Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

І. Стислий виклад позиції і вимоги позивача Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого вказав, що 23.11.2018 між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та відповідачем було укладено Кредитний договір №R01/00404/004574155, відповідно до умов якого Банк надав позичальнику грошові кошти (далі кредит) у тимчасове платне користування на поточні потреби в сумі 73556,63 грн на 96 місяців з кінцевою датою повернення 23.11.2026, а позичальник зобов`язалася повернути наданий кредит, сплатити плату за кредитом (проценти та комісії), а також належним чином виконати інші зобов`язання. У подальшому [PERSON] виконала свої зобов`язання перед банком лише частково, сплативши під час строку дії договору 18100,00 грн, останній платіж здійснено 12.12.2019. Наразі за нею наявна заборгованість за основним боргом 70249,82 грн, заборгованість за відсотками 61882,01 грн, всього 132131,82 грн. 16.11.2023 між ПАТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «СОНАТІ» був укладений договір факторингу №16/11-23, за яким ТОВ «ФК «СОНАТІ» перейшло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором №R01/00404/004574155 від 23.11.2018 у розмірі 132131,83,63 грн. 29.12.2023 між ТОВ «ФК «СОНАТІ» та ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» було укладено договір факторингу №29/12-23, за яким до ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» перейшло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором №R01/00404/004574155 від 23.11.2018 у розмірі 132131,83 грн. Оскільки позивач набув право кредитора до відповідача за Кредитним договором, зобов`язань за яким [PERSON] не виконує, про сить стягнути з неї на свою користь заборгованість в сумі 132131,83 грн та судові витрати. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи Представник позивача до судового засідання не з`явився, позивач про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. В позовній заяві просив суд розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в ній матеріалами, а також зазначив про відсутність в разі наявності підстав заперечень позивача проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явилась з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлялась у порядку, передбаченому ЦПК України, відзиву та/або будь-яких клопотань від нього не надходило. Клопотань в порядку ст.222 ЦПК України учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні. ІІІ. Процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 15.10.2025 у справі відкрите провадження за правилами спрощеного позовного провадження, призначене засідання на 16.12.2025, яке відкладалося через неявку відповідача. Через неявку відповідача розгляд справи відкладений на 09.02.2026. В судовому засіданні 09.02.2026 у зв`язку з повторною неявкою відповідача, що повідомлявся належним чином про час та місце судового розгляду, врахувавши неподання ним відзиву та згоду позивача на проведення заочного розгляду справи, судом постановлено розглядати дану справу з ухваленням заочного рішення в порядку статей 280-282 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Судом встановлено, що 23.11.2018 між ПАТ «Ідея Банк» та відповідачкою [PERSON] , укладено кредитний договір №R01/00404/004574155, який складається з публічної частини договору, яким є Універсальний договір банківського обслуговування клієнтів фізичних осіб у ПАТ «Ідея Банк» зі змінами та доповненнями, затверджений Банком і розміщений на офіційному сайті Банку https://ideabank.ua/uk. та індивідуальної частини, якою є вказаний кредитний договір. За цим договором [PERSON] отримала у банку кредит на таких умовах: сума кредиту 73556,63 грн; строк кредитування 96 місяців; кінцева дата повернення кредиту 23.11.2026; процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується на строкову заборгованість 25,03% річних. Після підписання Кредитного договору [PERSON] власним підписом засвідчила факт взяття на себе відповідного зобов`язання повернути надані в тимчасове користування кредитні кошти, сплатити відсотки за користування кредитними коштами, що передбачені кредитним договором, а також підтвердив, що отримав свій примірник договору. З виписки по особистому рахунку відповідача вбачається, що Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» було перераховано кредитні кошти на особистий рахунок Боржника, як це передбачено умовами Кредитного договору, також ця виписка містить відомості про використання відповідачем кредитних коштів, здійснення платежів з погашення боргу, що свідчить про існування договірних зобов`язань перед Банком. Відтак, у межах строку користування кредитом відповідачка зобов`язана була повертати Банку кредит і сплачувати проценти за погодженою сторонами ставкою та комісію, однак належним чином не виконувала свої зобов`язання. У розрахунку заборгованості банком зазначено, що розмір заборгованості [PERSON] станом на 16.11.2023 становив 70249,82 грн за основним боргом та 61882,01 грн за відсотками. 16.11.2023 між ПАТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «СОНАТІ» було укладено договір факторингу №16/11-23, згідно з умовами якого Клієнт за плату відступив Факторові права вимоги до Боржників за кредитними договорами, перелік яких наведено в Додатку №3 до Акту приймання-передачі прав грошових вимог за договором факторингу, у тому числі й до боржниці [PERSON] , яка станом на 16.11.2023 мала непогашену заборгованість за кредитним договором: 70249,82 грн за тілом кредиту та 61882,01 грн за відсотками, що разом становить 132131,83 грн. Надалі 29.12.2023 між ТОВ «ФК «СОНАТІ» та ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» укладено Договір факторингу №29/12-23, згідно з умовами якого Клієнт за плату відступив Факторові права вимоги до Боржників за кредитними договорами, перелік яких наведено в Додатку №2 до Акту приймання-передачі прав грошових вимог за договором факторингу, у тому числі й до боржниці [PERSON] , яка має заборгованість в сумі 132131,83 грн. Відповідно до витягу з реєстру боржників №2 до Договору факторингу №29/12-23 від 29.12.2023 ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» набуло права вимоги до відповідача у розмірі 132131,83 грн, з яких: 70249,82 грн заборгованість за основним боргом; 61882,01 грн заборгованість за відсотками. Після відступлення права вимоги банком ТОВ «ФК «СОНАТІ» та ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» не здійснювали жодних додаткових нарахувань та не змінювали умови угоди в односторонньому порядку. За весь строк з моменту укладення договору [PERSON] сплачено банку лише 18100,00 грн, останній платіж відбувся 12.12.2019. V. Оцінка суду За положеннями ст.ст.12,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Стаття 1077 ЦК України визначає, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Судом встановлене, що ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» за своїм правовим статусом відноситься до юридичних осіб, що мають статус фінансових установ, які відповідно до Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» мають право здійснювати діяльність з надання фінансових послуг на території України, а тому договір відступлення права вимоги на підставі статті 204 ЦК України є обов`язковими для виконання. Таким чином, наявними у матеріалах справи доказами підтверджується факт переходу права грошової вимоги до ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» за кредитним договором №R01/00404/004574155 від 23.11.2018, укладеним між позичальником [PERSON] та ПАТ «Ідея Банк». Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти за Кредитним договором в добровільному порядку не повернуті, суд вважає, що позивач вправі вимагати від боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів з нарахованими відсотками в загальній сумі 132131,83 грн. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами Судові витрати у справі складаються з судового збору 2422,40 грн та витрат на правничу допомогу 7200,00 грн. Судовий збір в силу ст.141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову необхідно стягнути з відповідача на користь позивача в сумі 2422,40 грн. Що стосується витрат на правничу допомогу в сумі 7200,00 грн, на підтвердження яких позивачем надані відповідні докази, суд вважає, що вказані витрати є завищеними з огляду на предмет позову та наявність сталої судової практики з розгляду даної категорії спорів. У цій справі не відбувалося жодного судового засідання за участю представника позивача, крім позовної заяви не подавалися жодні заяви та клопотання, не витребовувалися відомості за адвокатськими запитами. То ж, з огляду на наведене, сума витрат на правничу правову допомогу в розмірі 7200,00 грн не відповідає критерію реальності таких витрат та розумності їх розміру, тому підлягає зменшенню. Велика Палата Верховного Суду вказує на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18). У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі №922/2685/19 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved