Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

У серпні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову позивач зазначає, що 24.04.2019 між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] було укладено кредитний договір №22030000123318. Відповідно до кредитного договору, який складається з публічної частини договору, яким є Універсальний договір банківського обслуговування клієнтів фізичних осіб у АТ «Банк Кредит Дніпро», розміщеної на офіційному веб-сайті банку: https://creditdnеpr.com.ua/ та індивідуальної частини, якою є цей кредитний договір, що разом становлять єдиний кредитний договір, Банк зобов`язується надати клієнту грошові кошти (далі Кредит) у тимчасове платне користування, а Клієнт зобов`язується повернути наданий Кредит (проценти та комісії), а також належним чином виконати інші зобов`язання в порядку, встановленому договором. Кредит надається у формі кредитної лінії шляхом здійснення операцій (зняття коштів з рахунку, платежі з рахунку тощо) за рахунок ліміту кредитної лінії за поточним рахунком Клієнта, що відкритий в банку. Операції використання ліміту кредитної лінії можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу (далі картка). Відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання, що є грубим порушенням чинного законодавства України в частині виконання договірних відносин, внаслідок чого 15.12.2021 згідно умов договору факторингу №15/12/21, АТ «Банк Кредит Дніпро» відступлене право вимоги за кредитним договором №22030000123318 від 24.04.2019 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс». Відповідно до Договору факторингу сума боргу перед новим кредитором (ТОВ «Цикл Фінанс» становить 22312,59 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту 13579,01 грн., заборгованість по відсотках 978,58 грн., заборгованість по комісії 7755 грн. Крім того, відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, за період з 15.12.2021 по 23.02.2022 з боржника підлягають стягненню інфляційні витрати у розмірі 480,47 грн. та 3% річних у розмірі 79,24 грн. ТОВ «Цикл Фінанс» було вжито заходи досудового врегулювання спору шляхом направлення адвокатської вимоги від 05.06.2025 на адресу відповідача. На підставі наведених обставин, позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №22030000123318 від 24.04.2019 у розмірі 22 312,59 грн., інфляційні втрати у розмірі 480,47 грн. та 3% річних у розмірі 79,24 грн. В порядку розподілу судових витрат просить також стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн. Ухвалою Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.09.2025 цивільну справу передано за підсудністю до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області. Ухвалою Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 29.10.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, відповідачу запропоновано подати відзив на позов. В судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив розглянути справу без участі представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у її відсутність не подала. Відзив на позовну заяву не надходив. На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів, ухваливши заочне рішення. Представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог. Судом встановлено, що 24 квітня 2019 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] було укладено кредитний договір №22030000123318, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 14999,99 грн. на споживчі потреби, строком на 24 місяців, з кінцевим терміном повернення 24.01.2021. За умовами п. 1.1 кредитного договору, щомісячна комісія за обслуговування кредиту складає 4,7% від суми кредиту. Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується у наступному розмірі: на строкову заборгованість за кредитом 0,001% річних; на прострочену заборгованість за кредитом 56% річних. Згідно графіку платежів/розрахунку орієнтованої вартості кредиту для клієнта та орієнтованої реальної річної процентної ставки за договором №22030000123318 вбачається, що загальна вартість кредиту становить 31920,14 грн. З наданої суду виписки по рахунку [PERSON] за період з 24.04.2019 по 14.12.2021 встановлено, що відповідач частково погашала заборгованість, що свідчить при визнання відповідачем правовідносин між нею та Банком. Разом з тим, відповідач належним чином не виконувала кредитних зобов`язань, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка відповідно до розрахунку заборгованості АТ «Банк Кредит Дніпро» станом на 14.12.2021 року складає 22312,59 гривень, з яких: 13579,01 грн. - залишок простроченого кредиту; 978,58 грн. - залишок прострочених відсотків; 7755 грн. - залишок прострочених комісій. 15 грудня 2021 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Цикл Фінанс» було укладено Договір факторингу № 15/12/21, за яким АТ «Банк Кредит Дніпро» передає ТОВ «Цикл Фінанс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Цикл Фінанс» приймає належні АТ «Банк Кредит Дніпро» права вимоги до боржників за кредитними договорами (Протфель заборгованості). Частиною першою статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять його умови. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке настане у майбутньому (майбутня вимога) (стаття 1078 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначна грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підтвердження своїх вимог позивач надав суду копію кредитного договору №22030000123318 від 24.04.2019, з додатками, укладеного між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та відповідачем, Виписку з особового рахунка по кредитному договору №22030000123318 від 24.04.2019, складену первісним кредитором, у результаті чого встановлено та підтверджено факт виникнення фінансових правовідносин між первісним кредитором АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» з [PERSON] . Розрахунком заборгованості, складеним АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» станом на 14.12.2021 року підтверджується заборгованість [PERSON] у розмірі 22312,59 гривень, з яких: 13579,01 грн. - залишок простроченого кредиту; 978,58 грн. - залишок прострочених відсотків; 7755 грн. - залишок прострочених комісій. Щодо переходу права вимоги до позичальника, за вказаним кредитним договором, від первісного кредитора до фактора ТОВ «Цикл Фінанс», позивачем надано договір факторингу № 15/12/21 від 15 грудня 2021 року. Відповідно до п.6.2.2 Договору факторингу права вимоги переходять до фактора з моменту набрання чинності даним договором та підписання Акту приймання-передачі прави вимоги (Додаток 3), після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно їх заборгованості. Перехід права вимоги відбувається шляхом підписання акту приймання-передачі права вимоги у відповідно до додатку №3 до даного договору в день підписання Договору та набрання ним чинності. Згідно п.8.2 вказаного договору факторингу передача клієнтом Реєстру боржників фактору здійснюється в наступному порядку: п. 8.2.1. Клієнт зобов`язаний в день підписання цього Договору, підготувати та передати Фактору заповнений Реєстр Боржників в паперовому вигляді за формою, наведеною в Додатку № 1 до цього Договору, а також підготувати і передати Фактору в електронній формі, електронною поштою або кур`єрською доставкою на електронному носієві (флеш карта, ком пакт диск та інші оптичні носії інформації) Реєстр Боржників за формою, встановленою в Додатку №1 до цього Договору, з усіма заповненими даними про Боржників, які обов`язково повинні міститись в Реєстрі Боржників. п. 8.2.2. В день отримання Фактором електронної форми Реєстру Боржників, Фактор формує та надає Клієнту для підписання Акт отримання-передачі Реєстру Боржників (Додаток №2). Надані позивачем - Акт приймання-передачі Реєстру Боржників від 15 грудня 2021 року до Договору факторингу № 15/12/21 від 15 грудня 2021 року (додаток №2 до Договору факторингу № 15/12/21 від 15 грудня 2021 року), Акт приймання-передачі прав вимог за договором факторингу № 15/12/21 від 15 грудня 2021 року (додаток №3 до Договору факторингу № 15/12/21 від 15 грудня 2021 року), не підтверджують перехід прав вимоги від АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» до ТОВ «Цикл Фінанс» саме до боржника [PERSON] , оскільки містять узагальнену інформацію щодо кількості боржників та розміру заборгованості. В той же час, позивачем наданий Реєстр боржників до Договору факторингу №28/03/24 від 28.03.2024 року, однак, сам Договір факторингу №28/03/24 від 28 березня 2024 року суду не наданий. Оскільки позивачем не наданий Договір факторингу №28/03/24 від 28 березня 2024 року, суд позбавлений можливості встановити право позивача на отримання заборгованості відповідача [PERSON] . Надані позивачем копії інших доказів, а саме: паспорт громадянина України на ім`я [PERSON] , платіжна інструкція № 3251 від 15 грудня 2021 року, вимога про погашення кредитної заборгованості ТОВ «Цикл Фінанс» від 05.06.2025 року та установчі документи ТОВ «Цикл Фінанс», як кожне окремо так і у своїй сукупності не підтверджують перехід права вимоги до позичальника від первісного кредитора до ТОВ «Цикл Фінанс» за Кредитним договором №22030000123318 від 24.04.2019 року, укладеного АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» з [PERSON] . Відповідно, факт переходу права вимоги до позичальника від первісного кредитора до ТОВ «Цикл Фінанс» за кредитним договором №22030000123318 від 24.04.2019, позивачем не підтверджений. Отже, позивачем не доведено правомірність заявлених вимог й не доведено факт набуття права грошової вимоги до відповідача. Відповідно до вимог частин 3 та 4 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частинами першою-третьою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Звертаючись до суду, позивач у позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, не заявляв клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів, та не зазначав про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою із поважних причин, не подавав клопотання про їх витребування. У своїй позовній заяві представник позивача просив розглянути справу у його відсутність, клопотання про витребування додаткових доказів та інших документів не заявляв. Позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій. Аналогічний висновок, викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 січня 2020 року, справа 755/18920/18, провадження 61-17205ск19. На підставі вищевикладеного суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором №22030000123318 від 24.04.2019, укладеного між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та [PERSON] , необґрунтовані та не підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача. Враховуючи, що у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі, суд вважає, що витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем, відшкодуванню не підлягають. Датою ухвалення рішення, у відповідності до ч.5 ст. 268 ЦПК України та правової позиції ОП КЦС ВС у справі 1519/2-5034/11 від 05.09.2022, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: dismissed