Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 15.09.2025 року позивач товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» звернулось до суду із позовом до [PERSON] , який обґрунтовує тим, що 22.03.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем був укладений кредитний договір. Позивач виконав взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу у розпорядження кредитні кошти. 26.06.2025 року право вимоги за договором перейшло від ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до позивача ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ». Відповідач умови кредитного договору не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка згідно розрахунку складає 22 833,00 грн. Просить суд: -стягнути на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 22 833,00 грн., судовий збір в розмірі 2644,63 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 4 500,00 грн. 10.10.2025 представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому вказав, що не визнає факт перерахування кредитних коштів та отримання їх відповідачем, через відсутність належних доказів, підтверджуючих цей факт. Також він вказує на те, що відповідач не був повідомлений про зміну кредитора за кредитним договором і що через це, вимоги пред`явленого позову недоведені. Крім того він оспорює нараховану заборгованість через відсутність її належної розрахунку. Також він оспорює перехід грошових вимог від первісного кредитодавця до позивача. Представник відповідача також оспорює нарахування комісії за кредитом у сумі 1552,50 грн. та стягнення заборгованості за пенею/неустойкою у розмірі 4500,00 грн. Окремим клопотанням представник відповідача просить зменшити витрати ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» розмір витрат на професійну правничу допомогу до розміру 1000 грн. 16.10.2025 року позивач подав до суду відповідь на відзив, в якому обґрунтовує свою правову позицію та спростовує аргументи зазначені у відзиві іпросить задовольнити свої позовні вимоги в повному обсязі. 16.10.2025 року позивач подав до суду заяву про зменшення позовних вимог, якою зменшив позовні вимоги на суму пені (4 500,00 грн.) до 18 333,00 грн. В судове засідання учасники розгляду справи не з`явились, просили суд розглядати справу за їх відсутності. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. 16.09.2025 року суддя відкрив у справі спрощене позовне провадження з викликом сторін. 16.10.2025 року позивач подав до суду заяву про зменшення позивних вимог Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Між сторонами виникли правовідносини з приводу стягнення заборгованості за кредитним договором. Судом встановлено, що 22.03.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем [PERSON] , було укладено кредитний договір №8671432 за умовами якого встановлено, що кредитодавець надає позичальнику кредит в розмірі 9 000,00 грн. строком на 360 днів ( з 22.03.2025 по 16.03.2026 р.), із (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 0.95 % які нараховується щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 17.25% від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 1 552,50 грн.). У разі порушення Позичальником/Відповідачем строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується неустойка в розмірі 450,00 грн.за кожен день понадстрокового користування. 26.06.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» було укладено договір факторингу із відступленням права грошової вимоги за кредитними договорами, за умовами якого позивач набув право вимоги до відповідача. Згідно з розрахунком заборгованості за відповідачем станом на 22.03.2025 року обліковується заборгованість в розмірі 22 833,00 грн., яка складаються з: - 9 000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; - 7 780,50 грн. сума заборгованості за процентами; - 1 552,50 грн. сума заборгованості за комісією; - 4 500,00 грн. сума заборгованості за пенею/неустойкою; - 0 грн. сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування. У зв`язку зі зменшенням позовних вимог позивачем на суму пені, станом на 16.10.2025 року сума заборгованості зменшилась до 18 333,00 грн. Згідно відповіді на судовий запит АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК", на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] . Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Частинами 1, 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень статей 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Статтею 1081 ЦК України визначено, що клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до ст.9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність. Згідно з указаним положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Згідно з ч. 2 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються: комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Мотиви суду. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Позивачем були надані первинні документи, а саме копія платіжної інструкції №dc9a50a0-a695-46e8-a878-823c1df7c494, що підтверджує факт перерахування кредитних коштів та отримання їх відповідачем. Також цей факт підтверджується банківською випискою руху коштів по картці відповідача наданий АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК", по якій видно надходження на його картку 22.03.2025 р. 9000,00 гривень. Щодо не повідомлення відповідача про зміну кредитора за даним кредитним договором, суд зазначає наступне. В статті статті 516 ЦК України не вказано про звільнення боржника від обов`язку погашення кредиту, у разі не повідомлення його письмово про заміну кредитора у зобов`язанні. Також у постанові Верховного Суду від 1 лютого 2018 року у справі № 569/8962/16-ц зазначено, що неповідомлення боржника про заміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Аналогічний висновок у своїй постанові від 07.02.2018 року у справі № 2-2035/11 надав Верховний Суд який зазначив, що боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Щодо наявності належного розрахунку заборгованості, суд зазначає наступне. В матеріалах справи наявний детальний розрахунок заборгованості відповідача від 22.03.2025 р., який узгоджується із матеріалами справи, а зокрема з умовами кредитного договору, тому його можна вважати належним доказом у справі. З приводу нарахування комісії за надання кредиту суд зазначив наступне. Договором № 8671432 передбачено що комісія за надання кредиту, яка підлягає сплаті позичальником, включає в себе адміністративні та операційні витрати, які несе кредитодавець під час розгляду заявки та надання кредиту. Згідно п. 6.2. договору №8671432 За надання Кредиту Позичальник сплачує кредитодавцю Комісію за надання кредиту, яка нараховується в день надання Кредиту та підлягає сплаті Позичальником відповідно до умов Договору. Розмір Комісії, яка нараховується за надання Кредиту визначений п.п. 2.2.8. п. 2.2. Договору. Розмір Комісії за надання кредиту, яка підлягає сплаті Позичальником, включає в себе адміністративні та операційні витрати, які несе Кредитодавець під час розгляду Заявки та надання Кредиту. Комісія за надання кредиту підлягає сплаті виключно у випадку задоволення такої Заявки та укладення Договору. Послуга для Позичальника полягає в аналізі Заявки та наданні пропозицій з укладення кредитного договору, а також в швидкому прийнятті рішення щодо надання Кредиту. Отже дана одноразова комісія за надання кредиту, не суперечить положенням ч.2 ст.8 ЗУ «Про споживче кредитування», згідно до якої, до загальних витрат за споживчим кредитом включаються комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Тому стягнення заборгованості за комісією є правомірним. З приводу нарахування пені/неустойки, позивач зменшив позовні вимоги за їх рахунок, у зв`язку з чим пеня/неустойка яка зазначена в позові, стягненню не підлягає. Щодо доказів оплати за договором факторингу. Твердження представника Відповідача, стосовного того, що позивачем не доведено право грошової вимоги за Договором позики, спростовується матеріалами справи, оскільки до позовної заяви додано Платіжне доручення про оплату за відступлення права грошової вимоги згідно реєстру прав вимог №22/08/25- 01 від 22.08.2025 року в порядку визначеному договором факторингу №26/06/25 від 26.06.2025р. (додаток до позовної заяви №16). Перевіривши розрахунок заборгованості станом на 22.03.2025 р. долучений до справи, суд вирішив, що він є належним та допустимим доказом у справі. Суд приймає його як доказ наявності заборгованості у [PERSON] перед позивачем на суму в розмірі 18 333,00 грн. У зв`язку із цим, позов підлягає задоволенню. Судові витрати. Позивач при подачі позову сплатив судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Також позивачем понесені витрати на професійну правничу допомогу. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат позивач подав суду детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Участь адвоката, який представляє інтереси позивача у справі і факт надання правової допомоги підтверджують: -договір про надання правничої допомоги від 25.08.2025 року між позивачем та адвокатом Ткаченко Ю.О.; -витяг з Акту №1-ФП приймання-передачі наданої правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги від 04.09.2025 року, за яким вартість послуг склала 4500 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: -1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); -2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); -3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; -4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Визначивши розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, суд здійснює розподіл таких витрат. Розподіляючи витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі у сумі 4500 грн., адже цей розмір, окрім іншого має відповідати критерію розумної необхідності таких витрат та бути співмірним зі складністю справи. У зв`язку з вищевикладеним, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача правничу допомогу у сумі 2000,00 грн. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, у зв`язку з задоволенням позовних вимог, суд покладає судові витрати на відповідача.

Outcome: approved