Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

06 грудня 2025 року до Покровського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області звернувся адвокат Лівицький О.М. в інтересах [PERSON] з позовом до АТ «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» про захист прав споживачів, визнання неправомірними дій та припинення нарахування. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , за даною адресою відкритий особовий рахунок на послуги централізованого опалення. Відповідно до листа УЖКГ виконавчого комітету Криворізької міської ради від 26.11.2005 № 3373/8 [PERSON] погоджено відключення від системи теплопостачання у вказаній квартирі за умови влаштування альтернативного джерела опалення. На його замовлення у 2010 році ПП Фаєр-СВ виготовлено робочий проект реконструкції існуючої системи газопостачання в цій квартирі, після чого в квартирі було встановлено індивідуальне автономне опалення. 01.10.2010 року між представником Криворізького підприємства теплових мереж «КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА» та абонентом [PERSON] складено акт про відключення квартири від мереж ЦО (ГВП) та встановлення автономного опалення. В супереч діючого законодавства, АТ «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» нараховує суми по оплаті за централізоване опалення, позивач вважає дії відповідача по нарахуванню плати за постачання теплової енергії (централізованого опалення) до квартири за адресою: [ADDRESS] неправомірними, що стало підставою для звернення до суду. Просить суд визнати неправомірними дії АТ «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» з нарахування плати по особовому рахунку за постачання теплової енергії до квартири [ADDRESS] з 01.10.2013 року, зобов`язати АТ «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» припинити нарахування плати за надання послуг з постачання теплової енергії до квартири за адресою: [ADDRESS] з 01.10.2013 року і вподальшому не нараховувати. Ухвалою суду від 12 грудня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. 22 грудня 2025 року року представником відповідача подано відзив, в якому він пред`явлений позов не визнає, оскільки позивач відключився від мережі централізованого опалення самостійно, а отже не перестав бути споживачем послуг з постачання теплової енергії. Надане позивачу погодження на відключення від системи опалення не може вважатись належною правовою підставою для звільнення від оплати за послуги з теплопостачання. Дозвільні документи, отримані до зміни правового регулювання та не реалізовані в передбачений законом спосіб, не можуть легалізувати дії особи після набрання чинності новими обов`язковими правилами. Позивачем обрано неефективний спосіб захисту порушеного права щодо припинення нарахування плати за послугу в минулому з 01.10.2013 року та некоректно сформульовані позовні вимоги в частині припинення нарахування за послугу з постачання теплової енергії, оскільки оплата за постачання теплової енергії складається у тому числі з обсягу теплової енергії на опалення загальних місць користування та внутрішньобудинкових систем опалення. А також 22.12.2025 року представником позивача заявлене клопотання про огляд доказів за місцезнаходженням, яке в судовому засіданні 22.01.2026 на його прохання залишено судом без розгляду та заявлено клопотання про надання позивачем доказів відключення від системи опалення. 04.02.2026 представником відповідача подані додаткові пояснення, аналогічні за змістом з відзивом. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Згідно зі ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до положень ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Позивач [PERSON] зареєстрований та є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Листом управління ЖКГ виконавчого комітету Криворізької міської ради № 3373/8 від 26.11.2025 погоджено відключення від системи теплопостачання в приміщенні квартири за адресою: [ADDRESS] , при умові влаштування альтернативного джерела опалення, для виконання автономної системи необхідно отримати технічні умови в АТ «Криворіжгаз» та проект розроблений проектною організацією. Монтаж повинна виконувати спеціалізована організація відповідно до проекту. Роботи по влаштуванню автономного опалення виконати після завершення опалювального сезону. При роботі автономної системи забезпечити дотримання санітарно-гігієнічних норм в приміщенні квартири. Термін проведення робіт з відключення приміщення від системи опалення погодити з КЖП. Після влаштування автономного опалення та опломбування газового лічильника звернутися для розірвання договору на постачання теплової енергії до КП «Криворіжтепломережа». У 2010 році на замовлення [PERSON] , ТОВ «Фаер-СВ» виготовлено робочий проект теплотехнічного розрахунку тепловикористання на опалення і гаряче водопостачання в приміщенні квартири за адресою: [ADDRESS] . 29.07.2010р. складено технічні умови на проектування газопостачання пристрою автономного опалення в квартирі за адресою: [ADDRESS] з встановленням котла в приміщенні кухні. Відповідно до Акту про відключення квартири від мереж ЦО (ГВП) від 16.09.2010 складеним за участі власника [PERSON] , представника монтажної організації ТОВ КСБК та представника житлово-комунального підприємства, які підтверджують відключення від мереж ЦО і ГВП квартири за адресою [ADDRESS] . Відключення виконано шляхом влаштування транзитних стояків ЦО. Актом № 2 від 01.10.2010 року, складеним представником КПТС за адресою: [ADDRESS] , представник споживача [PERSON] , при обстеженні приміщення встановлено, що є видимий розрив на системі центрального опалення, гарячого водопостачання, стояки ізольовані, система гарячого водопостачання демонтована, пакет документів в наявності, в приміщенні встановлено автономне опалення, акт опломбування газового лічильника 16.09.2010 року, пропонується зняти навантаження. За самовільне підключення до системи КП «Криворіжтепломережа» несе відповідальність споживач. 05.10.2010 року представниками ВАТ «Криворіжгаз» за участі власника [PERSON] складено Акт приймання в експлуатацію газифікованого об`єкту. Як встановлено судом, в 2021 року АТ «Криворізька теплоцентраль» звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги з централізованого опалення за період з 01.10.2013 року по 01.03.2021 року у розмірі 53501,15 грн. Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.10.2024 у задоволенні позовних вимог АТ «Криворізька теплоцентраль» до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги з централізованого опалення відмовлено (справа № 212/3009/21). Постановою Дніпровського апеляційного суду від 15.04.2025 рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 24.10.2024 залишено без змін. Згідно з довідками КОМДІС відповідач продовжує нараховувати позивачу плату за комунальні послуги з централізованого опалення. Однією з основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (стаття 3 ЦК України), дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю й повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Згідно із статтею 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Цивільно-правовий договір не може використовуватися учасниками цивільних відносин для уникнення сплати боргу або виконання судового рішення. Питання відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання житлових будинків, на момент виникнення спірних правовідносин, регулюється Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630 (далі - Правила), та Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від22.11.2005№ 4 (чинним на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Порядок). Відповідно до пунктів 24, 25 Правил на момент спірних правовідносин, споживач має право відмовитися від надання послуг центрального опалення, постачання гарячої води і водовідведення. Відключення споживача від мереж ЦО і ГВП здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води, на момент спірних правовідносин, здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України«Про теплопостачання» схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення (пункт 26 Правил). Згідно з пунктами 2.1, 2.2 Порядку на момент спірних правовідносин, для реалізації права споживачів на відмову від отримання послуг центрального опалення та гарячого теплопостачання орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади створює своїм рішенням постійно діючу комісію для розгляду таких питань. Комісія після вивчення конкретних умов приймає рішення, яке оформлюється протоколом, витяг з якого надається заявникові. При позитивному рішенні комісії, заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального теплопостачання і відокремлення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання. Згідно з пунктами 2.5, 2.6, 2.7 Порядку, відключення приміщень від внутрішньо будинкових мереж виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця таких послуг та власника квартири або уповноваженої ним особи. По закінченні робіт складається акт про відключення будинку від мереж ЦО і ГВП і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження. Після затвердження відповідного акта сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого опалення. Судом встановлено, що 26.11.2005 року Управлінням житлово-комунального господарства міськради (далі УЖКГ) за № 3373/8 було погоджено відключення квартири за адресою: [ADDRESS] від системи теплопостачання за умови розроблення проекту, розробленого проектною організацією та технічних умов в АТ «КРИВОРІЖГАЗ». Так, Комісія про розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води була створена відповідно до Рішення виконкому Криворізької міської ради від 08.02.2006 р. № 90 і надавала дозволи на відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води в період з лютого 2006 р. по 2019 роки. Питання відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води до створення і початку роботи даної Комісії, вирішувалися шляхом надання таких дозволів Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Криворізької міської ради у вигляді листів-погоджень. Відповідач жодним належним і допустимим доказом не довів, що лист-погодження наданий відповідачам листом-погодженням УЖКГ за № 3373/8 від 26.11.2005 року в подальшому був скасований чи в судовому порядку був визнаний недійсним, а отже у суду відсутні підстави не враховувати даний доказ, який був наданий позивачем. На підставі вищезазначеного дозволу за зверненням позивача ТОВ «Фаер-СВ» було розроблено робочий проект № 04/2875 Реконструкція існуючої системи газопостачання приміщень квартири [ADDRESS] . На виконання вищезазначених умов УЖКГ, Криворізьким підприємством теплових мереж «КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА» (далі КПТМ «КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА») 01.10.2010 року було складено акт обстеження приміщення ( [ADDRESS] .), яким встановлено наявність видимого розриву системи централізованого опалення, гарячого водопостачання, демонтажу системи гарячого водопостачання, наявності в приміщенні установленого автономного опалення та акту опломбування газового лічильника 16.09.2010 р. Наведені вище обставини свідчать про те, що позивачем вживалися необхідні заходи щодо законного від`єднання квартири за адресою: [ADDRESS] від централізованого опалення, [PERSON] отримав дозвіл на відключення квартири від централізованого опалення, факт відключення квартири від системи централізованого опалення підтверджено спеціалізованою організацію, яка на той час надавала послуги з централізованого опалення КПТМ «КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА», що підтверджує, що такі дії позивача за своїм змістом і характером не були самовільними, послугами відповідача позивач не користувався, а відтак відсутні підстави для здійснення нарахувань за комунальні послуги з теплопостачання. Відповідач не заперечує, що позивачем було отримано Дозвіл, отримано проекти та технічну документацію, виконано роботи згідно отриманих проектів та складання Акту від 01.10.2010 року, доводи відповідача зводяться до того, що Дозвіл був наданий не Міжвідомчою комісією з розгляду питань відключення від мереж центрального опалення, а листом-погодження УЖКГ, коли ще такої Комісії не існувало. При цьому відповідач не надав суду жодного доказу того, що позивач реально отримував послуги, які ним надавалися після відключення його квартири від мережі центрального опалення. При відключенні від мереж централізованого опалення без дозвільних документів, вчинених до отримання проектних, технічних документів, такі дії споживача вважаються самовільними, протиправними, які тягнуть відповідальність за самовільне переобладнання приміщень та не надають підстав для припинення обов`язків власників квартир зі сплати за послуги з теплопостачання. Але, позивачем по справі дії вчинялися згідно наданого Дозволу та отриманої технічної документації. Законність, правомірність надання, повнота визначення обсягу вчинення необхідних дій в виданому Дозволі про можливість відключення від централізованого опалення покладається на уповноважений орган (який видає Дозвіл) та дії позивача здійснені у відповідності наданого уповноваженим органом Дозволу не можуть вважатися самовільними. Таким чином, суд дійшов висновку, що процедура відключення квартири позивача від мережі централізованого опалення, яка була врегульована Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання № 4 від 22 листопада 2005 року, порушена не була, оскільки наданий лист управління ЖКГ виконавчого комітету Криворізької міської ради № 3373/8 від 26.11.2025 підтверджує, що погодження відключення квартири від системи теплопостачання було отримано власником до 08.02.2026 року, коли виконкомом Криворізької міської ради було ухвалено рішення від 08 лютого 2006 № 90 «Про створення комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води», яким створено комісію для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання, відповідно Комісія не могла видати відповідачеві дозвіл на відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води, оскільки вона була створена пізніше та відповідно після завершення робіт по відключенню від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води видати затверджений акт відключення квартири відповідача від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води. Отже процедура відключення квартири позивача від мережі централізованого опалення розпочалася 26 листопада 2005 року, тобто з дня отримання позивачем погодження Управління житлово-комунального господарства виконкому Криворізької міськради на відключення від системи теплопостачання в квартирі і завершилась складенням акту про відключення квартири відповідача від мереж ЦО (ГВП). Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного суду від 27 лютого 2020 року у справі № 456/3896/16-ц. Відповідно до ч. 3ст. 509 ЦК України зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. В порушення вказаних норм закону відповідач продовжує нараховувати суму заборгованості по оплаті за централізоване опалення за адресою: [ADDRESS] за те, чого позивач не отримував, та про що не домовлявся. Згідно з рішенням Верховного Суду України у справі № 6-2951 цс 15 від 20.04.2016 року зазначено, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично надавалися постачальником визначеним рішенням, споживачі (абоненти) користувалися (отримували). Однак жодного рішення про надання послуг позивачу не надано до суду. На той час чинне в України законодавство пов`язує виникнення обов`язку з оплати послуг з централізованого опалення виключно з умовою їх фактичного споживання. Так згідно з ч. 2 п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою КМ України від 08.10.1992 р. №572, власник та наймач квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги. У свою чергу виходячи з системного аналізу ст.ст. 901 та 903 ЦК України слідує, що послуги оплачуються за умов їх надання, а не наданою послуга вважається виключно за умови її споживання. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Незважаючи на зазначені факти та норми права відповідач продовжує нарахування за не існуючу послугу. Проте, жодний нормативно-правовий акт України не містить норм, які б зобов`язували власників, сплачувати за не спожиті послуги з централізованого опалення у розмірі вартості послуги, яка могла б була бути спожита при користуванні послугою. Отже, поряд з цим вказаний обов`язок виникає лише у разі отримання споживачем певних послуг. Згідно з підпунктом 9 п. 29 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМ України № 630 від 21.07.2005 споживач звільняється від плати за послуги у разі їх не надання. Отже, питання щодо фактичного користування житлово-комунальними послугами входить до предмета доказування у справі та має істотне значення для її правильного вирішення. В Україні визнається і діє принцип верховенства права (частина перша статті 8 Конституції України). Суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України). Одним з елементів верховенства права є дотримання прав людини, зокрема права сторони спору на представлення її позиції та права на справедливий судовий розгляд (пункти 41 і 60 Доповіді «Верховенство права», схваленої Венеційською Комісією на 86-му пленарному засіданні, місто Венеція, 25-26 березня 2011 року). Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Ідея справедливого судового розгляду передбачає здійснення судочинства на засадах рівності та змагальності сторін. Рівність сторін передбачає, що кожній стороні має бути надана можливість представляти справу та докази в умовах, що не є суттєво гіршими за умови опонента (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Домбо Бегеер Б.В. проти Нідерландів» («Dombo Beheer B. V. v. the Netherlands») від 27 жовтня 1993 року, заява № 14448/88, § 33). Створення рівних можливостей учасникам процесу у доступі до суду та до реалізації і захисту їх прав є частиною гарантій справедливого правосуддя, зокрема принципів рівності та змагальності сторін. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України). Отже суд доходить висновку, що позивач не здійснював самовільного відключення від системи централізованого опалення, в його квартирі відключені стояки централізованої системи теплопостачання, і воно законне, а отже він не має фізичної можливості отримувати послуги відповідача і, як наслідок, не зобов`язаний сплачувати за послуги, які він не отримував та за теплопостачання якого відповідач йому не надавав. Вказаний висновок повністю узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, які викладені в Постановах Верховного Суду від 14.02.2020 року у справі № 401/799/18, від 27.02.2020 року у справі № 456/3896/16-ц, від 31.03.2021 року у справі № 401/853/20. В той же час встановлення факту відключення квартири позивача від системи централізованого опалення свідчить про неможливість позивача отримувати послуги відповідача за зазначеною адресою з моменту фіксації факту її відключення, а саме з 01 жовтня 2010 року. Враховуючи те, що відключення від системи централізованого опалення відбулося не через самовільне відключення, а у відповідності з наданим Дозволом, який був виданий відповідно до законодавства, що діяло на момент його видачі відповідно до приписів, зазначених в ньому, то відповідно є неправомірними дії відповідача по нарахуванню плати за постачання теплової енергії (централізованого опалення) до квартири позивача за адресою: [ADDRESS] з 01.10.2013 року та належить зобов`язати відповідача припинити нарахування плати за надання послуг з постачання теплової енергії (централізованого опалення) до квартири позивача за адресою: [ADDRESS] з 01 жовтня 2013 року. Звільнення позивача від нарахувань плати відповідно до Методики №315 за спожиту теплову енергію на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньо будинкових систем опалення в позовних вимогах позивачем не заявлялось та не було предметом розгляду суду. Враховуючи наведене, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, підлягають до задоволення. Оскільки в силу Закону України «Про захист прав споживачів» позивач був звільнений від сплати судового збору за подачу позовної заяви, а відтак, з огляду на задоволення позову, відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved