Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

У червні 2025 року Акціонерне товариство «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» (далі - Позивач, Банк) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі - Відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 22 травня 2023 року між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та [PERSON] було укладено договір банківського рахунку та надання додаткових послуг № РКО-10283/08052019/0083, відповідно до положень якого, Банк здійснює обслуговування поточних рахунків, у тому числі операції за якими можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу, відкритих на ім`я клієнта. На підставі поданої відповідачем заяви про відкриття поточного рахунку та випуск електронного платіжного засобу, що подавалась одночасно з укладанням цього договору, Банк відкрив поточний рахунок на ім`я [PERSON] за номером [NUMBER] . 22 травня 2023 року між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та [PERSON] укладено кредитний договір № 22031000613173 (далі за текстом Кредитний договір), відповідно до умов якого позивач надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти, а відповідач зобов`язався повернути наданий кредит, сплатити плату за кредит (проценти та комісії), а також належним чином виконати інші зобов`язання у порядку, встановленому Договором. Відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання, на підставі чого за останньою утворилася заборгованість, яку позивач просить стягнути в примусовому порядку. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 04.07.2025 року в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами відкрито провадження та роз`яснено відповідачу право надати у десятиденний строк з дня вручення даної ухвали надати відзив на позовну заяву. Як вбачається із матеріалів позовної заяви, судові документи відповідачу не були врученні та конверт було повернуто за зворотною адресою з відміткою за закінченням терміну зберігання, то в силу положень ст. 131 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), відповідач вважається повідомленим про розгляд справи належним чином. Згідно ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, ч. 4 вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки, відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи за правилами позовного (спрощеного) провадження, йому роз`яснено підстави, час та черговість подання заяв по суті справи, відзив не подав. Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 22 травня 2023 року між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та [PERSON] було укладено договір банківського рахунку та надання додаткових послуг № РКО-10283/08052019/0083, відповідно до положень якого, Банк здійснює обслуговування поточних рахунків, у тому числі операції за якими можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу, відкритих на ім`я клієнта. На підставі поданої відповідачем заяви про відкриття поточного рахунку та випуск електронного платіжного засобу, що подавалась одночасно з укладанням цього договору, Банк відкрив поточний рахунок на ім`я [PERSON] за номером [NUMBER] . 22 травня 2023 року між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та [PERSON] укладено кредитний договір № 22031000613173 (далі за текстом Кредитний договір), відповідно до умов якого позивач надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти, а відповідач зобов`язався повернути наданий кредит, сплатити плату за кредит (проценти та комісії), а також належним чином виконати інші зобов`язання у порядку, встановленому Договором. Відповідно до п. 1.3 Кредитного договору, кредит надавався шляхом зарахування суми кредиту на поточний рахунок Клієнта № UA. Банк надав Відповідачу кредит на наступних умовах: Сума виданого кредиту: 121 730,58 грн. Дата надання кредиту: 22.05.2023. Кінцева дата погашення кредиту: 11.03.2025 року. Валюта кредиту: грн.. Строк користування кредитом, мес.: 60. Цільове призначення - на споживчі потреби Процентна ставка за користування кредитом на строкову заборгованість - 0,001 % річних, Процентна ставка за користування кредитом на прострочену заборгованість за кредитом - 56,0 % річних. Станом на 13.03.2025 загальний розмір заборгованості Відповідача за Кредитним договором становить 172 859,46 грн., який складається з: Залишок строкового кредиту: 0.00. Залишок нарахованих строкових вiдсоткiв: 0.00. Залишок нарахованих строкових комiсiй: 0.00. Залишок простроченого кредиту:121 730,58 грн. Залишок прострочених вiдсоткiв: 2,07 грн. Залишок прострочених комiсiй: 51 126,81 грн. Загальний залишок заборгованості 172 859,46 грн. Дані обставини також підтверджуються розрахунком заборгованості, який додається до позову. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Статтями 1, 8, 12 Закону України «Про споживче кредитування» та Правилами розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, затвердженими постановою Національного банку України від 08.06.2017 № 49, передбачено, що до загальних витрат за споживчим кредитом відносяться витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Статті 47, 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» закріплюють право банку самостійно встановлювати процентні ставки та комісійну винагороду за надані послуги і регулювати відносини з клієнтами на договірній основі Із змісту Кредитного договору вбачається, що він складається з публічної частини договору, якою є Універсальний договір банківського обслуговування клієнтів фізичних осіб у АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» із змінами і доповненнями, затверджений Банком та розміщений на Офіційному сайті Банку www.creditdnepr.com.ua (далі - УДБО), та індивідуальної частини, якою є Кредитний договір. Підписавши Кредитний договір, позичальник підтвердив, що він акцептував УДБО, версія 23.11 шляхом підписання Заяви-згоди про приєднання до Універсального договору банківського обслуговування клієнтів-фізичних осіб АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» (далі - Заява-згода) і згоден з усіма умовами УДБО в повному обсязі, зокрема щодо порядку укладення договорів та умов надання всіх послуг, в тому числі, що можуть бути надані йому в майбутньому (з урахуванням всіх змін та доповнень); умови Договору йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Кредитний договір є невід`ємною частиною УДБО, вказані документи разом із Заявою-згодою складають єдиний Договір. Згідно з п. 2.1 та п. 2.2 УДБО, він визначає умови та порядок надання Банком банківських послуг, зокрема, надання кредитів фізичним особам. Надання кожної банківської послуги здійснюється на підставі укладеного між Клієнтом та Банком відповідного Договору, в якому міститься посилання на УДБО і підтвердження прийняття Клієнтом Публічної пропозиції. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України, зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Згідно зі ст. ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ст. 1049 ЦК України). За змістом ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором. Судови розглядом встановлено, що на виконання вимог ч. 4 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування», ст. 175 ЦПК України АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО», що Банком на адресу Відповідача була направлена вимога про дострокове погашення заборгованості за Кредитним договором (Кредитними договорами). Проте, станом на дату подачі позову, зазначена вимога Банку була залишена Відповідачем без виконання. Таким чином, суд погоджується з тим, що позивачем обґрунтовано зазначено про наявність правових підстав для стягнення у примусовому порядку з боржника заборгованості в загальному розмірі 172 859,46 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджена сплачена сума судового збору у розмірі пропорційно до задоволеної частини позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved