Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

У листопаді 2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що з 17.10.2008 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] . Після народження доньки спільне життя сторін погіршилось, відповідач відкрито заявляє, що вони заважають йому жити. Відповідач дозволяє при дочці її принижувати, ображати, психологічно на неї давить. Між сторонами повністю відсутнє взаєморозуміння. Спору про поділ майна на момент звернення немає. На примирення позивач не згодна, тому вважає, що необхідно розірвати шлюб. Вважає, що подальше проживання сторін разом буде порушувати її інтереси. Тому позивач просить розірвати шлюб, відновити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] » та стягнути з відповідача на її користь судовий збір. Ухвалою суду від 02.12.2025 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, проте надала до суду письмову заяву, в якій просила суд розглядати справу без її участі, зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, після розірвання шлюбу просить відновити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, судом належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи шляхом надсилання судових повісток рекомендованим листом з повідомленням за місцем реєстрації та оголошенням на офіційному сайті суду, про причини неявки суду не повідомив. Відповідач відзив на позовну заяву не подав. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши докази в межах заявлених позовних вимог та заперечень, суд дійшов наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що 17.10.2008 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області, про що складено актовий запис №288 /а.с.5/. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] /а.с.6/. Сторони шлюбних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, подружнє життя сторін не склалося, примирення неможливе, згоди щодо розірвання шлюбу у добровільному порядку не досягли, про що зазначено у позовній заяві. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, вирішення питання про те, яким прізвищем іменуватися після розірвання шлюбу, є виключним правом того, хто у зв`язку із шлюбом змінив своє прізвище, позивачка просить суд відновити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved