Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості. Позивач свої позовні вимоги мотивує тим, що 23.12.2024 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка фінансова Допомога» та [PERSON] укладено Договір кредитної лінії № 142366924 , відповідно до умов якого Товариство надало Відповідачу кредитні кошти в розмірі 3200 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах визначених Договором. Договір укладено у вигляді електронного документа. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало Відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами кредитного договору. Після цього, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка фінансова Допомога» та [PERSON] укладено додаткові угоди до договору №142366924 від 24.12.2024 року та від 26.12.2024 року, згідно з якими після надання траншів відповідно до цих додаткових угод загальна сума кредиту склала 12 500 грн. 20.05.2025 у відповідно до ст. 1077 ЦК України Товариство «Манівео Швидка фінансова Допомога» відступило право вимоги за Договором №142366924 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» за Договором Факторингу № МВ-ТП/36. Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконала, загальна сума заборгованості за кредитним договором заявлена до стягнення Позивачем в позовній заяві становить 38102, 22 грн, з них: заборгованість по кредиту 12 499, 72 грн; заборгованість по процентам за користування кредитом 25 602, 50 грн. В зв`язку з чим позивач просить стягнути вказану суму заборгованості за кредитом, також стягнути судовий збір та понесені витрати на правову допомогу. Ухвалою Радивилівського районного суду Рівненської області від 09.12.2025 року провадження по справі було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження. Представник ТОВ «Таліон Плюс» в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує у повному обсязі, просив задовольнити позовні вимоги з підстав наведених у позовній заяві, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, була повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомила, відзиву суду не надала. На підставі ст.ст. 280-282 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд даної справи, про що не заперечував позивач. На підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. 23.12.2024 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка фінансова Допомога» та [PERSON] укладено Договір кредитної лінії № 142366924 в вигляді електронного документа, згідно до умов якого Кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у формі кредитної лінії на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту відповідно до умов, зазначених в цьому договорі. Відповідно до п.2.2, 2.3, 2.4 загальний розмір Кредиту за цим Договором становить 3200, 00 грн. (три тисячі двісті гривень). Разом із тим Позичальнику на умовах та у порядку, що передбачені цим Договором, можуть бути надані додаткові грошові кошти у Кредит шляхом надання додаткових Траншів. 2.3. Кредитодавець надає Позичальнику перший Транш за Договором у розмірі, що дорівнює Загальному розміру Кредиту 23.12.2024 (що є датою надання Кредиту). 2.4. Другий та решта Траншів за Договором можуть бути надані Позичальнику протягом Дисконтного періоду кредитування на умовах передбачених цим Договором. Надання кожного додаткового Траншу за Договором збільшує Загальний розмір Кредиту на суму такого Траншу. Пунктом 8.1. - за користування Кредитом Позичальник зобов`язаний сплачувати Кредитодавцю проценти за користування Кредитом та Комісію за надання кредиту у розмірі та порядку, що встановлені цим Договором. Інших витрат Позичальника Договором не передбачено. Пунктом 8.2. - проценти за користування Кредитом є платою за користування Позичальником наданою йому сумою грошових коштів, належних Кредитодавцю. Процентна ставка за користування Кредитом є Базовою процентною ставкою. Процентна ставка за Договором є фіксованою і не підлягає зміні Кредитодавцем в односторонньому порядку в сторону погіршення для Позичальника. Разом з тим, Кредитодавець має право в односторонньому порядку зменшити загальну вартість Кредиту для Позичальника, що не є зміною істотних умов цього Договору. Пунктом 8.3. Базова процентна ставка складає 0,98 відсотків в день від суми залишку Кредиту, яка знаходиться у Позичальника за кожний день користування ним, що становить 357,70 (триста п`ятдесят сім цілих сім десятих) відсотків річних. (а.с.28-33). В Паспорті споживчого кредиту також визначено основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, зазначено інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту тощо. (а.с.25-27). З метою укладення договору, позивачем було заповнено заявку на отримання грошових коштів в кредит від 23.12.2024 р., в якій зазначив, крім особистих (персональних) даних, номер банківської карти, на яку бажає отримати кредит - № 4149499156780015 (а.с.25). Окрім цього, 24.12.2024 року між ТОВ «Манівео Швидка фінансова Допомога» та [PERSON] було украдено дві додаткові угоди до договору № 142366924 від 23.12.2024 року, відповідно до яких останній було надано транші у розмірі 5531, 00 грн. та 2100, 00 грн. (а.с. 39-42). Також, 26.12.2024 року ТОВ «Манівео Швидка фінансова Допомога» та [PERSON] було украдено додаткову угоду до договору № 142366924 від 23.12.2024 року, відповідно до якої останній було надано транш у розмірі 1669, 00 грн. (а.с. 42-43). Згідно підтверджень щодо здійснення переказу грошових коштів, ТОВ «ПрофітГід» підтвердило здійснення успішного переказу грошових коштів на рахунок отримувача [PERSON] за договором № 142366924 від 23.12.2024 р. відправником ТОВ «Манівео Швидка фінансова Допомога» 23.12.2024 р. в сумі 3200 грн., 24.12.2024 року у сумі 5531, 00 грн. та 2100, 00 грн., та 26.12.2024 року у сумі 1669, 00 грн. (а.с.57-58). Відповідно до довідок ТОВ «Манівео Швидка Фінансова допомога», 23.12.2024 року проведено переказ коштів в сумі 3200,00 грн. 24.12.2024 року у сумі 5531, 00 грн. та 2100, 00 грн., та 26.12.2024 року у сумі 1669, 00 грн. згідно договору № 142366924 від 23.12.2024 року, та додаткових угод до нього [PERSON] , для зарахування на платіжну картку- № [NUMBER] , термін дії 07/2025 (а.с. 59-60) З витребуваної судом інформації від АТ КБ «ПриватБанк» встановлено, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] та на останню були перераховані вищезазначені суми. 20.05.2025 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено Договір факторингу №МВ-ТП\\36, згідно якого в порядку та на умовах даного договору ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» зобов`язується відступити ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» права вимоги за переліком в реєстрі прав вимоги, а ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» за плату на умовах, визначеним цим договором. Відповідно до договору факторингу від 20.05.2025 р. до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло право грошової вимоги, в тому числі, до Відповідача за Кредитним договором №142366924 від 23.12.2024 (а.с.13-16). Згідно розрахунку заборгованості, наданого ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», [PERSON] надано кредитні кошти в сумі 12499, 72 грн. За наданим розрахунком починаючи з 23.12.2024 відповідачем проведено три оплати заборгованості за кредитом: 18.01.2025 р. в сумі 1250, 00 грн., 15.02.2025 р. 3040, 00 грн., 17.03.2025 р. 3675, 00грн., на загальну суму 7965, 00 грн. (а.с.21). Загальний розмір заборгованості за кредитним договором №142366924 від 23.12.2024 становить 38102, 22 грн, з яких: заборгованість по кредиту 12 499, 72, грн; заборгованість по процентам за користування кредитом 25 602, 50 грн. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). У ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч.3 ст. 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. За правилами ч.8 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, в тому числі: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та ЗУ «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» , за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно із ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. У частинах 1 та 2 ст. 639 ЦК України зазначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до частини 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (частина 1 ст. 642 ЦК України). Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). З наданих суду доказів вбачається щодо укладення договору кредитної лінії №142366924 від 23.12.2024р. між первісним кредитором та [PERSON] в електронному вигляді, який підписаний Відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора NТХЕ, та згідно якого, сторони погодили строк кредитування, розмір відсотків та порядок їх сплати. Також договір містить інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту загальну вартість наданого кредиту та інші істотні умови. Підписавши кредитний договір, позичальник погодився з усіма його умовами, зокрема, й щодо сплати процентів, розмір яких визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору. Відповідач мав можливість не вступати у кредитні відносини із товариством, якщо вважав встановлений розмір відсотків за користування коштами несправедливим. Натомість Відповідач погодив зі своєї сторони такі умови договору, підписавши його зміст без будь-яких застережень, отже умови договору, в тому числі і щодо сплати відсотків, є обов`язковими для виконання позичальником. З матеріалів справи, вбачається, що первісний кредитор виконав покладені на нього зобов`язання, а саме надав позичальнику кошти у кредит. Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, не повернув своєчасно суму кредиту та нараховані відсотки для погашення заборгованості за кредитом, не здійснив інші обов`язкові платежі згідно умов договору, внаслідок чого утворилась заборгованість за Кредитним договором на загальну суму 38 102,22 грн. У зв`язку з викладеним, суд вважає доведеним наявність підстав для стягнення з відповідача на користь Позивача заборгованості за кредитним договором, тому позовні вимоги ТОВ «Таліон Плюс» є обґрунтованими, тому такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 УПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позов задоволено у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збору розмірі 2422, 40 гривень. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами відповідно до вимог ч. 2 ст. 137 ЦПК України. Представником позивача надані документи на підтвердження оплати професійних послуг адвоката в розмірі 5000,00 грн. Дане підтверджується договором про надання правничої допомоги №5 від 02.12.2024, актом приймання-передачі наданої правничої допомоги, тому такі витрати також необхідно стягнути з відповідача (а.с.53-58).

Outcome: approved