Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

І. Стислий виклад позицій сторін: представник позивача ТОВ "ФК "АРТЕМІДА-Ф" - адвокат Бачинський О.М. звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідачки [PERSON] на користь позивача: 15 950,52 грн заборгованості за договором №399184 про надання коштів у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту від 02.01.2020; 2 422,40 грн сплаченого судового збору та 7 000 грн витрат на правничу допомогу. В обґрунтування позовних вимог послався на те, що 02.01.2020 між ТОВ "Лінеура Україна", право вимоги від якого на підставі договорів факторингу перейшло до позивача ТОВ "ФК "АРТЕМІДА-Ф" та відповідачкою [PERSON] було укладено договір №399184, про надання коштів у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту, на таких умовах: сума кредиту - 4 000 грн., строк кредитування - 30 днів, кредитні кошти надаються у безготівковій формі, шляхом їх перерахунку на банківську картку відповідачки. У зв`язку із неможливістю в повному обсязі та у встановлений строк виконати свої зобов`язання, було укладено додатковий договір, яким продовжено строк кредитування - до 03.03.2020. Однак, відповідачка [PERSON] свої зобов`язання за цим кредитним договором у повному обсязі не виконала, у зв`язку із чим, у неї, станом на 04.12.2025, утворилась заборгованість в загальному розмірі 15 950,52 грн., яка складається з: 4 000 грн - заборгованість за тілом кредиту; 9 444 грн - заборгованість за відсотками; 2 506,52 грн - інфляційні витрати. У судове засідання представниця позивача ТОВ "ФК "АРТЕМІД-Ф" не з`явився, хоча про місце, дату і час проведення такого був повідомленим у встановленому законом порядку. Безпосередньо у позовній заяві просив розгляд справи проводити без його участі, зазначивши про відсутність заперечень щодо ухвалення заочного рішення у справі. Відповідачка [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилась, хоча про місце, дату і час проведення таких повідомлялась у встановленому законом порядку (а.с. 49, 54). ІІ. Процесуальні дії у справі: 12 грудня 2025 року ухвалою суду відкрито провадження у даній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою суду від 05.02.2026 постановлено провести заочний розгляд даної справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Беручи до уваги предмет спору, його значення для сторін, враховуючи, що відповідачка повідомлялась у встановленому законом порядку про місце, дату і час судового засідання, однак в таке повторно не з`явилась, представник позивача щодо ухвалення заочного рішення не заперечив, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України та ч. 2 ст. 247 ЦПК України. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: матеріалами справи встановлено, що 02.01.2020 між ТОВ "Лінеура Україна" та відповідачою [PERSON] було укладено договір №399184 про надання коштів у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту, на таких умовах: сума кредиту - 4 000 грн (п. 1.1.); строк кредитування - 30 днів (п. 1.2.); стандартна процентна ставка - 1,90% від суми позики за кожний день користування позикою (п. 1.3.2.) (а.с. 8-11). Відповідно до додаткового договору №550839 до договору №399184 від 01.02.2020 (а.с. 12), строк кредитування продовжено до 03.03.2020. Згідно із договорами факторингу №015-220221 від 22.02.2021 (а.с. 13-15) та №20241021/1 від 21.10.2024 (а.с. 20-23), право вимоги за кредитним договором №399184 від 02.01.2020 (а.с. 28, 29) перейшло від ТОВ "Лінеура Україна" до ТОВ "Сіроко Фінанс", а від ТОВ "Сіроко Фінанс" до позивача ТОВ "ФК "АРЕТМІДА-Ф". Відповідно до розрахунків заборгованості (а.с. 31, 32-34), розмір такої становить 15 950,52 грн., яка складається з: 4 000 грн - заборгованість за тілом кредиту; 9 444 грн - заборгованість за відсотками; 2 506,52 грн - інфляційні витрати за період з 02.02.2022 до 23.02.2022. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням відповідачкою [PERSON] взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість. ІV. Оцінка суду: дослідивши письмові докази в їх сукупності, встановивши таким чином фактичні обставини справи, суд вважає, що пред`явлений позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як передбачено ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У постанові Верховного Суду від 21.02.2018 № 910/5226/17 зазначено, що при здійсненні безготівкових розрахунків допускаються розрахунки із застосуванням платіжних доручень, акредитивів, розрахункових чеків, розрахунки за інкасо, а також інші розрахунки, передбачені законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту; безготівкові розрахунки провадяться через банки, інші фінансові установи, в яких відкрито відповідні рахунки, якщо інше не випливає із закону та не обумовлено видом безготівкових розрахунків. Встановивши, що без отримання смс-повідомлення, без здійснення входу на веб-сайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений, суд вважає, що укладення кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача, цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21). Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», цей правочин вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Вищевикладене узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 14.06.2022 по справі № 757/40395/20-ц. Так, суд встановив, що 02.01.2020 між ТОВ "Лінеура Україна", право вимоги від якого перейшло до позивача ТОВ "ФК "АРТЕМІДА-Ф" та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір №399184, а 01.02.2020 було укладено додатковий договір №550839. Первісним кредитором належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачці [PERSON] кредитні кошти в розмірі 4 000 грн. Перерахування коштів за кредитним договором було здійснено безготівково, шляхом переказу на платіжну картку відповідачки [PERSON] . Натомість, відповідачка [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, в результаті чого утворилась заборгованість в загальному розмірі 15 950,52 грн. Враховуючи те, що відповідачка [PERSON] , будучи ознайомленою з умовами кредитування, уклавши кредитний договір не виконує його істотні умови щодо порядку та строків погашення кредиту, хоча взяла на себе зобов`язання їх виконувати та вчасно погашати заборгованість, суд доходить висновку, що з останньої на користь позивача слід стягнути 15 950,52 грн заборгованості за тілом кредиту та нарахованими відсотками. V. Розподіл судових витрат між сторонами: відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Вимогами ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2 422,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією (а.с. 6), а тому, беручи до уваги, що суд дійшов висновку про задоволення позову, з відповідачки [PERSON] на користь позивача ТОВ "ФК "АРТЕМІДА-Ф" слід стягнути 2 422,40 грн сплаченого судового збору. Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає таке. Згідно із ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Стороною позивача на підтвердження понесених витрат на правничу професійну допомогу в розмірі 7 000 грн надано: договір про надання правової допомоги №211090031 від 02.12.2025 (а.с. 37), згідно із яким, адвокат Бачинський О.М. надає правову допомогу ТОВ "ФК "АРТЕМІДА-Ф", за яку позивач повинен сплатити йому 7 000 грн.; акт №1 від 02.12.2025 (а.с. 39), в якому визначено перелік наданих послуг та їх вартість на загальну суму 7 000 грн. Таким чином, позивач на обґрунтування понесених витрат на професійну правничу допомогу у справі подав належні та допустимі докази, що описані вище і враховуючи те, що відповідачка не подала клопотання про зменшення розміру судових витрат, про їх неспівмірність з позовними вимогами, не були наведені нею також і обставини, за яких, як на її думку, заява не підлягала б задоволенню, розмір таких витрат слід стягнути з відповідачки на користь позивача. На підставі викладеного, ст. 509, 526, 536, 554, 610, 625, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved