Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що [PERSON] є його батьком. Згідно рішення Золочівського районного суду Львівської області від 06.12.2010, відповідача зобов`язано сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 350 грн. щомісячно, починаючи з 02.11.2010 і досягнення ним повноліття. Рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 19.06.2018 було ухвалено збільшити розмір стягуваних аліментів та стягувати аліменти в користь матері позивача на утримання [PERSON] в розмірі 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття з врахуванням індексації відповідно до закону. [INFO] [PERSON] виповнилося 18 років, тобто настало повноліття. Виплата аліментів відповідачем припинилася. Однак з 01.09.2024 позивач вступив на навчання до Великопольського професійного технікуму у м. Познані на спеціальність "технік-програміст" на перший курс денної форми навчання. Навчання платне - 577,05 польських злотих в місяць. Стипендії він не отримує. З 01.09.2024 навчання оплачує виключно мати [PERSON] . У зв`язку з навчанням на денній формі позивач не може працювати та заробляти собі на життя. Відповідач у справі не надає матеріальної допомоги сину у зв`язку з навчанням. Хоча має нормальний стан здоров`я, постійні та стабільні доходи, виконуючи роботи на будівництві. У зв`язку з відсутністю такої допомоги, витрати у зв`язку з навчанням та проживанням несе повністю мати самостійно. У зв`язку з наведеним, просить суд стягнути з [PERSON] на його користь аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу відповідача щомісячно. Ухвалою Золочівського районного суду Львівської області від 22.05.2025 відкрито провадження у справі. Постановлено проводити розгляд справи за правилами спрощеного провадження з викликом сторін. 24.11.2025 представником відповідача надіслано на адресу суду відзив на позовну заяву, де вказав, що заперечує у задоволенні позову у зв`язку з відсутністю у нього доходів, на підтвердження чого додав відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, та у зв`язку з захворюванням сина - [PERSON] , на лікування якого потрібні кошти. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, представник подав заяву про проведення розгляду справи у їхній відсутності, позовні вимоги підтримав, просив такі задовольнити. Відповідач та його представник в судове засідання не прибули, представник подав заяву про проведення розгляду справи у їхній відсутності, просив у задоволенні позову відмовити. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходь до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Позивач є сином відповідача, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Як вбачається з довідки № 6/ТР/24 від 24.04.2025, [PERSON] 21.08.2024 подав документи і був зарахований до Великопольського професійного технікуму у м. Познані за спеціальністю "технік-програміст", термін навчання - 5 років з 01.09.2024 по 30.06.2029; форма - денна. Навчання у технікумі платне, плата за навчання вноситься 12 частинами по 577,05 злотих щомісяця наперед 10-го числа кожного місяця. Матеріалами справи, а саме: копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , консультативною картою проведеного 15.07.2022 обстеження хворого [PERSON] , консультативною картою професора, доктора медичних наук А.С.Сенякіної, від 27.03.2023, випискою із медичної карти стаціонарного хворого [PERSON] , [INFO] , виданою ТОВ Медичний центр «ЛОРІМЕД» від 03.08.2023 № 2126, довідкою за результами обстеження 27.09.2024 [PERSON] лікарем ФОП [PERSON] та встановлення діагнозу, випискою Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Клінічний центр дитячої медицини" із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого [PERSON] та іншими долученими документами підтверджується твердження відповідача про те, що його син - [PERSON] народився з вадами зору та постійно хворіє. Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела доходу станом на 23.06.2025 [PERSON] за період з січня 2025 року по квітень 2025 року, інформація щодо джерел/сум виплачених доходів та утриманих податків в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків - відсутня. Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно зі статтею 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених устатті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду Українивід 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів`обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Враховуючи вищевикладене, потребу позивача у матеріальній підтримці, у зв`язку з оплатним характером навчання, обмеження в можливості самостійного отримання доходу внаслідок денної форми навчання, наявність у відповідача неповнолітнього сина на утриманні, який хворіє, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Достатнім та обґрунтованим розміром аліментів є 1/6 частки доходів відповідача, щомісячно. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, якщо позивач, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн., який діяв на момент звернення з позовом до суду. На виконання п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст.2,4,12,13,76,81,141,258,259,263-265 ЦПК України, ст.ст.4,180-182,198,199,200 Сімейного Кодексу України, суд,-

Outcome: partial