Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

Позивач ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Обґрунтовує позов тим, що 27.08.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «ІНКАСО ФІНАНС» та [PERSON] укладено договір №262422326-0111505. 04.08.2021 року між ТОВ «1БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено Договір №75914748. Згідно умов договору №2624220326-111505 від 27.08.2021 року [PERSON] здійснила дії спрямовані на укладення договору позики шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої перераховано грошові кошти у розмірі 1000 гривень. Відповідно до умов договору строк користування кредитом встановлено 14 днів, а плата за користування кредитом встановлена в розмірі 1,95 % за кожен день користування кредитом. Договір №75914748 від 04.08.2021 року укладено дистанційно в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до умов договору сума позики становить 5000 грн., з процентною ставкою (базовою,фіксованою) 1,99%, яка нараховується за кожен день користування позикою. 21.12.2021 укладено договір №21-12/21 відповідно до якого ТОВ «Фінансова Компанія «ІНКАСО ФІНАНС» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2624220326-111505. В подальшому 10.03.2023 укладено договір №10-03/2023/01 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2624220326-111505. 27.01.2022 було укладено договір №27/01/2022 відповідно до якого ТОВ «1БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №75914748. В подальшому 10.01.2023 року укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №75914748. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором №2624220326-111505 від 27.08.2021 року, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості становить 7793 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 1000 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення прав вимоги 6793 грн. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №75914748 від 04.08.2021 року, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 16335 грн. 45 коп., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 5000 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 11243 грн. 95 коп., інфляційні збитки 80 грн., нараховані 3% річних 11 грн. 50 коп. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за вищевказаними договорами, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 24128 грн. 45 коп., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 6000 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 18036,95 грн., інфляційні збитки 80 грн., 3% річних -11 грн. 50 коп. Позивач прохає стягнути з [PERSON] заборгованість за договорами №2624220326111505 від 27.08.2021, №75914748 від 04.08.2021 у розмірі 24128 грн. 45 коп., сплачений судовий збір 2422,40 грн. та витрати на правничу допомогу 13000 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві заявив клопотання про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, про розгляд справи повідомлена за зареєстрованим місцем проживання, судова кореспонденція повернулася без вручення з поміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», а тому вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки. (Пункт 3, 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України, Постанови ВС від 21 грудня 2022 року у справі № 757/15603/19 (провадження № 61-7187св22), 30 листопада 2022 року у справі № 760/25978/13-ц (провадження № 61-6788св22), 31 серпня 2022 року у справі № 760/17314/17) Отже, відповідачка вважається такою, що про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. Відповідачка своїм правом на подачу відзиву не скористалася. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач у позовній заяві не заперечував проти заочного розгляду справи. У зв`язку з наведеним, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю відповідача на підставі матеріалів наявних у справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Стаття 1046 ЦК України встановлює, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Стаття 1054 ЦК України встановлює, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, 27 серпня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНКАСО ФІНАНС» та [PERSON] з використанням одноразового ідентифікатора (Z9MK48AN) уклали договір позики №2624220326-111505. /а.с.18-23/ Суд враховує, що Закон України «Про електронну комерцію» передбачає можливість укладення електронних договорів. При цьому, згідно ст.12 вказаного Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно п.12 ч.1 ст.3 ЗУ «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Враховуючи, що договори позики підписані [PERSON] в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатора, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», при укладенні договору сторони досягли згоди щодо всіх його істотних умов, такий правочин слід вважати укладеним. Про допустимість такої форми укладення правочинів також зазначено у численних правових позиціях Верховного Суду, зокрема, у постанові від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19, у постанові від 22 вересня 2022 року у справі № 234/7163/20, у постанові від 12 червня 2023 року у справі №263/3470/20. Відповідно до умов договору товариство приймає на себе зобов`язання надати, а позичальник має право отримати та зобов`язаний повернути кредит та сплатити плату за користування кредитом, у вигляді нарахованих на суму кредиту процентів, за фактичний строк користування кредитом, у порядку встановленому цим договором. Відповідно п.2.2 договору кредит надається в загальному розмірі (сума кредиту) 1000 грн. Відповідно п.2.3 договору строк користування кредитними коштами складає 14 (днів), який починається з 27.08.2021 року та закінчується 10.09.2021 року (включно). П.2.4 та 2.5 цільове призначення кредиту (мета використання) - споживчі потреби. За користування кредитом позичальник зобов`язаний сплатити товариству плату згідно графіку розрахунків (Додаток №1 до цього Договору). Згідно п.9.13 договору за користування наданими грошовими коштами встановлена процентна ставка в розмірі 702% річних (1,95% за один день користування грошовими коштами). ТОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС» свої зобов`язання за договором виконало належним чином, перерахувавши 27 серпня 2021 року відповідачці грошові кошти в сумі 1000 грн. на картку [NUMBER] , що підтверджується повідомлення надавача платіжних послуг ТОВ «Універсальні платіжні рішення» № 2873_250131131040 від 31.01.2025. /а.с.38, 38 на звороті-39/ Відповідно до ст.ст.526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином та в певний строк відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після розстрочення. Відповідачка не виконала умови договору щодо повернення кредиту та плати процентів за користування ним, внаслідок чого утворилася заборгованість. Згідно розрахунку заборгованості за договором №2624220326-111505 від 21.12.2021, складеного первісним кредитором ТОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС», станом на 21.12.2021 року заборгованість за договором склала 1280 грн., з яких: 1000 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 280 грн. - заборгованість за відсотками. /а.с.40-41/ Крім того, 04.08.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «1БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (позикодавець) та [PERSON] (позичальник) з використанням одноразового ідентифікатора уклали договір позики №75914748. /а.с.31/ Згідно умов договору позики позикодавець зобов`язався передати позичальнику у власність грошові кошти, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а останній зобов`язався повернути таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики та сплатити проценти. Сума позики склала 5000 грн. Строк позики (строк договору) - 23 дні. Дата повернення позики 27.08.2021 року. Базова процентна ставка 1,99%, знижена процентна ставка 0,90%, процентна ставка за понадстрокове користування позикою 2,70%. Згідно довідки надавача платіжних послуг ТОВ «Фінансова Компанія «ФІНЕКСПРЕС» підтвердила прийняття до виконання платіжної інструкції ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних активів» відповідно до умов договору про переказ коштів та завершення платіжної операції на суму 5000 грн., отримувачем за якою є [PERSON] , ЕПЗ номер [NUMBER] . /а.с.42, 43/ Відповідачка порушила умови договору позики, покладені на неї обов`язки щодо своєчасного погашення кредиту та процентів належним чином не виконувала. Згідно наданого розрахунку заборгованості внаслідок неналежного виконання відповідачкою взятих на себе зобов`язань, за договором позики утворилася заборгованість в розмірі 16243,95 грн., до складу якої входять: 5000 грн. заборгованості за тілом кредиту, 11243,95 грн. заборгованості за процентами. При цьому, враховані оплати здійснені [PERSON] : 25.08.2021 року на суму 940,38 грн. З розрахунку убачається, що вказані кошти спрямовані на часткове погашення нарахованих процентів. /а.с.45-47/ З наданого розрахунку заборгованості також убачається, що проценти за позикою нараховані за період з 04.08.2021 року до 16.09.2021 року. При цьому, починаючи з 18.09.2021 року проценти нараховувались у підвищеному розмірі. Тобто, проценти за користування позикою нараховані поза межами передбаченого у п.2 договору позики строку 23 дні. Здійснюючи нарахування процентів понад строку обумовлений у договорі, позивач посилається на п.6.5 Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», згідно якого у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення позики та процентів, позичальнику на таку неповернуту позику (або її частину) товариство має право нараховувати проценти у розмірі передбаченому договором позики, за кожний день понадстрокового користування позикою (або її частиною), починаючи з першого дня такого понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики (або її частини) та процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Разом з тим, як вже зазначалося, у п.2 укладеного між сторонами договору позики обумовлено, що строк позики (строк договору) становить 23 днів. Дата повернення позики 27.08.2021 року. Базова процентна ставка за користування позикою передбачена у розмірі 1,99% на день. Договір також містить відомості про знижену процентну ставку 0,90% та про процентну ставку за понадстрокове користування позикою 2,70%. Втім, у договорі не визначено умов застосування вказаних процентних ставок. Орієнтовна загальна вартість позики визначена в сумі 6029,83 грн. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У цьому контексті суд вважає за можливе застосувати правові висновки Верховного Суду, які стосуються кредитних правовідносин, які є застосовними і до договору позики, оскільки мають аналогічну правову природу. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження №14-10цс18) зазначено, що «відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання». У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16 зазначається, що: - проценти відповідно до статті 1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за «користування кредитом» (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу) (пункт 81); - припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України (пункт 91); - на період після прострочення виконання зобов`язання з повернення кредиту кредит боржнику не надається, боржник не може правомірно не повертати кредит, а тому кредитор вправі вимагати повернення боргу разом з процентами, нарахованими на час спливу строку кредитування. Тобто боржник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення кредитування, а тому й не повинен сплачувати за нього проценти відповідно до статті 1048 ЦК України; натомість настає відповідальність боржника - обов`язок щодо сплати процентів відповідно до статті 625 ЦК України у розмірі, встановленому законом або договором (пункт 97); - при цьому компенсаторний характер процентів, передбачених статтею 625 ЦК України, не свідчить про те, що вони є платою боржника за «користування кредитом» (тобто можливістю правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу). Такі проценти слід розглядати саме як міру відповідальності. На відміну від процентів за «користування кредитом», до процентів річних, передбачених зазначеною статтею, застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність (пункт 106); - можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав) (пункт 128). Зважаючи на викладене, суд доходить висновку, що нарахування процентів за користування позикою після настання строку її повернення є безпідставним. Подібне нарахування процентів після прострочення виконання зобов`язання з повернення позики не відповідає суті та змісту укладеного договору. Умов щодо можливої пролонгації укладений договір позики не містить. За таких обставин, умова Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» про те, що у разі прострочення повернення позики та процентів товариство має право нараховувати позичальнику проценти за понадстрокове використання, але не більше 90 календарних днів, не підлягає застосуванню, оскільки по суті не є платою за правомірне користування позикою, а є платою в разі прострочення виконання зобов`язання. У разі несвоєчасного повернення позики, та продовження користування позикою після закінчення строку дії договору, права позивача можуть бути захищені шляхом застосування механізму, визначеного ст. 625 ЦК України. Зважаючи на викладене, суд вважає за необхідне стягнути суму процентів за користування позикою впродовж 23 днів дії договору, в обумовленому розмірі. До складу заборгованості за період з 04.08.2021 року до дня повернення позики 27.08.2021 року входять 5000 грн. позики та 1029,94 грн. заборгованості по процентам за користування позикою, а всього 6029,94 грн. При цьому, суд враховує, що відповідачкою в порядку повернення позики здійснено оплату на загальну суму 940,38 грн. Відтак, залишок заборгованості за укладеним договором позики становить 5089,45 грн. (з розрахунку: 6029,94 грн. - 940,38 грн. = 5089,56 грн.). В подальшому, 21 грудня 2021 року ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНКАСО ФІНАНС» уклала договір №21-12/21 відповідно до якого відступила на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №26224220326-111505. /53-54, 55/ Згідно Реєстру боржників до Договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 21-12/21 від 21.12.2021, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло права вимоги до відповідачки [PERSON] за договором позики № 26224220326-111505 від 27.08.2021 в сумі 1280 грн., з яких: 1000 грн. заборгованість за тілом кредиту; 280 грн. заборгованість за відсотками. /а.с.56-57, 63/ Разом з тим, з розрахунку заборгованості ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» вбачається загальна заборгованість відповідача за договором №2624220326-111505 станом на 10.03.2023 року в сумі 7793 грн., з яких заборгованість станом на дату відступлення - 1280 грн., заборгованість за нарахованими процентами згідно п.5.4 договору факторингу - 6793 грн. Так, відповідно до п.5.4 Договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 21-12/21 від 21.12.2021, новий кредитор має право здійснювати нарахування та стягнення процентів за прострочення виконання грошового зобов`язання (відповідно до ст.625 ЦК України) за договором позики (в тому числі за періоди, що передували відступленню прав вимоги, якщо такі нарахування не були здійснені кредитором) за умов дотримання вимог чинного законодавства України, нарахування та стягнення штрафних санкцій за порушення боржниками грошових зобов`язань, нарахування будь-яких платежів і комісій, а також право вимагати у боржників відшкодування збитків, завданих неналежним виконанням грошових зобов`язань відповідно до законодавства та умов договору позики. Крім того, ТОВ «1БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» уклало договір факторингу №27-01/2022 від 27.01.2022 з ТОВ «Вердикт Капітал», згідно якого останнє отримало права вимоги, зазначені у відповідному реєстрі боржників, в тому числі до [PERSON] (номер у реєстрі - 5882) за договором позики №75914748 від 04.08.2021 з загальною сумою заборгованості 16243,95 грн. Факт укладення вказаного договору підтверджується копією договору з доданим реєстром боржників та квитанцією. /а.с.58-60, 61, 62, 64/ З розрахунку заборгованості ТОВ «1БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» вбачається, що загальна заборгованість відповідача за договором №75914748 станом на 10.01.2023 року становить 16335,45 грн., з яких 5000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 11243,95 грн. - заборгованість за відсотками, 3% річних за користування грошовими коштами - 11,50 грн., інфляційні збитки за користування грошовими коштами - 80 грн. 00 коп. /а.с.50/ Слід зауважити, що фактор ТОВ «Вердикт Капітал» скористався правом передбаченим ст.625 ЦК України та нарахував 3% річних за період з 27.01.2022 року по 23.02.2022 року, а також індекс інфляції за лютий 2022 року. Разом з тим, враховуючи наведені міркування суду щодо суми залишку заборгованості за договором позики - 5089,56 грн., обчислювати 3% слід саме із зазначеної суми. 3% річних за період з 27.01.2022 року по 23.02.2022 року становитиме 11,50 грн. (з розрахунку: 5089,56 грн. х 3%/100/365 днів х28 днів=8,84 грн.) В подальшому, 10.03.2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» уклало договір факторингу №10-03/2023/01 з ТОВ «Коллект Центр», згідно якого останнє отримало права вимоги, зазначені у реєстрі боржників, в тому числі до [PERSON] (номер у реєстрі - 9513) за договором №2624220326-111505 від 27.08.2021. Факт укладення вказаного договору підтверджується копією договору копією договору з доданим реєстром боржників. /а.с.65-68, 7/ ТОВ «Вердикт Капітал» уклало договір факторингу №10-03/2023/01 з ТОВ «Коллект Центр», згідно якого останнє отримало права вимоги, зазначені у реєстрі боржників, в тому числі до [PERSON] (номер у реєстрі - 72410) за договором №75914748 від 04.08.2021. Факт укладення вказаного договору підтверджується копією договору копією договору з доданим реєстром боржників. /а.с.71-77, 8/ Подібні відступлення права вимоги відповідає положенням чинного цивільного законодавства, зокрема, статті 1077 ЦК України, згідно якої за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» на законних підставах набуло право грошової вимоги до [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи викладене, заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а саме, за договором позики №75914748, укладеним з ТОВ «1БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» в межах фактичного залишку заборгованості за договором позики в обумовлений період його дії - 5089,56 грн., 3% річних в сумі 8,84 грн. та інфляційні втрати в сумі 80 грн., а всього 5178,4 грн. В частині стягнення заборгованості за договором позики №2624220326-111505 позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, а саме, в сумі 7793 грн. Всього сума заборгованості, що підлягає стягненню за обома договорами становить 12971,40 грн. Судовий збір підлягає стягненню з відповідачки пропорційно до задоволених вимог у відповідності до положення ст.141 ЦПК України, що становитиме 1302,28 грн., враховуючи, що у процентному співвідношенні задоволені позовні вимоги становлять 53,76% (з розрахунку 2422,40 грн. судового збору х 53,76%=1302,28 грн.). Щодо стягнення з відповідачки витрат на правничу допомогу в сумі 13000 грн., суд виходить з наступного. Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження надання правничої допомоги та понесених витрат на правничу допомогу позивачем додано до позову договір про надання правничої допомоги від 01 липня 2024 року, укладений з Адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС», прайслист, заявку на надання юридичної допомоги, Витяг з Акту №11 про надання юридичної допомоги, тарифи, платіжну інструкцію, заяву на надання юридичної допомоги №67, Витяг з Акту №5 про надання юридичної допомоги від 28.02.2025 року /а.с.13-14, 15, 16, 17/ З акту про надання юридичної допомоги убачається, що вартість складання позовної заяви за 3 години складає 9000 грн., надання усної консультації з вивченням документів 4000 грн. Частиною четвертою статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно частини 6 вказаної статті обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Разом з тим, при визначенні суми відшкодування витрат суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Вказаний правовий висновок викладено у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19). У додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 лютого 2022 року у справі № 925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом. У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі №922/1964/21 зроблено висновок про те, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 17 квітня 2024 року у справі № 756/6927/20, від 04 квітня 2024 року у справі № 701/804/21, від 10 квітня 2024 року у справі №530/259/21, від 10 квітня 2024 року у справі № 367/6289/21, у яких також вирішувалось питання щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу за відсутності заперечень іншої сторони. Враховуючи наведене, виходячи з принципів співмірності та розумності судових витрат, суд звертає увагу на той факт, що поданий позов про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором позики не представляє значної складності, є типовим та має шаблонний характер. За таких обставин суд доходить висновку про неспівмірність заявленої вартості витрат на правничу допомогу і вважає за необхідне зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають стягненню на користь ТОВ «Коллект Центр», з 13000 грн. до 4000 грн.

Outcome: partial