Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

Позивач [PERSON] 19.09.2025 звернулась в суд з позовом про розірвання шлюбу між нею та відповідачем [PERSON] , який було укладено 24.07.2012 року та у якому у сторін народилось дочка [PERSON] , [INFO] . Позивач вказала, що вона із відповідачем тривалий час не проживає як сім`я, стосунки між сторонами погіршились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Кожен із подружжя живе своїм окремим життям та своїми інтересами, спільного господарства не ведуть, сім`я припинила своє існування. Вважає, що шлюб між ними існує формально, а тому просить його розірвати. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 вересня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 26.11.2025 судом за клопотанням відповідача надавався сторонам строк на примирення з метою збереження сім`ї, провадження у справі зупинялось до 26.01.2026. Відповідач відзиву на позов не подавав. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просить суд їх задовольнити з підстав викладених у позові. Із відповідачем перебувати у шлюбі не бажає, у наданий судом строк на примирення сторони не досягнули згоди, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав та проти розірвання шлюбу не заперечив. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі із 24.07.2012, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 24.07.2012 Великогаївською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області. У даному шлюбі народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Судом із пояснень сторін у судовому засіданні з`ясовано, що вони із березня 2025 року не проживають разом, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, втратили почуття взаєморозуміння та любові один до одного, стали чужими людьми, у шлюбі перебувати не бажають. У наданий судом термін на примирення сторони не вжили заходів для збереження сім`ї. Сумісне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим. Шлюб існує лише формально. Відповідно до вимог ст. ст. 111, 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Згідно із ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями частини третьої та четвертої статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. За таких обставин, суд вважає, що шлюб слід розірвати так, як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, оскільки порушує її особисті права та законні інтереси. На підставі наведеного та

Outcome: approved