Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою, що підписана її представником - адвокатом Філончук Н.В., повноваження якої підтверджуються ордером серії АС № 1118554 від 02 грудня 2024 року, до Сошичненської сільської ради, в якому просить визнати за нею (позивачкою) право власності на житловий будинок та господарські будівлі і споруди, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом після смерті баби [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування вимог зазначає, що [INFO] померла її (позивачки) баба [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим повторно 23 січня 2024 року Камінь-Каширським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Камінь-Каширському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.. Після смерті [PERSON] залишився житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] проживала у зазначеному житловому будинку одна. Після її смерті позивачка вступила у фактичне володіння та управління спадковим майном шляхом здійснення догляду за батьківським будинком, що розташований по [ADDRESS] , а також як онука спадкодавця [PERSON] одночасно доглядала і за будинком баби, обробляла та утримувала у належному стані прибудинкову територію. Зазначена обставини підтверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом Сошичненської сільської ради. На підставі рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 11 лютого 2025 року позивачка оформила у власність батьківську хату та земельну частку (пай) свого батька [PERSON] . Остання вважала, що з оформленням будинку баби, що розташований по [ADDRESS] , можна не поспішати. Проте, звернувшись 10 грудня 2025 року в органи нотаріату для оформлення права власності на житловий будинок, розташований по [ADDRESS] , дізналася, що вказаний будинок не належить її батькові, оскільки він помер [INFO] , тобто задовго до смерті своєї матері [PERSON] . За результатами вивчення документів та виданої у Стобихівському старостинському окрузі довідки нотаріус прийшла до висновку, що спадкова справа не відкривалася, а з майна померлої наявний лише будинок, право власності на який відсутнє, і тому рекомендувала звернутися в Камінь-Каширський районний суд з вимогою визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом після смерті баби [PERSON] . Дійсно до складу спадщини відповідно до ст. 1218 ЦК України ввійшли всі права та обов`язки померлої, що належали їй на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті, а саме майнові права лише на житловий будинок садибного типу, який розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з погосподарської книги. Витягами зі Спадкового реєстру (спадкові справи та заповіти) підтверджується, що спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалася, заповіт відсутній. Копією технічного паспорта на майно підтверджується відсутність самовільних забудов чи реконструкцій. Родинні відносини позивача з батьком [PERSON] встановлено рішення Камінь-Каширського районного суду від 11 лютого 2025 року у справі № 157/2051/24. Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 24 жовтня 1949 року підтверджується, що [PERSON] була мамою [PERSON] . Оскільки факт прийняття спадщини позивачкою після [PERSON] підтверджено, спадкова справа не відкривалася, а з спадкового майна наявний лише будинок, документи про право власності на який відсутнє, тому вона звертається в суд з вимогою визнання за нею права власності на майно в порядку спадкування за правом представлення після смерті баби [PERSON] . Обраний позивачем спосіб захисту свого цивільного права - визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті баби [PERSON] . Ухвалою судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 19 грудня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, у справі відкрито провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 13 січня 2026 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, її представник - адвокат Філончук Н.В. надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Представник відповідача Сошичненської сільської ради Волосюк І.В. у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, зі змісту якої вбачається, що він просить справу розглянути у відсутності представника сільської ради, щодо задоволення позовних вимог покладається на розсуд суду. З`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити повністю, зважаючи на таке. Згідно із ч. 1 ч. 3 ст. 5 ЦК України, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Відповідно до ч. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Отже, до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення ЦК Української РСР. Статтею 524 ЦК УРСР 1963 року передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Часом відкриття спадщини, як це передбачено ст. 529 ЦК УРСР, визнається день смерті спадкодавця. Відповідно до ст. 527 ЦК УРСР 1963 року спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Згідно зі ст. 529 ЦК УРСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Відповідно до положень ст. ст. 548, 549 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Згідно зі ст. 553 ЦК УРСР вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини. Суд встановив, що позивачка [PERSON] є онукою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 24 жовтня 1949 року К-Каширським рай ЗАГС, копією рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 11 лютого 2025 року у справі № 157/2051/24. [PERSON] померла [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого повторно 23 червня 2024 року Камінь-Каширським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Камінь-Каширському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Син спадкодавця [PERSON] , він же батько позивачки [PERSON] , - [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . З копії витягу з погосподарської книги № 3 за 1996-2000 роки Сошичненської сільської ради Камінь-Каширського району Волинської області № 517 від 05 листопада 2024 року вбачається, що за особовим рахунком № [NUMBER] значиться житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами та земельна ділянка по [ADDRESS] , що належали [PERSON] . Оскільки належний спадкодавцю житловий будинок збудований в сільській місцевості і зареєстрований у погосподарській книзі, тому цей об`єкт нерухомості вважається прийнятим в експлуатацію і не є самовільним будівництвом. З технічного паспорта на житловий будинок садибного типу, що виготовлений інженером з інвентаризації нерухомого майна - ФОП [PERSON] станом на 06 листопада 2024 року, вбачається, що житловий будинок літ. «А-1» по [ADDRESS] , 1959 року побудови, має загальну площу 39 кв.м. З копії довідки № 398 від 10 грудня 2025 року, виданої Стобихівським старостинським округом № 2 Камінь-Каширського району Волинської області вбачається, що [PERSON] , яка померла [INFO] , проживала та була зареєстрована сама у вищезазначеному будинку до дня смерті, у фактичне володіння та управління спадковим майном вступила її онука [PERSON] , яка здійснювала догляд за цим будинком, заповіт від імені [PERSON] Стобихівською сільською радою не посвідчувався. З копії витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва на спадщину) № 83554993 від 10 грудня 2025 року вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , не заводилася. Позивачка [PERSON] , яка є онукою спадкодавця [PERSON] , прийняла спадщину, що відкрилася з дня смерті останньої шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном. З повідомлення КП «Волиньпроект» Волинської обласної ради № 7005/01-04 від 24 грудня 2025 року вбачається, що станом на 31 грудня 2012 року право власності на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , не зареєстровано. Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, № 457853255 від 23 грудня 2025 року відомості про вказаний житловий будинок у Реєстрі прав власності на нерухоме майно відсутні. Отже, спадкодавець [PERSON] правовстановлюючих документів на зазначене нерухоме майно за життя не мала, а тому позивачка [PERSON] як спадкоємець за законом позбавлена можливості оформити своє право власності на спірне нерухоме майно у нотаріальній конторі. З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що за позивачкою [PERSON] належить визнати право власності на зазначений житловий будинок у судовому порядку. За згодою позивачки [PERSON] , зазначеною у позовній заяві, суд не стягує з відповідача на користь позивачки понесені нею судові витрати.

Outcome: approved