Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

23 грудня 2025 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовної заяви зазначив, що 20 липня 2025 року [PERSON] уклала з Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (далі - ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів») договір про надання коштів у кредит №8184856 (надалі - Договір кредиту), умовами якого встановлено, що Кредитодавець надає Позичальнику кредит в розмірі 2 000,00 грн строком на 360 днів ( з 20.07.2025 по 14.07.2026 р.), із (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 0,95 % які нараховується щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 17,25% від суми наданого Кредиту (що у грошовому виразі складає 345,00 грн). У разі порушення Позичальником/Відповідачем строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується неустойка в розмірі 100 грн за кожен день понадстрокового користування. Договір кредиту підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису/одноразовий ідентифікатор '567260, що був надісланий на вказану Відповідачем/Позичальником електронну адресу - mir0411@ukr.net) у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Електронні підписи сторін зазначені в розділі реквізити сторін. ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» уклали Договір факторингу № 16/09/25 від 16.09.2025 р. за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором кредиту №8184856 від 20.07.2025 р. Відповідно до Реєстру прав вимог №19/11/25-01 від 19.11.2025 року - Кредитодавець/Клієнт відступив Фактору/Позивачу право вимоги заборгованостей до Боржників на умовах передбачених Договором факторингу №16/09/25 від 16.09.2025 року в тому числі до Відповідача в сумі 8 074,00 грн. з яких 2 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 1 729,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, 345,00 грн. - сума заборгованості за комісією, 4 000,00 грн. - сума заборгованості за пенею/неустойкою, 0 грн. - сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування. У зв`язку з наведеним, позивач просить стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості за Договором кредиту №8184856 в розмірі 8 074,00 грн, з яких: 2 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1 729,00 грн. - сума заборгованості за процентами; 345,00 грн. - сума заборгованості за комісією; 4 000,00 грн. - сума заборгованості за пенею/неустойкою; 0 грн. - сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування, а також судовий збір, сплачений при подачі позову у сумі 2 422,40 грн та витрати на правову допомогу у сумі 4500,00 грн. Ухвалою суду від 26 грудня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивач в судове засідання не з`явився, в позовній заяві та поданій заяві від 21.01.2026 року просив проводити розгляд справи без участі позивача та його представника позивача (а.с. 3, 36-37). Відповідач у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій визнала позовні вимоги і просила розглянути справу у її відсутність (а.с. 39). В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази по справі, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що 20 липня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було підписано Договір кредитної лінії (Надійний) №8184856, який вчинено із використанням електронного підпису відповідачки. За умовами договору позики ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надало відповідачці кредит в сумі 2 000,00 грн, а остання зобов`язалася повернути отриманий кредит в строк, визначений умовами договору, а саме - 360 днів, тобто до 14 липня 2026 року (п.2.2. Договору). Згідно з п.2.2.8. Договору, комісія за надання кредиту становить 17,25% від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 345,00 грн). Процента ставка - фіксована у розмірі 0,95%, які нараховують щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту. Сторони також передбачили, що у разі порушення відповідачкою строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується неустойка у сумі 100,00 грн за кожен день понадстрокового користування. Пунктом 2.1 вказаного Договору визначено, що за цим Договором кредитодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами Договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю таку ж суму грошових коштів, або достроково, та сплатити кредитодавцю плату (проценти) від суми кредиту та комісію за надання кредиту відповідно до умов цього Договору. Договір укладено та підписано сторонами в електронній формі, зокрема відповідачкою договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором 567260, надісланого на електронну адресу: mir0411@ukr.net 20 липня 2025 року 15:43:53, з ідентифікацією відповідачки за посередництвом системи BankID НБУ. Даний договір кредиту містить персональні дані відповідачки, зокрема, її прізвище, ім`я, по батькові, дату народження, паспортні дані, номер картки платника податків, номер банківського рахунку, на який перераховуватимуться грошові кошти - № [NUMBER] , а також адресу, номер телефону та адресу електронної пошти відповідачки. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. За нормами ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 5 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ст. 10 Закону України «Про електронну комерцію», електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначений Порядок укладення електронного договору. Зокрема, відповідно до ч. 3 цієї статті електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч.4 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Частиною 6 цієї статті передбачено шляхи надання відповіді особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт), до яких відноситься: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. У статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» закріплено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» виконало своє зобов`язання та надало відповідачці грошові кошти в розмірі 2 000,00 грн, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідачки № [NUMBER] , за посередництвом платіжної установи ТОВ «ЕВРОПЕЙСЬКА ПЛАТІЖНА СИСТЕМА», що підтверджується довідкою ТОВ «ЕВРОПЕЙСЬКА ПЛАТІЖНА СИСТЕМА» вих. № КД-000005345 від 24.11.2025 року та копією платіжної інструкції № 244454b5-8b01-40b4-9629-95e52ada144f від 20 липня 2025 року. Згідно з інформацією, наданою АТ КБ «ПриватБанк» від 06 січня 2026 року за № 20.1.0.0.0/7-260105/92749-БТ, на ім`я [PERSON] в банку емітовано платіжну карту № [NUMBER] , на яку були перераховані кредитні кошти в сумі 2000,00 грн, про що надали Виписку по картці за період з 20 липня 2025 року по 23 липня 2025 року (а.с. 32-33). Відповідачка належним чином зобов`язання щодо повернення основної суми боргу за Договором кредиту, заборгованості за процентами та інших нарахувань - не виконала, у зв`язку з чим станом на 19 листопада 2025 року має заборгованість в сумі 8 074,00 грн. з яких 2 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 1 729,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, 345,00 грн. - сума заборгованості за комісією, 4 000,00 грн. - сума заборгованості за пенею/неустойкою, 0 грн. - сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування, про що свідчить розрахунок ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». 16 вересня 2025 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» уклали Договір факторингу № 16/09/25, за умовами якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передало (відступило) ТОВ ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» належні йому права вимоги, а ТОВ ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» прийняло належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Згідно з Реєстром прав вимог №19/11/25-01 від 19 листопада 2025 року до Договору факторингу № 16/09/25 від 16 вересня 2025 року, ТОВ ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» набуло права грошової вимоги до відповідача за Договором про надання коштів у кредит №8184856 від 20 липня 2025 року в сумі 8 074,00 грн. з яких 2 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 1 729,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, 345,00 грн. - сума заборгованості за комісією, 4 000,00 грн. - сума заборгованості за пенею/неустойкою, 0 грн. - сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 3 ст. 203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Частиною 1 ст.626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У статті 638 ЦК України зазначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Крім того, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Частиною 2 ст. 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на її погашення первісному кредитору і таке виконання є належним. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цсі 5. За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що сума заборгованості [PERSON] за договором кредиту №8184856 від 20 липня 2025 року станом на 19 листопада 2025 року становить 8 074,00 грн. з яких 2 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 1 729,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, 345,00 грн. - сума заборгованості за комісією, 4 000,00 грн - сума заборгованості за пенею/неустойкою, 0 грн. - сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування. Даний розрахунок заборгованості по сумі боргу та її складових відповідають заборгованості, що зазначена у реєстрі прав вимог № 19/11/25-01 від 19 листопада 2025 року до Договору факторингу № 16/09/25 від 16 вересня 2025 року. У матеріалах справи відсутні докази виконання відповідачкою зобов`язання за кредитним договором. Що стосується вимоги щодо стягнення за кредитним договором № 8184856 від 20 липня 2025 року заборгованості за комісією в розмірі 345,00 грн. За змістом ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» Умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним. З урахуванням принципів справедливості, добросовісності на позичальника не може бути покладено обов`язок сплачувати платежі за послуги, які ним фактично не замовлялись і які банком фактично не надавались, а встановлення платежів за такі послуги було заборонено нормативно-правовими актами. Послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними. Надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку (фінансової установи), виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самого банку та здійснюється при виконанні прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику. Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 09.12.2019 року в справі № 524/5152/15. Враховуючи вищевикладене вимоги щодо стягнення заборгованості по сплаті комісії в розмірі 345,00 грн за кредитним договором № 8184856 від 20 липня 2025 року задоволенню не підлягають. Що стосується вимоги щодо стягнення за кредитним договором № 8184856 від 20 липня 2025 року заборгованості за пенею/неустойкою в розмірі 4 000,00 грн. Позивач нарахував відповідачу заборгованість за пенею/неустойкою у розмірі 4 000,00 грн за кредитним договором № 8184856 від 20 липня 2025 року. Відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-ІХ від 24.02.2022, в Україні введено воєнний стан з 05:00 год 24 лютого 2022 року, який триває донині. З огляду на вказані обставини, позичальник (відповідач) звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця, позивача) пені у період дії в Україні воєнного стану, а тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за пенею у розмірі 4 000,00 грн за кредитним договором № 8184856 від 20 липня 2025 року не підлягають задоволенню, так як кредитний договір № 8184856 укладено у період дії в Україні воєнного стану (20 липня 2025 року) і пеня нарахована за цим договором у період дії в Україні воєнного стану. Враховуючи вищевикладене суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, лише в частині стягнення заборгованості за основною сумою боргу у сумі 2 000,00 грн, процентами за користування кредитом у сумі 1 729,00 грн, на загальну суму 3 729,00 грн, в іншій частині позовних вимог слід відмовити. За приписами ч. 1.ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 2422,00 грн (а.с. 5). Проте, враховуючи часткове задоволення позовних вимог на 46,18%, то судовий збір який підлягає стягненню з відповідача становить розмірі 1118,48 грн, пропорційно задоволеним позовним вимогам. За правилами п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133, ч.ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частини 1-3 статті 134 ЦПК України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано: копію свідоцтва про право на заняття адвокатської діяльністю Ткаченко Ю.О.; копію ордеру на надання правничої допомоги позивачу адвокатом Ткаченко Ю.О.; копію договору № 22-08/25/ДІЛ про надання правової допомоги від 22 серпня 2025 року, укладеного ТОВ ««ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» з адвокатом Ткаченко Ю.О.; акт приймання-передачі справ на надання правничої допомоги у справах, зокрема, і щодо стягнення кредитної заборгованості з [PERSON] ; витяг з акту № 3-ДІЛ від 08 грудня 2025 року, згідно з яким позивачу було надано послуги з правової допомоги, боржник: Науменко Н.М., а саме: вивчення наявних у клієнта документів, проведення їх аналізу, визначення правової позиції/аналізу судової практики та збір документів/доказів (у разі відсутності у клієнта необхідних документів/доказів, адвокат збирає їх самостійно шляхом направлення адвокатських запитів) по малозначних справах для формування позовної заяви - 500,00 грн; судовий супровід в суді першої інстанції: підготовка/складання та направлення/подача однієї позовної заяви до боржника за договором позики у малозначних справах, за необхідності інших заяв по суті справи, в електронній формі за посередництвом Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системі, в тому числі представництво інтересів клієнта у суді (адвокат самостійно подає позовну заяву від імені клієнта, представляє інтереси, як представник клієнта у суді) - 4 000,00 грн; платіжну інструкцію № 579936563.1 від 11 грудня 2025 року, відповідно до якої ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» здійснило [PERSON] оплату за Договором про надання правничої допомоги №22-08/25/ДІЛ від 22 серпня 2025 року згідно з Актом приймання-передачі наданої правничої допомоги №3-ДІЛ від 08 грудня 2025 року. Згідно зазначених позивачем у позовній заяві судових витрат, витрати на професійну правничу (правову) допомогу складають 4 500,00 грн, які повністю підтверджені наданими суду належними доказами. Враховуючи, що суд дійшов висновку про часткове задоволення заявлених позовних вимог на 46,18%відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 2078,10 грн пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial