Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

ТОВ «Споживчий Центр» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , у якому просило стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 02.05.2025-100002774 від 07.05.2025 у розмірі 13 635,00 грн., та понесені судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що 07.05.2025 між ТОВ «Споживчий Центр» та [PERSON] укладено кредитний договір № 02.05.2025-100002774. У кредитному договорі сторони погодили всі істотні умови, зокрема щодо розміру кредиту, строку кредитування, відсотків за користування кредитом. ТОВ «Споживчий Центр» свої зобов`язання за договором виконало належним чином та у повному обсязі, а саме надало позичальнику можливість розпоряджатися кредитними коштами. У свою чергу відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитним договором, тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів. Ухвалою суду від 24.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Заходи забезпечення позову та доказів не вживались. Інші процесуальні дії у справі не проводились. Представник ТОВ «Споживчий Центр» у позовній заяві просив розглянути справу без участі представника позивача, а також зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився з невідомих причин, про місце, дату та час судового засідання повідомлявся шляхом направлення рекомендованої кореспонденції. Відповідач про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подавав, заяви про слухання справи без його участі не надходило. Крім того, про час і місце слухання справи відповідач повідомлений належним чином, відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, з опублікуванням якого особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. З урахуванням одночасного існування умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.05.2025 між ТОВ «Споживчий Центр» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 02.05.2025-100002774 в електронній формі, який підписано позичальником одноразовим ідентифікатором /а.с.25-28/. Згідно з умовами кредитного договору відповідачу надано кредит в сумі 4500,00 грн., строком на 168 днів з дати його надання, дата повернення кредиту 21.10.2025, зі сплатою фіксованої незмінної процентної ставки «Стандарт» у розмірі 1 % за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 7 чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів; фіксованої незмінної процентної ставки «Економ» у розмірі 0,5 % за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка «Стандарт»; комісії за надання кредиту у розмірі 5 % від суми кредиту та дорівнює 225,00 грн. ТОВ «Споживчий Центр» свої зобов`язання виконало належним чином, а саме перерахувало кредитні кошти в сумі 4500,00 грн. на картковий рахунок відповідача, що підтверджується повідомленням ТОВ «Універсальні платіжні рішення» про успішне перерахування коштів /а.с.11/. Згідно з нормами ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема, з договорів та інших правочинів. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1048 ЦК України , позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Порушенням зобов`язання згідно зі ст. 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). Відповідач [PERSON] умови кредитного договору не виконав належним чином, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка становить 13 635,00 грн., яка складається із: -Заборгованості за тілом кредиту у розмірі 4500,00 грн.; -Заборгованості за процентами у розмірі 5985,00 грн.; -Заборгованості за комісією за надання кредиту у розмірі 225,00 грн.; -Заборгованості за обслуговування у розмірі 675,00 грн.; -Заборгованості за неустойкою у розмірі 2250,00 грн. Наявність заборгованості у зазначеному розмірі підтверджується довідкою-розрахунком про стан заборгованості за кредитним договором /а.с.15/. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з частиною 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до частини 1 статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Положеннями статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи, що відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань належним чином не виконав, позовні вимоги не спростував, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «Споживчий Центр» підлягають задоволенню у повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений ним при подачі позову у розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved