Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-05 00:00:00

24.12.2025 року [PERSON] , звернувся до Новозаводського районного суду міста Чернігова з заявою, в якій просить встановити факт належності йому [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , правовстановлюючого документу, а саме: Договору купівлі-продажу від 07.08.1995 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Чернігівської державної нотаріальної контори Пилипенко Н.С., реєстровий номер №14028, згідно якого він придбав однокімнатну квартиру [ADDRESS] . Вимоги заяви обгрунтовані тим, що відповідно до Договору купівлі-продажу від 07.08.1995 року він придбав однокімнатну квартиру [ADDRESS] де зараз і мешкає. У вказаному Договорі купівлі-продажу його прізвище вказане, як « [PERSON] », а дійсне « [PERSON] ». Зазначає, що на даний час він виявив бажання розпорядитись належним йому нерухомим майном, але виявилось, що його прізвище у вказаному правовстановлюючому документі, не співпадає з його прізвищем зазначеним в паспорті громадянина України, в зв`язки з чим він не може розпорядитись своїм майном. Вказує, що факт того, що саме йому [PERSON] належить спірний Договір купівлі-продажу від 07.08.1995 року, про придбання однокімнатної квартири [ADDRESS] , підтверджується його свідоцтвом про народження, паспортом, карткою платника податків, пенсійним посвідченням, посвідченням водія. Посилається, що встановлення факту належності вказаного Договору купівлі-продажу від 07.08.1995 року, має для нього юридичне значення, оскільки надає можливість реалізувати своє право на належне розпорядження своїм правом власності. Заявник в судове засідання не з`явився, про час та день слухання справи повідомлений належним чином. Звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі, заяву підтримує і просить задовольнити. Представник заінтересованої особи - Другої чернігівської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився. Про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином, звернулись до суду із заявою в якій просять розгляд справи проводити без їх участі у вирішенні заяви покладаються на розсуд суду. Суд визнав за можливе провести розгляд справи за відсутності заявника та заінтересованої особи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 статті 2ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Як слідує зі змісту ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках. Факти що мають юридичний характер це факти з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд розглядає в порядку окремого провадження. За умовами ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Перелік юридичних фактів, які підлягають встановленню в судовому порядку, визначено в ч. 1 ст. 315 ЦПК України. Так, п. 6 ч. 1 ст.315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Судом встановлено, що 07.08.1995 року між [PERSON] (заявником) та [PERSON] , було укладено Договір купівлі-продажу 1однокімнатної квартири зі всіма вигодами, загальною площею 37,5 кв.м., з якої житлова площа становить 19,6 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , який посвідчений державним нотаріусом Першої чернігівської державної нотаріальної контори Пилипенко Н.С., та зареєстрований в реєстрі №1-4028. (а.с.4-5) Прізвище заявника [PERSON] в спірному Договорі купівлі-продажу від 07.08.1995 року зазначено як « [PERSON] » (а.с.4-5), тоді як паспорт громадянина України, видано заявнику на прізвище « [PERSON] », а тому в зв`язку з даною невідповідністю його прізвища у правовстановлюючих документах, останній позбавлений можливості підтвердити своє право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . На підтвердження, того, що « [PERSON] » і « [PERSON] » є однією особою, заявником надано: копію паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого Деснянським ВМ УМВС України в Чернігівській області 31.10.2001 року; копію картки фізичної особи платника податків ДПІ у м.Чернігові; копію свідоцтва про його народження; копію посвідчення водія та копію пенсійного посвідчення серії [NUMBER] . (а.с.2, 3, 6). В свідоцтві про народження заявника його прізвище зазначено на російській мові « [PERSON] ». (а.с.3 на зв. стор.) Отже, в зв`язку з тим, що в Договорі купівлі-продажу квартири від 07.08.1995 року прізвище заявника зазначено « [PERSON] », а не дійсне « [PERSON] », останній не може реалізувати своє право на розпорядження належним йому нерухомим майном. За змістом п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів,що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, на збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, в тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Положеннями ст.80 ЦПК України установлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно зі ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Стаття 263 ЦПК України передбачає, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. З огляду на представлені документи суд вважає доведеним факт, що Договір купівлі-продажу однокімнатної квартири, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , від 07.08.1995 року, посвідчений державним нотаріусом Першої чернігівської державної нотаріальної контори Пилипенко Н.С., та зареєстрований в реєстрі №1-4028, належить заявнику. Факт належності вказаного Договору, за встановленням якого звертається [PERSON] , має юридичне значення, оскільки надасть можливість заявнику вільно і на власний розсуд розпорядитися належним йому нерухомим майном. Даний факт інакше як у судовому порядку встановити неможливо, а отже вимоги заявника слід задовольнити.

Outcome: approved