Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

25 червня 2025 року Тараненко А.І., як представник ТзОВ "ФК "ЕЙС", подав до суду позовну заяву до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Обґрунтовує позов тим, що 14 вересня 2021 року між ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] був укладений кредитний договір №748344133, у формі електронного документа з використанням електронного підпису, у формі одноразового ідентифікатора, що відповідає ЗУ «Про електронну комерцію». За умовами вказаного договору, [PERSON] отримала кошти у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 22000 грн. в умовах строковості, зворотності та платності, а саме строком на 30 днів до 14 жовтня 2021 року, з дисконтною процентною ставкою 0,47 процентів від суми кредиту за кожний день користування кредитними коштами та базовою процентною ставкою 1,98 відсотків. ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконало взяті зобов`язання і перерахувало відповідачу грошові кошти. 28 листопада 2018 року між ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТзОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого до ТзОВ «Таліон плюс» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №748344133 від 14 вересня 2021 року. 05 серпня 2020 року між ТзОВ «Таліон плюс» та ТзОВ «ФК «Онлайн фінанс» було укладено договір факторингу №05/0820-01, відповідно до умов якого до ТзОВ «ФК «Онлайн фінанс» перейшло право грошової вимоги за цим же кредитним договором. В подальшому, 29 травня 2025 року ТзОВ «ФК «Онлайн фінанс» та ТзОВ «ФК «Ейс» уклали договір факторингу №29/05/25-Е, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №748344133 від 14 вересня 2021 року, перейшло до ТзОВ «ФК «Ейс». У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором заборгованість відповідача [PERSON] станом на день звернення до суду, становить 93416,40 грн., що включає: 22000 грн. заборгованості за тілом кредиту, 71416,40 грн. заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом. З огляду на викладене, просить стягнути з [PERSON] на користь ТзОВ «ФК «Ейс» заборгованість за кредитним договором в розмірі 93416,40 грн. та судові витрати, які складаються із судового збору в розмірі 2422,40 грн. і 7000 грн. витрат, понесених на правничу допомогу. Ухвалою від 01 липня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін. Представник позивача ТзОВ «ФК «ЕЙС» у судове засідання не з`явився, у п.4 прохальної частини позовної заяви Тараненко А. просив суд розглядати справу у відсутності представника позивача, а у випадку неявки в судове засідання відповідача, просив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів (а.с.7 зворот). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, її представник адвокат Свередюк Ю.А. подала до суду письмову заяву, в якій просила проводити розгляд справи у її відсутності та відсутності її довірителя. При вирішенні спору покладається на розсуд суду. Просить суд звернути увагу на те, що у розрахунку заборгованості, наданому ТзОВ «Мінівео швидка фінансова допомога» за період 18 листопада 2020 року нараховано відсотки в розмірі 12588,40 грн., що не відповідає умовам договору. Вважає, що розмір витрат позивача є непропорційним до предмету спору, вартість послуг завищена, тому просить зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу, що поніс позивач ТзОВ «ФК «Ейс» з 7000 грн. до 1000 грн. (а.с.139). Дослідивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно із ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 14 вересня 2021 року між ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] був укладений кредитний договір №792392638, у формі електронного документа з використанням електронного підпису, у формі одноразового ідентифікатора, що відповідає ЗУ «Про електронну комерцію». За умовами вказаного договору [PERSON] отримала кошти у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 22000 грн. в умовах строковості, зворотності та платності, а саме строком на 30 днів до 14 жовтня 2021 року, з дисконтною процентною ставкою 0,47 процентів за день. (зворот а.с.98 -101). Перерахунок ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» в користь відповідача кредитних коштів за договором підтверджено платіжним дорученням від 14 вересня 2021 року та рухом коштів по банківській картці № [NUMBER] за період з 14.09.2021 по 19.09.2021 (а.с.73, 137-138). Заповнивши та подавши заявку на отримання коштів у кредит в порядку передбаченому товариством, відповідач підтвердила прийняття умов надання кредиту, а також засвідчила, що вона повідомлена кредитодавцем у встановленій законом формі про загальну вартість кредиту, реальну річну ставку, тарифи банку (а.с. 77-91). Невід`ємною частиною договору є Правила та Паспорт споживчого кредиту Смарт (а.с.97-98), що надані позичальнику до укладення договору. Уклавши цей Договір, позичальник підтвердила, що вона ознайомлена, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на сайті кредитодавця: www.moneyveo.ua. (п.4.1 договору). Пунктом 4.2. договору передбачено, що строк дії договору обчислюється з моменту його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором та до закінчення строку надання кредиту, визначеного в п.1.7 договору. Строк дії договору може бути продовжено з урахуванням умов продовження строку надання кредиту, передбачених п.1.8 та п.1.12.1 договору. У будь-якому разі зобов`язання, що виникли під час дії договору, діють до повного їх виконання. Сторони погодили, що проценти, нараховані після закінчення строку дії цього договору, є процентами за користування грошовими коштами в розумінні ч.2 ст.625 ЦК України (п.4.3). Згідно з ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні і в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, інше не встановлено договором або законом. 28 листопада 2018 року між первісним кредитором та ТзОВ «Таліон Плюс» був укладений договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого, згідно з долученим реєстром прав вимоги, актом повернення права вимоги, до ТзОВ «Таліон плюс» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №748344133 від 14 вересня 2021 року. У подальшому, сторонами (кредиторами) укладалися додаткові угоди до договору факторингу, у тому числі щодо продовження терміну дії договору факторингу (а.с. 44-56). 05 серпня 2020 року між ТзОВ «Таліон плюс» та ТзОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» було укладено договір факторингу №05/0820-01, відповідно до умов якого, згідно з долученим реєстром прав вимоги, актом повернення права вимоги та додатковими угодами, до ТзОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №748344133 від 14 вересня 2021 року (а.с. 35-43). 29 травня 2025 року ТзОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» та ТзОВ «Фінансова компанія «Ейс» уклали договір факторингу №29/05/25-Е, як наслідок, згідно з долученим реєстром прав вимоги, актом повернення права вимоги, право грошової вимоги за кредитним договором №748344133 від 14 вересня 2021 року, перейшло до ТзОВ «Фінансова компанія «Ейс» (а.с.27-34). Відповідач належним чином не виконала свої зобов`язання та не дотрималася термінів повернення кредиту, що підтверджується випискою з особового рахунку за кредитним договором №748344133 від 14 вересня 2021 року (а.с. 16). Згідно з розрахунками, що долучені кредиторами (а.с. 17-18), відповідач [PERSON] заборгувала за договором 93416,40 грн, з яких 22000 грн. заборгованість за кредитом, 71416,40 грн. заборгованість по відсотках за користування кредитом. При цьому, суд звертає увагу, що 18 жовтня 2021 року первісним кредитором нараховані відсотки у розмірі 12588,40 грн. Однак нарахування зазначеної суми відсотків в день є безпідставним, необґрунтованим та таким, що не узгоджуються з умовами договору, а тому така сума коштів не підлягає стягненню з відповідача в користь позивача. Зі змісту ст.627 ЦК України вбачається, що, відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Слід зазначити, що відповідно до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст.610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.611 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. При вирішенні зазначеного спору суд бере до уваги і те, що відповідач та його представник належних доказів повернення грошових коштів за кредитним договором суду не надали. Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки в ході судового розгляду встановлено, що у відповідача [PERSON] за договором №748344133 від 14 вересня 2021 року рахується заборгованість у розмірі 80828 грн., тобто за виключенням безпідставно нарахованих 18.10.2021 відсотків у розмірі 12588,40 грн., суд приходить висновку про необхідність часткового задоволення позову та стягнення з [PERSON] в користь ТзОВ «ФК «Ейс» 80828 грн. заборгованості за вказаним договором. Також, відповідно до ст.141 ЦПК України, пропорціно до задоволених позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2107,48 грн. судового збору, що був сплачений ТзОВ «ФК «Ейс» та підтверджується документально (а.с. 9). Згідно з ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу. На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу, суду було надано достатньо належних та допустимих доказів, зокрема: акт прийому-передачі наданих послуг (а.с. 12), копію договору про надання правничої допомоги №29/05/25-01 від 29.05.2025 (а.с. 14-15), копію додаткової угоди до вказаного договору (а.с. 13), протокол погодження вартості послуг до договору (а.с.15 зворот). Однак, відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору. Крім того, при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін). Суд враховує характер правовідносин, обсяг наданих адвокатом послуг, реальність та розумність їхнього розміру, усталеної практики у даній категорії справи, ціну позову, а також з врахуванням поданого представником відповідача клопотання, приходить до висновку, що розмір витрат на правову допомогу адвоката у даній справі, який підлягає відшкодуванню на користь позивача, слід зменшити до 2000 грн. Зазначена сума, на переконання суду, є такою, що відображає реальність адвокатських витрат (їх дійсність та необхідність), з урахуванням того, що спір, який виник між сторонами відноситься до категорії типових спорів, які виникають у зв`язку із стягненням заборгованості за порушення грошового зобов`язання, зміст позовної заяви та інших документів потребує мінімального індивідуального підходу і мінімальних часових витрат (1-2 години роботи є достатніми для написання та укомплектування типової позовної заяви у кредитній справі), а з наданої копії договору та акту вбачається постійне представництво адвокатом позивача і в інших подібних справах. Суд також звертає увагу сторін на те, що компенсація судових витрат не повинна перетворюватися на спосіб додаткового збагачення фінансових установ за рахунок людей з мінімальними доходами в період воєнного стану.

Outcome: approved