Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-05 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору представниця позивача покликається на те, що 17.06.2024 між ТзОВ «Селфі кредит» та [PERSON] було укладено договір №1575802 про надання споживчого кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Після того, як відповідачкою було здійснено реєстрацію в інформаційно-телекомунікаційній системі первісного кредитора і заповнено електронну заявку на отримання споживчого кредиту на сайті первісного кредитора в мережі інтернет, ТОВ «Селфі кредит» 17.06.2024 направило [PERSON] пропозицію (оферту) укласти договір №1575802 про надання споживчого кредиту у вигляді розміщення в особистому кабінеті позичальника на сайті повного тексту кредитного договору. В процесі заповнення заявки і реєстрації особистого кабінету позичальницею здійснено ідентифікацію і верифікацію особи. 17.06.2024 позичальниця, після ознайомлення з пропозицією укласти електронний договір у формі договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту виразила однозначну згоду із умовами договору шляхом натискання відповідної кнопки в ІТС первісного кредитора. Таким чином, 17.06.2024 о 14:59:09 год між ТОВ «Селфі кредит» та [PERSON] було укладено договір №1575802 про надання споживчого кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до розділу 1 кредитного договору , ТОВ «Селфі кредит» надало позичальниці кредит в гривнях, а споживач зобов`язалась одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Кредит надавався строком на 364 дні, стандартна процентна ставка становить 1,5 відсотки в день та застосовується у межах строку кредиту. ТОВ «Селфі кредит» свої зобов`язання за кредитним договором виконало та надало позичальниці грошові кошти шляхом їх перерахування на картку, яку позичальниця вказала при оформленні кредиту. Таким чином позичальницею було отримано кредит в загальній сумі 15000,00. Натомість відповідачка виконувала взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов договору та здійснювала часткові оплати в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. 20.01.2025 між ТОВ «Селфі кредит» та ТОВ «Свеа Фінанс» було укладено договір факторингу № 01.02-01/25, відповідно до умов якого клієнт відступив фактору права вимоги, а фактор набув права вимоги від клієнта та сплачує клієнту за відступлення прав вимог фінансування у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та у строки встановлені цим договором. Відповідно до додатку 1 до договору факторингу № 01.02-01/25 від 20.01.2025, заборгованість [PERSON] за кредитним договором №1575802 складає: 55814, 96 грн. У зв`язку з вищенаведеним представниця позивача просить стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» суму заборгованості за договором кредиту №1575802 від 17.06.2024 в розмірі 55814, 96 грн., з яких: заборгованості по тілу кредиту 14999, 96 грн., заборгованість по відсотках 36225, 00 грн, пеня 4590, 00 грн., суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн. Відповідачка не скористалась правом на подання відзиву. Представниця позивача у судове засідання не прибула, однак звертаючись до суду з позовною заявою подала клопотання про розгляд справи без її участі. Відповідачка у судове засідання повторно не прибула, хоча належним чином повідомлялась про дату, час і місце судового засідання, тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у її відсутності та ухвалення заочного рішення, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Заяви, клопотання учасників справи. Не поступало. Процесуальні дії у справі. 05.11.2025 суд, з метою визначення підсудності справи, здійснив дії по визначенню місця реєстрації відповідачки у Єдиному державному демографічному реєстрі. Ухвалою від 10.11.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою від 23.12.2025 судове засідання проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи та відкладено розгляд справи. Судом розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у судове засідання по справі №456/6093/25 відповідачки [PERSON] . Ухвалою від 06.02.2026 судове засідання проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи та проведено заочний розгляд справи. З`ясувавши обставини, на які представниця позивача посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, суд доходить такого висновку. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Як вбачається з матеріалів справи 17.06.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» та [PERSON] укладено договір надання споживчого кредиту №1575802, згідно якого сума кредиту складає 15000, 00 грн, строк кредиту 364 дні, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 13 днів, стандартна процентна ставка 1,5 відсотка в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 договору. Цей договір укладено за допомогою ІКС товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через Веб-сайт /а.с.9-14/. Відповідно до додатку 2 до договору споживчого кредиту №1575802 від 17.06.2024, [PERSON] передала ТОВ «Селфі Кредит» персональні дані третіх осіб, з метою інформування про необхідність виконання зобов`язання /а.с. 14/. Згідно паспорта споживчого кредиту кредитодавцем є ТзОВ «Селфі Кредит», споживачем [PERSON] , сума кредиту 15000, 00 грн., строк кредитування 364 днів, мета отримання кредиту - споживчі потреби, стандартна процентна ставка 1,5 відсотків річних /а.с.15-16/. Як вбачається з правил надання коштів та банківських металів у кредит ТзОВ «Селфі Кредит», Товариство здійснює інформування споживачів про послугу з надання споживчого кредиту, надає повну, точну та достовірну інформацію. Кредитний договір з споживачем укладається в електронній формі за допомогою ІКС Товариства, доступ до якої забезпечується через Веб-сайт /а.с. 17-26/. Згідно розрахунку заборгованості за договором № 1575802 від 17.06.2024 про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на 20.01.2025 загальна сума нарахованої заборгованості [PERSON] становить 179400 грн., сплачено 55814, 96 грн. /а.с.27-30/. Відповідно до договору факторингу № 01.02-01/25 від 20.01.2025, такий укладено між ТзОВ «Селфі Кредит» та ТзОВ «Свеа Фінанс». У відповідності до умов цього договору клієнт відступає (передає) фактору права вимоги, а фактор набуває права вимоги від клієнта та сплачує клієнту за відступлення прав вимог фінансування у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та у строки встановлені цим договором /а.с. 32-38/. Відповідно до платіжної інструкції кредитного переказу коштів № 9897 від 21.01.2025, платник ТОВ «Свеа Фінанс» сплатив ТОВ «Селфі кредит» суму у розмірі 1664956, 63 грн., згідно договору факторингу №01.02-01/25 від 20.01.2025 /а.с.421/. Як вбачається із Реєстру боржників до договору факторингу № 01.02-06/25 від 31.03.2025 клієнт відступив факторові право вимоги заборгованостей до боржників на умовах передбачених договором факторингу /а.с.42-43/. Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 01.02-01/25 від 20.01.2025, сума загальної заборгованості [PERSON] , відповідно до кредитного договору №1575802 від 17.06.2024 становить 55814, 96 грн., борг за кредитом 14999, 96грн., сума нарахованих процентів 36225, 00 грн., сума штрафних санкцій 4590, 00 грн. /а.с.44/. Згідно статуту ТОВ «Свеа Фінанс», затвердженого рішенням від 25.03.2024 № 1, Товариство створюється з метою діяльності, що направлена на надання резидентам та нерезидентам України, організаціям, установам, громадянам послуг для задоволення різних потреб та зовнішньоекономічних операцій, фінансової діяльності, операцій з фондовими цінностями, з метою вирішення економічних та соціальних проблем і одержання відповідного прибутку для задоволення потреб учасників та працівників Товариства /а.с.47-54/. Як вбачається з виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ТОВ «Свеа Фінанс» знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Іллінська, 8. Види економічної діяльності: надання інших фінансових послуг, інші види грошового посередництва, інші види кредитування /а.с.55/. Відповідно до довіреності від 26.03.2025 ТОВ «Свеа Фінанс», в особі директора Кашпура М.Л. уповноважило [PERSON] проводити переговори з боржниками стосовно заборгованості, представляти інтереси товариства з усіма правами, які надано законом заявникові, позивачеві, відповідачеві, третій особі та потерпілому в судах та органах судової влади України, органах прокуратури, органах державної виконавчої служби та у відносинах з приватними виконавцями, в установах, підприємствах, організаціях всіх форм власності /а.с.56/. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона-підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Згідно ч. 1 ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно положень ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Стаття 1047 ЦК України передбачає, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Стаття 1050 ЦК України визначає наслідки порушення договору позичальником. Так, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За змістом статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч.1 ст.1077, 1084 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнтів) за плату ( у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги. Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено, що 17.06.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» та [PERSON] укладено договір надання споживчого кредиту №1575802, згідно якого сума кредиту складає 15000, 00 грн, строк кредиту 364 дні, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 13 днів, стандартна процентна ставка 1,5 відсотка в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 договору. Цей договір укладено за допомогою ІКС товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через Веб-сайт. Таким чином судом встановлено, що договір був вчинений в електронній формі, яка відповідно до ст. 207 ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію» прирівнюється до письмової форми. Введення одноразового персонального ідентифікатора і є вчиненням дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, а саме - акцептом в розумінні ч. 3 п. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Враховуючи, що в договорі споживчого кредиту №1575802 від 17.06.2024 зазначено анкетні дані [PERSON] , номер телефону, паспортні дані, адреса проживання, в суду відсутні сумніви в тому, що саме нею було такий укладено з ТОВ «Селфі Кредит». Відповідно до договору факторингу № 01.02-01/25 від 20.01.2025, такий укладено між ТзОВ «Селфі Кредит» та ТзОВ «Свеа Фінанс». У відповідності до умов цього договору клієнт відступає (передає) фактору права вимоги, а фактор набуває права вимоги від клієнта та сплачує клієнту за відступлення прав вимог фінансування у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та у строки встановлені цим договором. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Таким чином, ТзОВ «Свеа Фінанс» наділено правом грошової вимоги до відповідача, а ТзОВ «Селфі Кредит» втратило такі права. Позичальниця порушила умови договору про надання споживчого кредиту, належним чином не виконуючи взяті на себе зобов`язання, чим допустила заборгованість перед кредитодавцем за договором надання коштів у кредит № 1575802 від 17.06.2024. Суд вважає, що представниця позивача довела належними та допустимими доказами факт укладення договору споживчого кредиту, надання відповідачці грошових коштів, встановлення процентів за користування коштами, строки повернення коштів. Щодо стягнення з відповідачки пені/неустойки за кредитним договором № 1575802 від 17.06.2024 у розмірі 4590, 00 грн., суд зазначає наступне. Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15.03.2022 №2120-ІХ, серед іншого, внесено зміни до розділу Прикінцеві та перехідні положення ЦК України та доповнено його пунктом 18 наступного змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)». Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні`у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжено і триває по теперішній час. Тобто в період існування особливих правових наслідків - протягом дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування, до позичальника застосовуються особливі наслідки звільнення від сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) кредитних зобов`язань. Аналогічний правовий висновок, щодо аналізу п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, викладений у постанові Верховного Суду від12.06.2024 у справі№ 910/10901/23, який, відповідно до положень ч. 4 ст. 263 ЦПК України, судом застосовується під час ухвалення судового рішення у подібній справі. Згідно правового висновку, що викладений у постанові Верховного Суду від 18 жовтня 2023 року в справі № 706/68/23(провадження№ 61-8279св23), дія п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України розповсюджується на кредитний договір. Також, Верховний Суд у своїй постанові від 31.01.2024 року №183/7850/22 (61-14740св23) зазначив тлумачення п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, що свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч.2 ст.625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Враховуючи вищенаведені обставини та норми Закону, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Надати оцінку аргументам відповідачки суд позбавлений можливості, оскільки такі нею не наведені. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на які представниця позивача посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення частково. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у сумі 2422,40 грн. На підставі статей 207, 526, 626, 628, 638, 1048, 1049, 1054 ЦК України та

Outcome: partial