саме розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Просить зменшити розмір аліментів, що з нього стягуються, на користь [PERSON] , на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , згідно рішення Уманського міськрайонного суду від 13 грудня 2023 року № 705/6006/23 з 1/2 частини до 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Ухвалою судді у справі відкрите спрощене позовне провадження, а також роз`яснено відповідачу його право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. 07.01.2026 р. представником відповідача [PERSON] адвокатом Яроміч О.В. подано до суду Відзив на позовну заяву в якому зазначає, що заявлена позовна вимога не може бути задоволена судом з огляду на наступне. Законним рішенням Уманського міськрайонного суду від 13.12.2023 р. з позивача стягуються аліменти у розмірі 1/2 частки від його доходів на користь [PERSON] на утримання двох малолітніх дітей. Рішення Уманського міськрайонного суду від 13.12.2023 р. [PERSON] не оскаржував, рішення набрало сили закону. Посилаючись на ст.ст. 182, 192 СК України, пункт 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», постанову Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року в справі № 6-143цс13, представник відповідача вказує, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, суду слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Встановлення об`єктивних обставин зміни майнового стану в сторону погіршення та перевірка їх судом сприяє дотриманню зобов`язання матеріальної відповідальності та фінансової дисципліни платника аліментів, усунення свавільних дій особи відносно умисного зменшення чи приховування майнового стану платника аліментів, забезпечення дотримання справедливого та співмірного балансу майнових інтересів платника та отримувача аліментів. Але, позивачем не тільки не надано до суду доказів того, що зміна майнового стану позивача спричинена наявністю саме непереборних, не залежних від нього об`єктивних обставин, але й взагалі не надано доказів того, що взагалі мала місце така зміна. Жодного доказу зміни матеріального становища позивача у період з дати постановлення рішення Уманського міськрайонного суду від 13.12.2023 р. суду надано не було. Аргументом про необхідність зменшення розміру аліментів позивач називає своє одруження з [PERSON] , однак утворюючи нову сім`ю, [PERSON] повинен був усвідомлювати, що його обов`язок дбати про своїх дітей, матеріально їх забезпечувати не припиняється. Також, в обґрунтування позову, [PERSON] вказує, що на його утриманні перебуває непрацездатна матір. Однак, суду не надано жодного доказу в підтвердження зазначених обставин: чи дійсно матір є непрацездатною, чи дійсно [PERSON] проживає разом з своєю матір`ю та утримує її. Просить відмовити у задоволенні позову. У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Суд, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 13.12.2023 № 705/6006/23 із [PERSON] на користь[PERSON] стягуються аліменти на утримання малолітніх синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину, для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03.11.2023 року і до повноліття дітей. Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннямист.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч. 2 ст. 182 СК України). Згідно з ст. ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, на підтвердження своїх вимог щодо зменшення розміру аліментів, позивач в позові посилався на те, що змінився його матеріальний стан та надав Довідку про грошове забезпечення № 4 від 03.09.2025 в/ч [NUMBER] , де зазначено, що [PERSON] проходить військову службу на посаді стрільця 4 відділення охорони 1 взводу охорони 2 роти охорони та його грошове забезпечення з червня 2025 по серпень 2025 складає 56 052,14 грн., відомості про відрахування аліментів відсутні. [PERSON] з 23.07.2024 перебуває у шлюбі з гр. [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про шлюб від 23.07.2024. Також позивач надав суду своє свідоцтво про народження, як на підтвердження того, що на його утриманні перебуває мати [PERSON] , 1947 р. народження. В Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 441193349 від 27.08.2025 відомості про належність [PERSON] майна відсутні. При цьому, суду не надано доказів саме про погіршення матеріального стану позивача, порівняно з тим, що був у нього на момент винесення судового рішення про стягнення аліментів, не надано довідок про суми сплачених позивачем аліментів та розмір їх відрахувань із заробітної плати. Доказів перебування на утриманні у позивача дружини та матері також суду не надано. Також не надано договору про оренду житла позивачем. Інших доводів та доказів на підтвердження своїх вимог, які б слугували підставою для зменшення розміру аліментів, суду надано не було. Враховуючи те, що позивач доказів про погіршення його матеріального стану з моменту стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей не надав, а також обставини, що наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону (ст. 192 СК України) та позиції Верховного Суду України, на думку суду, не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів, розмір стягуваних аліментів за рішенням не є завищеним та відповідає розміру, передбаченому нормами діючого Сімейного кодексу України. Аналізуючи наведене, суд не вбачає законних підстав для зменшення розміру аліментів.

Outcome: dismissed