Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що 10.08.1991 року вони уклали шлюб. Зазначає, що причиною звернення до суду стало те, що вони тривалий час не проживають разом, всі фізичні і духовні зв`язки між ними втрачено. Від даного шлюбу у них є повнолітні діти. Спільне життя та збереження шлюбу вважає неможливим. Ухвалою Радивилівського районного суду Рівненської області від 18.12.2025 року, було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, була повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розірвати шлюб. Відповідач [PERSON] у судове у судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи,подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просить розірвати шлюб. Суд, вивчивши, та проаналізувавши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюбсерія [NUMBER] , виданого повторно 07.11.2025 року Радивилівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дубенському районі Рівненської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, шлюб між сторонами зареєстрований 10.08.1991 року Радивилівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дубенському районі Рівненської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, актовий запис №55. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного кодексу. Згідно ст. 24 СК України закріплено один із головних принципів шлюбу його добровільність. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на взаємини, які склались та існують між сторонами, сім`я існує формально, про що не заперечували сторони, позивач не бажає примирення та збереження шлюбу, відповідач теж бажає розлучитись, подальше спільне життя подружжя буде суперечити інтересам сторін, суд приходить до переконання, що шлюб слід розірвати. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст.114, абз. 2 ч.3 ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі наведеного, ст. ст. 105, 110, 112, 114, 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved