Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

29 жовтня 2025 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] , в інтересах якої діє її представник адвокат Сторожук Д.І., до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя між ними не склалося через протилежні погляди на шлюб, сім`ю та сімейні цінності, постійні сварки, свідком яких нерідко ставала дитина, негативно впливало на її психічний стан та спричиняли душевні переживання, у свою чергу відповідач не розуміє сутності проблем, не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу у сім`ї та піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги, тому, на думку позивачки, примирення між ними неможливе, оскільки шлюб носить формальний характер та суперечить їхнім інтересам. 31 жовтня 2025 року після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторони у засідання не з`явилися, були повідомлені належним чином. У матеріалах справи є клопотання представника позивача адвоката Сторожука Д.І. про розгляд справи за їх відсутності, підтримання позовних вимог та згоду на заочний розгляд справи. Відповідач про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки за зареєстрованою адресою місця проживання, проте кореспонденція повернулася до суду без вручення адресату з довідкою АТ «Укрпошта» - «За закінченням терміну зберігання», причини своєї неявки суду не повідомив, із клопотаннями до суду не звертався. Відповідач в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк не подав до суду відзив на позовну заяву, у зв`язку із чим суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Враховуючи неявку належним чином повідомленого відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України суд, зі згоди позивачки, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з вимогами ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Сторони зареєстрували шлюб 17 липня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 978, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 17 липня 2012 року. У шлюбі подружжя має неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Причинами розпаду сім`ї стало те, що спільне життя сторін не склалося через протилежні погляди на шлюб, сім`ю та сімейні цінності, постійні сварки між сторонами негативно впливали на психічний стан подружжя та спричиняли позивачці душевні переживання, подружжя не здатне підтримувати нормальну моральну атмосферу у сім`ї, піклуватися одне про одного та будувати сімейні стосунки на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги, тому наразі шлюб між ними існує лише формально, а сім`я фактично розпалася. За нормами ст.111 Сімейного кодексу України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, та примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із положеннями ст. 18 ч. 2 п. 3, ст.ст. 51, 56 ч. 3, ст.110 ч. 1 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Враховуючи, що у сторін сім`я розпалася, позивачка продовжує наполягати на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку, що вимоги позивачки обґрунтовані і доказані, а тому шлюб слід розірвати, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить її інтересам. За змістом частини другої статті 114, статті 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, повинно бути зареєстроване в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Як вбачається з матеріалів справи позивачка, звертаючись до суду з позовом про розірвання шлюбу, судовий збір не сплатила, так як звільнена на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Нормами ч.1 ст.141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За ч. 6 ст. 141 ЦПК якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи встановлені обставини та виходячи із вказаних норм, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved