Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача АТ «КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №б/н від 13.07.2022 року у розмірі 73217.93 грн та судовий збір в сумі 2422.40 грн. В обґрунтування вимог представник позивача посилається на те, що 13.07.2022 року відповідач ознайомився з умовами кредитування та підписав паспорт кредиту. Цього ж дня відповідач підписав власноручно заяву про приєднання до умов, правила надання банківських послуг та погодив наступні умови: тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія до 200 000 грн; тип кредитної карти: картка «Універсальна»; строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією; процентна ставка, відсотків річних: 42,0% ; кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного з місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту; розмір мінімального обов`язкового платежу: 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення; проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 60.00%. Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписано власноруч на планшеті, що відповідає вимогам постанови НБУ від 13.12.2019 №151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України». На підставі укладеного договору відповідач отримав платіжний інструмент кредитну картку номер [NUMBER] , строк дії 05/26, тип «Універсальна» що підтверджується випискою по рахунку. Відповідач користувався кредитним лімітом, відповідно до виписки по рахунку, вчиняв операції, таким чином, згідно до положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, що затверджено Постановою НБУ № 164 від 29.07.2022 року відповідач є власником рахунку та держателем платіжного інструменту для здійснення операцій за рахунком. Згідно з п. 2.1.1.3.5. договору сторони узгодили, що в разі порушення відповідачем зобов`язань з погашення заборгованості по кредиту протягом 180-ти днів з моменту виникнення таких порушень, на підставі ст.ст. 212, 611, 651 ЦК України терміном повернення кредиту встановлюється 180-й день з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту. На 180-й день з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту клієнт зобов`язаний повернути банку кредит, проценти за користування кредитом, неустойку та виконати інші зобов`язання за договором в повному обсязі. Тобто сторони згідно до ст. 212 ЦК України передбачили відкладальну обставину внаслідок виникнення якої, терміном повернення кредиту встановлюється 180-й день з моменту порушення зобов`язань відповідача з погашення кредиту. Враховуючи, що строк повернення кредиту закінчився на 180-й день прострочення, то відповідно до п.1.5. та п. 2.1.1.2.12. договору починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань відповідача з погашення кредиту сторони погодили нарахування процентів від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 15.10.2025 року має заборгованість 73217.93 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 57653.72 грн; заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 15564.21 грн. З наведених підстав просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Заяви, клопотання учасників справи У судове засідання представник позивача не прибув, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги підтримує, просить їх задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду за місцем реєстрації, повторно в судове засідання не з`явився, поштове повідомлення вручено адресату особисто. Процесуальні дії в справі Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 14.11.2025 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження на 22.12.2025 року. Ухвалою суду від 22.12.2025 року судове засідання у справі відкладено у зв`язку із неявкою відповідача до 03.02.2026 року. Зважаючи на викладене суд вважає за можливе завершити розгляд справи за відсутності відповідача, який належним чином повідомлений про розгляд справи. Відповідно до ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання, однак у таке без поважних причин не з`явився, не повідомив причини неявки, не подав відзиву, а також позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість вирішення справи на підставі наявних у ній доказів з постановленням заочного рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частинами 4, 5 ст.268 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 03 лютого 2026 року, є дата складення повного судового рішення 05 лютого 2026 року. Фактичні обставини справи, встановлені судом 13.07.2022 року [PERSON] ознайомився з умовами кредитування та підписав Паспорт кредиту та заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, в якій сторони погодили умови кредитування, а саме: тип кредиту та розмір кредитного ліміту, строк кредитування, процентну ставку та відсотки річних; порядок повернення кредиту; відповідальність за невиконання зобов`язання. АТ КБ «ПриватБанк» відкрив на ім`я [PERSON] поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка «Універсальна» № [NUMBER] , надавши тим самим можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого ліміту, що підтверджується довідкою від 17.10.2025 року, виданою АТ КБ «ПриватБанк». Пунктом 1.2 договору передбачено основні умови кредитування, відповідно до яких: типом кредиту є відновлювана кредитна лінія до 200 000 грн; типом кредитної карти є картка «Універсальна»; строк кредитування - 12 місяців з пролонгацією. Відповідно до п.1.3, п.1.4 договору процентна ставка становить 42,0%; кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредити картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного з місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту; розмір мінімального обов`язкового платежу: 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення. [PERSON] користувався наданими йому коштами, що підтверджується випискою за договором №б/н за період з 14.07.2022 року до 01.10.2025 року. В межах даного кредиту також відбувалась зміна кредитного ліміту, що підтверджується довідкою, виданою 17.10.2025 року АТ КБ «ПриватБанк» про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] . Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором від 13.07.2022 року, заборгованість [PERSON] становить 73217.93 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 57653.72 грн; заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 15564.21 грн. Мотиви та оцінка суду Як вбачається із позовної заяви, спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу невиконання зобов`язань [PERSON] заборгованості за кредитним договором, отже є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України. Згідно із вимогами ч. ч. 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони та, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно із ч. 1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілими усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ст. ст. 526, 529 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 530 ЦК України встановлено якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно із ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 13.07.2022 року [PERSON] ознайомився з умовами кредитування та підписав Паспорт кредиту та заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, в якій сторони погодили умови кредитування, а саме: тип кредиту та розмір кредитного ліміту, строк кредитування, процентну ставку та відсотки річних; порядок повернення кредиту; відповідальність за невиконання зобов`язання. Судом встановлено, що [PERSON] був ознайомлений з конкретними запропонованими позивачем Умовами та правилами банківських послуг, що підтверджується заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, який підписано представником банку та відповідачем, тому наявні обґрунтовані підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем позивач дотримався передбачених законом вимог щодо повідомлення відповідача про умови кредитування та узгодження з ним таких. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав та надав кредитні кошти, водночас відповідач не виконував вимог договору, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість за тілом кредиту та процентами. За розрахунком позивача заборгованість відповідача по кредитному договору становить 73217.93 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 57653.72 грн; заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 15564.21 грн. Вирішуючи спір по суті, суд виходить з вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України якими передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Досліджені судом письмові докази підтверджують укладення відповідачем кредитного договору та отримання ним кредитних коштів, а також неналежне виконання ним умов договору. Розрахунок заборгованості та виписки по рахунку підтверджують існування заборгованості, яка зазначена у позовній заяві, які відповідачем не спростовані жодними доказами. Виходячи з аналізу наведених норм закону та встановлених судом обставин виникнення зобов`язальних відносин між сторонами, а також неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором, суд вважає, що позивач наділений правом вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, тому порушене право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову повністю. Зазначені обставини, які описано вище, на думку суду, є достатньою підставою для задоволення позовних вимог. Враховуючи підтвердження позивачем описаними вище доказами отримання відповідачем [PERSON] кредитних коштів, користування кредитними коштами та порушення грошових зобов`язань, суд дійшов до висновку про правомірність позовних вимог про стягнення заборгованості у розмірі 73217.93 грн. Судові витрати Згідно з ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За подання позовної заяви позивач сплатив судовий збір в розмірі 2422, 40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № ZZ427B2EZU від 27.10.2025 року. Судовий збір сплачено в розмірі, встановленому статтею 4 Закону України «Про судовий збір». На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім судові витрати в розмірі 2422,40 грн судового збору, що було сплачено при поданні позовної заяви.

Outcome: approved