Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-05 00:00:00

18.11.2025 позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з вищевказаним позовом до відповідача, яким просить стягнути заборгованість за кредитним договором №524881042 від 30.05.2021 у розмірі 23 981,56 гривень та вирішити питання судових витрат. Заявлені позовні вимоги обґрунтовано тим, що 30.05.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] уклали кредитний договір №524881042. 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01, відповідно до якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах визначених договором. 31.12.2020 року додатковою угодою № 26 до договору факторингу № 28/1118-01 сторони дійшли згоди викласти текст договору у новій редакції. Відповідно до реєстру боржників № 154 від 05.10.2021 року до договору факторингу №28/1118-01, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором №524881042. Зазначає, що 20.10.2022 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 20102022, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» передає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрах прав вимоги. Відповідно до Реєстру прав вимоги № 1 від 21.10.2022 до Договору факторингу №20102022 від 20.10.2022, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 23 981,56 грн, з яких: 11 984,96 грн сума заборгованості за основою сумою боргу, 11 996,60 грн сума заборгованості за відсотками. Оскільки, відповідач всупереч умовам Кредитного договору не виконав своїх зобов`язань щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, право вимоги щодо яких набуло ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», позивач звернувся до суду з вимогою стягнути з відповідача заборгованість в сумі 23 981,56 грн, з яких: 11 984,96 грн сума заборгованості за основою сумою боргу, 11 996,60 грн сума заборгованості за відсотками. Ухвалою від 20.11.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження Через першу неявку у судове засідання 18.12.2025 року належним чином повідомленого відповідача, розгляд справи відкладено на 19.01.2026. 30.12.2025 представник відповідача Павленко А.С. подала відзив на позов, у якому послалася на те, що відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав, а на момент укладення договору відступлення права вимоги від 28.11.2018 року боргові зобов`язання відповідача ще не існували, а тому не могли бути передані новому кредитору на час укладення договору відступлення права вимоги №28/1118-01. Відтак, вважає, що у ТОВ «Таліон Плюс», як фактора, не виникло право вимоги за зобов`язанням відповідача, яке він би міг передати на підставі договору факторингу від 28.11.2018 року. Окрім цього, звертає увагу, що позивачем не надано доказів здійснення фактором оплати за відступлені права вимоги. З огляду на наведене, просить відмовити у задоволенні позову. 05.01.2026 надійшла відповідь на відзив, у якій представник позивача вказує, що договір було підписано позичальником за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який відправлено йому на номер мобільного телефону вказаний ним. Отже, вважає, що позивачем доведено факт укладання Відповідачем Кредитного договору в електронній формі та підписання договору з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Щодо дійсності переходу права вимоги, зазначив, що копії договорів факторингу та реєстрів права вимоги є належними та допустимими доказами відступлення права вимоги у спірних правовідносинах. 19.01.2026 задоволено клопотання представника позивача та витребувано у АТ «Приватбанк» відомості щодо: наявності у [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) карткового рахунку, відкритого у АТ «Приватбанк» станом на 30.05.2021 року; належності [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) карткового рахунку № [NUMBER] ; надходження на картковий рахунок № [NUMBER] , 30.05.2021 грошових коштів у розмірі 16000,00 грн. за кредитним договором №524881042, у зв`язку із чим розгляд справи відкладено. В судове засідання 06.02.2026 сторони не з`явились. Представник позивача у позовній заяві просив проводити розгляд справи у його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, свої доводи відносно позову виклав у відзиві на такий. В зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно до ст.247 ЦПК України, розгляд справи здійснюється без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, перевіривши та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст.ст.81,83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Судом встановлено, що 30.05.2021 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] було укладено в електронній формі Кредитний договір № 524881042. За умовами цього Договору Товариство зобов`язується надати Позичальникові Кредит на суму 16000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплачувати проценти Кредитодавцю відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в т ч на умовах фінансового кредиту продукту «Комфорт» ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» (п.1.1 Кредитного договору). Кредит надається строком на 126 днів. Строк дії Договору обчислюється з моменту його укладення сторонами та до закінчення строку, на який надано кредит, але в будь-якому разі договір діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань (п.1.2, 1,3 Кредитного договору). Нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється у розмірі 237,25 % річних, що становить 0,65 відсотків в день від суми кредиту за час користування ним (далі- «Дисконтна процентна ставка») (п.1.4. Кредитного договору). На умовах викладених у п.1.6 Договору, до відносин між сторонами застосовуються умови нарахування процентів за ставкою 474,50 % річних, що становить 1,30 % в день від суми кредиту за час користування ним (далі «Базова процентна ставка») (п.1.5). Невід`ємною частиною Договору є Правила та паспорт споживчого кредиту, що надано позичальнику до укладення договору (п.4.1) (а.с.6-9). Договір № 524881042 від 30.01.2021 підписаний [PERSON] електронними цифровим підписом одноразовим ідентифікатором: MNV523QA. Відповідно до копії Платіжного доручення від 30.05.2021 ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» здійснило переказ отримувачу [PERSON] коштів згідно Кредитного договору № 524881042 від 30.05.2021, для зарахування на платіжну картку № [NUMBER] в розмірі 16000,00 грн (а.с. 10). Як вбачається із листа АТ КБ «Приватбанк» від 24.01.2026 №20.1.0.0.0/7-260121/60232-БТ (вх.№1675 від 03.02.2026) на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] ( [NUMBER] ), на яку 30.05.2021 було зарахування коштів на суму 16000 грн. За умовами Кредитного договору № 524881042 від 30.05.2021, кредитодавець має право укласти договір відступлення права вимоги за Договором або договір факторингу з будь-якою третьою особою (п. 2.1.1.6. Кредитного договору). Із розрахунку заборгованості за кредитним Договором, складеного первісним кредитором, ТзОВ "Таліон Плюс", встановлено, що за боржником [PERSON] обліковується заборгованість в розмірі 23 981,56 грн, з яких: 11 984,96 грн сума заборгованості за основою сумою боргу, 11 996,60 грн сума заборгованості за відсотками (а.с.11-13). Так, 28.11.2018 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» зобов`язується відступити ТОВ «Таліон Плюс» Права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ «Таліон Плюс» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» за плату на умовах, визначених цим Договором (а.с.69). Згідно з п.1.3. Розділу 1 Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 «Право вимоги» означає всі права Клієнта за Кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до Боржників по сплаті суми Боргу за Кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому (а.с.69). 31.12.2020 року додатковою угодою №26 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 сторони дійшли згоди викласти текст договору у новій редакції. Пунктом 1.3 цього договору сторони погодили, що «Право вимоги» означає всі права Клієнта за Кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до Боржників по сплаті суми Боргу за Кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. (а.с.70-74). Відповідно до Реєстру прав вимоги №154 від 05.10.2021 до договору факторингу № 28/1118-01, укладеного між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 524881042 від 30.05.2021 (а.с.75-76). 20.10.2022 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 20102022, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» передає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрах прав вимоги (а.с.19-20). Відповідно до Реєстру прав вимоги № 1 від 21.10.2022 до Договору факторингу № 20102022 від 21.10.2022, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 23 981,56 грн, з яких: 11 984,96 грн сума заборгованості за основою сумою боргу, 11 996,60 грн сума заборгованості за відсотками (а.с.22). Як вбачається із платіжного доручення №18921 від 25.10.2022 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перерахувало 3 011843,88 грн ТОВ «Таліон Плюс» як плату за відступлення вимоги згідно Реєстру прав вимоги №1 від 21.10.2022 до Договору факторингу № 20102022 від 21.10.2022 (а.с.21). Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. В силу ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до положень ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (ч. 2 ст. 639 ЦК України). У п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника (-ів) правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин. Внаслідок цього підписання правочину здійснюється стороною (сторонами) або ж уповноваженими особами. Договір про надання споживчого кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Саме така позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 22 січня 2020 року у справі № 674/461/16-ц, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 , від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19, від 22 листопада 2021 року у справі № 234/7719/20, від 17 січня 2022 року у справі № 234/7723/20. За приписами частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Судом встановлено, що 30.05.2021 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 524881042 у формі електронного документа, який був підписаний останнім за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «MNV523QA». Укладання договорів із використанням електронного (цифрового) підпису відповідає приписам Закону України «Про електронну комерцію» та Закону України «Про електроні документи та електронний документообіг», тобто відповідачем подано через особистий електронний кабінет на веб-сайті заяву на отримання кредиту за умовами, які визначені кредитором та підтвердив погодження з такими умовами, після чого кредитор надіслав відповідачу на електронну пошту, особистий номер телефону, одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду (одноразовий ідентифікатор дані в електронному вигляду як алфавітно-цифрова послідовність), який відповідач використав для підтвердження підписання кредитних договорів. Без проходження реєстрації та отримання відповідачем одноразового ідентифікатора (який використовується як аналог власноручного підпису), без здійснення входу відповідачем на веб-сайт до особистого кабінету за допомогою паролю та логіна Договір з ним не був би укладений. Із матеріалів справи вбачається, що «Манівео Швидка Фінансова Допомога» у повному обсязі виконало свої зобов`язання за вищевказаним договором, здійснивши переказ коштів 30.05.2021 відповідачу на банківську картку № [NUMBER] грошових коштів в розмірі 16000 грн, що підтверджується платіжним дорученням, листа АТ КБ «Приватбанк» від 24.01.2026 №20.1.0.0.0/7-260121/60232-БТ (вх.№1675 від 03.02.2026). Наведені вище обставини свідчать про факт отримання відповідачем кредитних коштів, схвалення ним умов кредитного договору. Разом з цим, відповідач свого зобов`язання за кредитним договором не виконав, у передбачений у договорі строк кошти (суму кредиту) не повернув, внаслідок чого у нього виникла заборгованість. Так, із розрахунку заборгованості за кредитним Договором, складеного первісним кредитором, ТзОВ "Таліон Плюс", встановлено, що за боржником [PERSON] обліковується заборгованість в розмірі 23 981,56 грн, з яких: 11 984,96 грн сума заборгованості за основою сумою боргу, 11 996,60 грн сума заборгованості за відсотками (а.с.11-13). Відповідно до п.1 ч.1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 516 ЦК України визначено порядок заміни кредитора у зобов`язанні. За змістом цієї норми заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Встановлено, що на підставі договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, укладеного між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», додаткової угоди №26 від 31.12.2020 року до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, реєстру прав вимоги №154 від 05.10.2021 до договору факторингу № 28/1118-01 до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 524881042 від 30.05.2021. В подальгому, на підставі договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022, укладеного між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», реєстру прав вимоги № 1 від 21.10.2022 до Договору факторингу № 20102022 від 21.10.2022, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 524881042 від 30.05.2021. ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перерахувало 3 011843,88 грн ТОВ «Таліон Плюс» як плату за відступлення вимоги згідно Реєстру прав вимоги №1 від 21.10.2022 до Договору факторингу № 20102022 від 21.10.2022. За наведених обставин, суд вважає, що позивач як новий кредитор, набув право вимоги до відповідача за вищевказаним кредитним договором. Щодо доводів відповідача про не доведеність факту набуття позивачем права вимоги до відповідача за кредитним договором від 30.05.2021 №524881042, то слід зазначити, що позивач надав докази того, що відповідно положень Глави 73 ЦК України, договору факторингу від 28.11.2018 № 28/1118-01, укладеного між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», додаткової угоди №26 від 31.12.2020 року до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, реєстру прав вимоги №154 від 05.10.2021 до договору факторингу № 28/1118-01,договору факторингу від 20.10.2022 № 20102022, укладеного між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», реєстру прав вимоги № 1 від 21.10.2022 до Договору факторингу № 20102022 від 21.10.2022, він за плату набув право грошової вимоги до [PERSON] , яка виникла на підставі кредитного договору від 30.05.2021 № 524881042, таким чином довів належними та допустимими доказами, що відступлення право грошової вимоги факторові справді мало місце. При цьому, відповідач дійсність договорів факторингу не оспорив, презумпцію правомірності цих правочинів (ст.204 ЦК України) не спростував, а та обставина, що договір факторингу від 28.11.2018 № 28/1118-01 укладено ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладений раніше за кредитний договір між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» і [PERSON] не спростовує факт відступлення права грошової вимоги за кредитним договором, так як за умовами додаткової угоди №26 до договору факторингу № 28/1118-01 (п.1.3) могло бути переданим як право грошової вимоги до Боржника по сплаті суми Боргу за Кредитними договорами строк платежу за якими настав, так і права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Окрім цього, договір факторингу супроводжується передбаченими п.12 договору додатками, зокрема, реєстрами прав вимоги, зі змісту яких вбачається, що 05.10.2021 відбулася передача від ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» до ТОВ «Таліон Плюс» права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 524881042 від 30.05.2021, а 20.10.2022, в свою чергу, від ТОВ «Таліон Плюс» до позивача (а. с.75-76). Також суд звертає увагу, що відповідач не посилався на те, що сплатив заборгованість первісному кредитору та не надав суду відповідних доказів, а тому, суд вважає, що його зобов`язання не припинилося. Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За правилами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановленні договором або законом. Згідно з частинами першою та другою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Дослідивши вказаний розрахунок та інші матеріали справи, суд дійшов висновку, що заявлена до стягнення позивачем сума заборгованості за кредитним договором від 30.05.2021 №524881042 відповідає умовам договору, розмір заборгованості 23 981,56 грн, з яких: 11 984,96 грн сума заборгованості за основою сумою боргу, 11 996,60 грн сума заборгованості за відсотками,розмір яких визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому ст.627 ЦК України, відповідачем не спростовано, а тому, вважає, що наявні підстави для стягнення такої з відповідача. За наведених обставин, позов підлягає задоволенню. Окрім цього, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3028,00 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved