Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» звернулось до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за Договором №10001151529 від 31.10.2019 у розмірі 15129,00 грн., а також судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 9000,00 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 31.10.2019 між ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТ ФІНАНС» та [PERSON] в електронній формі було укладено кредитний договір №10001151529. 11.05.2021 було укладено договір факторингу №11052021, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТ ФІНАНС» відступило на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №10001151529. 23.05.2024 було укладено договір факторингу №23_05_24, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №10001151529. Таким чином ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до відповідача за договором №10001151529. Загальний розмір заборгованості за вищезазначеним кредитним договором, що підлягає стягненню з відповідача станом на день формування позовної заяви, становить 15129,00 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) 4500,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 10629,00 грн. 08.12.2025 судом постановлено ухвалу про прийняття позову до розгляду, відкриття провадження у справі та призначення справи до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просив розглянути справу без його участі. Проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідача також не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи неявку в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, який про причини неявки не повідомив, неподання відповідачем відзиву на позов, згоду представника позивача на ухвалення заочного рішення, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення у даній справі, про що було постановлено ухвалу, яка відображена в протоколі судового засідання. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі доказів, які додані до справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 31.10.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТ ФІНАНС» та [PERSON] в електронній формі було укладено Договір №10001151529 про надання споживчого кредиту (далі Договір). Положеннями п. 1.1. Договору передбачено, що за цим договором товариство зобов`язується надати позичальникові кредит у гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним відповідно до умов цього договору та виконати інші обов`язки, передбачені цим договором. Відповідно до п. 1.2., п. 1.3. Договору сума, на яку надається кредит, 4500,00 грн. Тип кредиту - кредит. Цільове призначення кредиту (мета отримання кредиту) - на споживчі потреби. Строк надання кредиту 30 календарних днів, який може бути продовжено у порядку та на умовах, визначених цим договором. Згідно п. 1.4. Договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за кожен день користування кредитом за процентною ставкою (1,2% від суми кредиту за кожен день користування кредитом). Зазначена процентна ставка нараховується: в межах строку кредиту, передбаченого п. 1.3. цього договору; в межах строку, на який було продовжено строк кредиту за домовленістю сторін, якщо інший розмір процентної ставки не передбачено відповідною додатковою угодою до цього договору із урахуванням програми лояльності. У випадку користування кредитом понад строк, встановлений п.1.3 цього договору, без укладення відповідної угоди про продовження строку кредиту, особливі умови, встановлені для позичальника промокодом за програмою лояльності, втрачають силу, застосовується базова процентна ставка, а нараховані проценти з весь строк користування кредитом підлягають перерахуванню за базовою процентною ставкою. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення цього договору складає за ставкою 438% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення цього договору складає за ставкою 6120,00 грн. (п. 1.6., п. 1.7. Договору). Цей договір є електронним документом, створеним і збереженим в інформаційно телекомунікаційній системі товариства та перетвореними електронними засобами у візуальну форму (п. 9.19. Договору). Договір підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором 72020, про що свідчить розділ 10 Договору. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту. Згідно ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Згідно ст. ст. 3, 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Кредитодавець належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором №10001151529, надавши відповідачу кредитні кошти у розмірі 4500,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією від 31.10.2019 та інформацією ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТ ФІНАНС» (ID транзакції - 272151-02089-64087; дата транзакції 31.10.2019; платіжна система Platon; маска картка [NUMBER] ; сума транзакції 4500,00 грн.). Строк повернення грошових коштів за кредитним договором наступив, але відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує. Щодо права вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до відповідача слід вказати наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. 11.05.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (Фактор) та ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТ ФІНАНС» (Клієнт) укладено Договір факторингу №11052021, відповідно до умов якого, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові права грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань (в разі наявності) та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Згідно витягу з Додатку №1 до договору факторингу №11052021 від 11.05.2021 (реєстр боржників) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №10001151529 у загальному розмірі 15129,00 грн., з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу 4500,00 грн., сума заборгованості за відсотками 10629,00 грн. 23.05.2024 між ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (Фактор) та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (Клієнт) укладено договір факторингу №23/05/24, відповідно до умов якого Фактор передає грошові кошти, що дорівнюють ціні продажу, в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступає Факторові права вимоги до боржників, зазначених в реєстрі заборгованостей, в розмірі портфеля заборгованості. Згідно реєстру заборгованостей №2 від 23.05.2024 ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» набуло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №10001151529 у загальному розмірі 15129,00 грн., з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу 4500,00 грн., сума заборгованості за відсотками 10629,00 грн. Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом грошової вимоги до відповідача. Щодо розміру заборгованості за кредитним договором, що підлягає стягненню та правових підстав стягнення заборгованості за цим договором слід вказати наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. З виписки та розрахунку заборгованості за кредитним договором №10001151529 від 31.10.2019 вбачається, що загальна заборгованість відповідача складає 15129,00 грн., з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу 4500,00 грн., сума заборгованості за відсотками 10629,00 грн. Доказів виконання умов договору та погашення заборгованості повністю або частково відповідачем до суду не надано. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжною інструкцією №0578790040 від 21.11.2025 про сплату судового збору в сумі 2422,40 грн. Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені у повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат в розмірі 2422,40 грн. Щодо вимоги про стягнення правничої допомоги. Статтею 137 ЦПК України, передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Представником позивача було надано договір про надання правової допомоги №02-07/2024 від 02.07.2024, укладений між ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» та адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС», заявку на надання юридичної допомоги №639 від 01.10.2025 та витяг з акту №21 про надання юридичної допомоги від 31.10.2025. Згідно з п.1.1. Договору про надання правової допомоги клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором. Відповідно до п. 4.1. Договору про надання правової допомоги вартість послуг узгоджується сторонами в заявці на надання юридичної допомоги, яка є невід`ємним додатком до цього договору. У Заявці про надання юридичної допомоги №639 від 01.10.2025 та Витязі з акту №21 про надання юридичної допомоги від 31.10.2025 вказано, що сторони погодили надання наступних правових (юридичних) послуг по супроводу примусового стягнення заборгованості [PERSON] за договором №10001151529: надання усної консультації 3000,00 грн. (2 години); складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду 6000,00 грн. (2 години). У постановах Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 910/15621/19 та від 28.04.2021 у справі № 910/12591/18 вказано, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи,

Outcome: approved