Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

У жовтні 2025 року позивач ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 15 грудня 2024 року між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та [PERSON] укладено договір надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 8443497, згідно з умовами якого ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" надало позичальниці [PERSON] кредит у сумі 6500,00 грн на строк 30 днів. Відповідачка не дотримувалася умов кредитного договору, своєчасно не повернула кредит та не сплатила проценти за користування ним. Заборгованість [PERSON] за договором надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) від 15 грудня 2024 року № 8443497 становить 20865,00 грн, у тому числі заборгованість за тілом кредиту у сумі 6500,00 грн, проценти за користування кредитом у сумі 18,85 грн, комісія за надання кредиту у сумі 1346,15 грн, пеня у сумі 13000,00 грн. 12 січня 2025 року ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та [PERSON] було укладено договір надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 73997216, за умовами якого ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" надало позичальниці [PERSON] кредит у сумі 2500,00 грн на строк 30 днів. Відповідачка належним чином не виконувала умови кредитного договору, допустила заборгованість за договором надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) від 12 січня 2025 року № 73997216 у сумі 8062,50 грн, що складається з заборгованості за тілом кредиту у сумі 2500,00 грн, процентами за користування кредитом у сумі 187,50 грн, комісією за надання кредиту у сумі 375,00 грн, пенею у сумі 5000,00 грн За договором факторингу від 27 березня 2025 року № 27/03/25 ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" відступило ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" право вимоги до позичальниці [PERSON] за договорами надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) від 15 грудня 2024 року № 8443497 та від 12 січня 2025 року № 73997216. З цих підстав позивач просив стягнути з відповідачки заборгованість за договором надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) від 15 грудня 2024 року у сумі 20865,00 грн, заборгованість за договором надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) від 12 січня 2025 року № 73997216 у сумі 8062,50 грн, а також присудити з [PERSON] судовий збір у сумі 3028,00 грн. Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 30 жовтня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Зазначена ухвала була надіслана відповідачці за адресою, за якою зареєстроване її місце проживання. Поштове відправлення з ухвалою судді Оболонського районного суду міста Києва від 30 жовтня 2025 року про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі повернуто відправнику з проставленням 10 листопада 2025 року у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи у місці проживання. Отже, за положеннями п. 4 ч. 6 ст. 272 ЦПК України ухвала судді Оболонського районного суду міста Києва від 30 жовтня 2025 року про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі вважається врученою відповідачці 10 листопада 2025 року (зазначене узгоджується із правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду від 14 лютого 2024 року у справі № 752/5040/19, від 10 травня 2023 року у справі № 755/17944/18). Відповідачка не подала до суду відзив на позовну заяву у строк, визначений ухвалою про відкриття провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, подав до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка у судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася, про причини неявки в судове засідання 05 лютого 2026 року суд не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності до суду не подала. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими такі обставини та відповідні їм правовідносини. Ч. 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ст. 6, ч. 1 ст. 627 та ч. 1 ст. 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У ч. 2 ст. 639 ЦК України зазначено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст. 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію". Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію"). За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному ч. 6 цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (ч. 12 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Судом з`ясовано, що 15 грудня 2024 року ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та [PERSON] укладено в електронному вигляді з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що відповідає вимогам ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію", договір надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 8443497, за умовами якого ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" зобов`язалось надало позичальниці [PERSON] кредит у сумі 6500,00 грн на строк 30 днів. Також 12 січня 2025 року ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та [PERSON] уклали в електронному вигляді з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що відповідає вимогам ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію", договір надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 73997216, згідно з умовами якого ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" зобов`язалось надало позичальниці [PERSON] кредит у сумі 2500,00 грн на строк 30 днів. Оскільки ці договори укладено за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт або мобільний додаток, та відповідачка підписала їх електронним підписом одноразовим ідентифікатором, тому без отримання відповідного ідентифікатора, без здійснення входу до інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, такі договори не були б укладені. Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 07 жовтня 2020 року у справі № 132/1006/19, від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20, від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20, від 14 червня 2022 року у справі № 757/40395/20, від 08 серпня 2022 року у справі № 234/7298/20. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" надало відповідаці кредитні кошти у сумі 6500,00 грн та у сумі 2500,00 грн. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Ст. 530 ЦК України визначено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Позичальниця [PERSON] не виконала зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту, допустила заборгованість за договором надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) від 15 грудня 2024 року № 8443497, у тому числі за тілом кредиту у сумі 6500,00 грн. Також відповідачка у строк, визначений договором надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) від 12 січня 2025 року № 73997216, не повернула кредит у сумі 2500,00 грн. За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 10561 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до пп. 2.2.3 п. 2.2 договору надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) від 15 грудня 2024 року № 8443497 процентна ставка є фіксованою, її розмір становить 0,01 % від суми кредиту та нараховується за кожен день користування кредитом. Згідно з пп. 2.2.3 п. 2.2 договору надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) від 12 січня 2025 року № 73997216 процентна ставка є фіксованою, її розмір становить 0,25 % від суми кредиту та нараховується за кожен день користування кредитом. Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" від 22 листопада 2023 року № 3498-IX, що набрав чинності 24 грудня 2023 року, ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування" доповнено п. 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. П. 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону "Про споживче кредитування" передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" від 22 листопада 2023 року № 3498-IX, установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Згідно з нормою ч. 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" від 22 листопада 2023 року № 3498-IX дія п. 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Зважаючи на те, що договір надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 8443497 укладено 15 грудня 2024 року, а договір надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 73997216 - 12 січня 2025 року, тобто після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" від 22 листопада 2023 року № 3498-IX, максимальний розмір денної процентної ставки за користування кредитом не міг перевищувати 1 %. Розмір процентної ставки за договором надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) від 15 грудня 2024 року № 8443497 та за договором надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) від 12 січня 2025 року № 73997216 не перевищує максимального розміру, встановленого у п. 5 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування" Сума процентів за користування кредитом договором надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) від 15 грудня 2024 року № 8443497 становлять 18,85 грн (6500,00 грн х 0,01 % х 30 днів (з 15 грудня 2024 року до 13 січня 2025 року) = 18,85 грн). Сума процентів за користування кредитом договором надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) від 12 січня 2025 року № 73997216 становлять 187,50 грн (2500,00 грн х 0,25 % х 30 днів (з 12 січня 2025 року до 10 лютого 2025 року) = 187,50 грн). Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про споживче кредитування" загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування" до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України "Про споживче кредитування" передбачає право банку чи іншій кредитній установі встановлювати у кредитному договорі комісію за надання та обслуговування кредиту. Виходячи з аналізу вимог п. 4 ч. 1 ст. 1, ч. 2 ст. 8, ч. 1 ст. 1, ст. 47 Закону України "Про банки і банківську діяльність", роз`яснень Великої Палати Верховного Суду щодо застосування ст. 11 Закону України "Про споживче кредитування", які викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19, така форма витрат, як комісія за надання кредиту існує на законодавчому рівні, визначається кожним банком (кредитною установою) індивідуально та затверджується внутрішніми актами. Отже, спеціальним законодавством України прямо визначені легальні можливості кредитодавця як включати до тексту кредитних договорів із споживачами умови щодо сплати комісії, так і в подальшому нараховувати її та вимагати її сплати позичальником (у тому числі і в судовому порядку). Відповідно до пп. 2.2.4 п. 2.2 договору надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) від 15 грудня 2024 року № 8443497 комісія за надання нараховується за ставкою 20,71 % від суми кредиту, що складає 1346,15 грн. Згідно з пп. 2.2.4 п. 2.2 договору надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) від 12 січня 2025 року № 73997216 комісія за надання нараховується за ставкою 15 % від суми кредиту, що складає 375,00 грн. Комісія не була прихованою, позичальниця [PERSON] ознайомилася і погодилася з її розміром підписуючи кредитні договори, та в подальшому не оспорювала її в судовому порядку. Сума комісії, яку не сплатила відповідачка за договором надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) від 15 грудня 2024 року № 8443497, становить 1346,15 грн, а за договором надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) від 12 січня 2025 року № 73997216 - 375,00 грн. За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення. Ч. 1 ст. 550 ЦК України визначено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Згідно з пп. 10.5.2 п. 10.5 договору надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) від 15 грудня 2024 року № 8443497 за користування кредитом понад встановлений договором строк позикодавець має право нараховувати пеню у розмірі визначеному у п. 2.2 договору, з першого дня понадстрокового користування кредитом (його частиною) за кожен день такого користування з урахуванням обмежень, визначених Законом України "Про споживче кредитування". Положеннями пп. 10.5.2 п. 10.5 договору надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) від 12 січня 2025 року № 73997216 передбачено, що за користування кредитом понад встановлений договором строк позикодавець має право нараховувати пеню у розмірі, визначеному у п. 2.2 договору, з першого дня понадстрокового користування кредитом (його частиною) за кожен день такого користування з урахуванням обмежень, визначених Законом України "Про споживче кредитування". Нормою п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Отже, пеня за договорами надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) від 15 грудня 2024 року № 8443497, від 12 січня 2025 року № 73997216 стягненню не підлягає. Відповідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). Отже, заборгованість [PERSON] за договором надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) від 15 грудня 2024 року № 8443497 становить 7865,00 грн, у тому числі заборгованість за тілом кредиту у сумі 6500,00 грн, проценти за користування кредитом у сумі 18,85 грн, комісія за надання кредиту у сумі 1346,15 грн; заборгованість договором надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) від 12 січня 2025 року № 73997216 становить 3062,50 грн, що складається з заборгованості за тілом кредиту у сумі 2500,00 грн, процентами за користування кредитом у сумі 187,50 грн, комісія за надання кредиту у сумі 375,00 грн. Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 27 березня 2025 року на підставі договору факторигу № 27/03/25 ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" відступило ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" право вимоги до позичальниці [PERSON] за договорами надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) від 15 грудня 2024 року № 8443497 та від 12 січня 2025 року № 73997216 (а. с. 18-23, 33-41). З огляду на викладене суд вважає, що позов слід задовольнити частково, стягнути з відповідачки [PERSON] на користь ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" заборгованістьза договором надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) від 15 грудня 2024 року № 8443497 у сумі 7865,00 грн, у тому числі заборгованість за тілом кредиту у сумі 6500,00 грн, процентів за користування кредитом у сумі 18,85 грн, комісії за надання кредиту у сумі 1346,15 грн; заборгованість договором надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) від 12 січня 2025 року № 73997216 у сумі 3062,50 грн, що складається з заборгованості за тілом кредиту у сумі 2500,00 грн, процентами за користування кредитом у сумі 187,50 грн, комісією за надання кредиту у сумі 375,00 грн. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у тому числі витрати на правову допомогу покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 2 ст. 141 ЦПК України). Таким чином, з відповідачки [PERSON] на користь ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" компенсації підлягає судовий збір пропорційно до задоволених вимог у сумі 1143,84 грн ((7865,00 грн + 3062,50 грн) / 28927,50 грн х 3028,00 грн = 1143,84 грн).

Outcome: partial