Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

06 червня 2025 року через підсистему «Електронний суд» до суду надійшла позовна заява, подана представником позивача [PERSON] , в інтересах позивача [PERSON] , про визнання права власності на кооперативну квартиру [ADDRESS] . В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що він є членом житлово- будівельного кооперативу №90. Згідно з ордером на житлове приміщення в будинку житлово-будівельного кооперативу №0818 Серії ХМО від 06.11.1986 року позивачу було надано право на зайняття житлового приміщення площею 37,74 кв. м., що складається із 3 кімнат за адресою: [ADDRESS] . Також згідно з вказаним ордером дозвіл на вселення разом із позивачем отримали члени його сім`ї: [PERSON] дружина, [PERSON] син. З моменту вселення і по теперішній час позивач та члени його сім`ї постійно проживають у зазначеній квартирі. Згідно довідки 18 квітня 1986 року позивачем було здійснено початкову оплату у розмірі 3850 (три тисячі вісімсот п`ятдесят) рублів. В подальшому, Позивачем було здійснено повну оплату за вказану квартиру, що підтверджується квитанціями про оплату. 20 лютого 2024 року Представник Позивача звернулась із адвокатським запитом №20/02/24-2 від 20 лютого 2024 року до Директора ТОВ «Житлово-експлуатаційного об`єднання» Савчука А. Ф. щодо надання довідки про повну Сплату [PERSON] пайового внеску за кооперативну квартиру за адресою: [ADDRESS] . У відповідь, ТОВ «Житлово-експлуатаційного об`єднання» надіслали лист №81 від 22.02.2024 у якому зазначили наступне: «Діяльність Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційне об`єднання» не передбачає отримання пайових внесків за кооперативні квартири, що в свою чергу підтверджується відсутністю у Товариства будь-яких документів, які слугували б підставою для видачі довідки.» З врахуванням наведеного позивач просить визнати за [PERSON] право власності на кооперативну квартиру [ADDRESS] . Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.06.2025 року головуючим суддею визначено суддю Хараджу Н.В. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 13.06.2025 року вказану позовну заяву залишено без руху у зв`язку із недотриманням позивачем вимог, визначених ст. ст. 175, 177 ЦПК України. 19.06.2025 року від представника позивача на виконання ухвали Хмельницького міськрайонного суду від 13.06.2025 року надійшла заява, якою усунуто виявлені недоліки. Ухвалою суду від 03.07.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній цивільній справі, розгляд справи постановлено проводити у порядку загального позовного провадження. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09.07.2025 року продовжено підготовче провадження. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09.12.2025 року залучено в якості третіх осіб, на стороні позивача [PERSON] та [PERSON] Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05.01.2026 року закрито підготовче провадження по справі та призначено до судового розгляду по суті. Представник позивача та позивач у судове засідання не з`явилися, до суду подано клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Представник відповідача у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду відзив на позовну заяву, у якому просила відмовити в задоволенні позову, посилаючись на необґрунтованість та недоведеність позовних вимог. Зазначала, що до позовної заяви не додано документів, які б підтверджували внесення позивачем пайових внесків за квартиру в повному обсязі. Також просила здійснювати розгляд справи за відсутності представника Хмельницької міської ради. Треті особи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. [PERSON] та [PERSON] надали заяви про незаперечення щодо задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є членом житлово-будівельного кооперативу №90. Згідно з ордером на житлове приміщення в будинку житлово-будівельного кооперативу № 0818 серії ХМО від 06.11.1986 року позивачу було надано право на зайняття житлового приміщення загальною площею 37,74 кв. м, яке складається з трьох кімнат та розташоване за адресою: [ADDRESS] . Разом із позивачем дозвіл на вселення отримали члени його сім`ї: [PERSON] дружина, [PERSON] син. З моменту вселення і станом на час розгляду справи позивач та члени його сім`ї постійно проживають у зазначеній квартирі. Згідно з довідкою від 18 квітня 1986 року [PERSON] було здійснено початковий внесок у розмірі 3850 рублів. У подальшому [PERSON] було здійснено повну оплату вартості зазначеної квартири, що підтверджується відповідними квитанціями про оплату. 20 лютого 2024 року представник позивача звернувся з адвокатським запитом до директора ТОВ «Житлово-експлуатаційне об`єднання» щодо надання довідки про повну сплату [PERSON] пайового внеску за кооперативну квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Однак ТОВ «Житлово-експлуатаційне об`єднання» повідомило, що його діяльність не передбачає отримання пайових внесків за кооперативні квартири, що підтверджується відсутністю у Товариства будь-яких документів, які могли б слугувати підставою для видачі відповідної довідки. Дані обставини підтверджуються матеріалами справи на спростовано стороною відповідача. Так, відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Способом захисту цивільною права є визнання права. Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 19-1 Закону України "Про кооперацію" член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного чи іншого відповідного кооперативу має право володіння, користування, а за згодою кооперативу - розпорядження квартирою, дачею, гаражем, іншою будівлею, спорудою або приміщенням кооперативу, якщо він не викупив це майно. У разі викупу квартири, дачі, гаража споруди або приміщення члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного чи іншого відповідного кооперативу стає власником цього майна. За положеннями ст. 15 Закону України "Про власність" (який діяв на момент виникнення спірних правовідносин та на час повної сплати пайового внеску квартири), передбачалося, що житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного члена чи іншого кооперативу, який повністю вніс свій товариський пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надане йому в користування, набуває права власності на це майно. Вказані норми дублюються у ч. 3 ст. 384 ЦК України, приписами якої встановлено, що у разі викупу квартири член житлово-будівельного кооперативу стає її власником. В п. 5-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 вересня 1987 року № 9 "Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи" вказано, що судам слід мати на увазі, що відповідно до ст. 15 Закону України "Про власність" член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпорядитися нею на свій розсуд. Отже, встановлення права власності на будинки, споруди та нерухоме майно не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності Цивільним кодексом України в редакції від 2003 року та Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження" в ред. Від 2004 року. Також, у абзаці 4 пункту 81 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 (зі змінами та доповненнями), встановлено, що у разі участі особи у діяльності кооперативу документом, що підтверджує набуття у власність членом кооперативу завершеного будівництвом об`єкта, є видана таким кооперативом довідка про членство особи в кооперативі та внесення таким членом кооперативу пайового внеску в повному обсязі. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 грудня 2021 року у справі №344/16879/15-ц вказала, що у тих випадках, коли об`єкт нерухомості вже збудований та прийнятий в експлуатацію, проте покупцем не отримані правовстановлюючі документи у зв`язку із порушенням продавцем за договором купівлі-продажу майнових прав на нерухоме майно, взятих на себе договірних зобов`язань щодо передання всіх необхідних документів для оформлення права власності на квартиру, вартість якої сплачена покупцем в повному обсязі, та у разі невизнання продавцем права покупця на цю збудовану квартиру може мати місце звернення до суду з вимогою про визнання за покупцем права власності на проінвестоване (оплачене) ним майно відповідно до положень статті 392 ЦК України. Відповідно до правової позиції Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України, викладеної у Постанові від 12.11.2014 року у справі № 6-129цс14, захист майнових прав на новостворене майно, прийняте до експлуатації та оформлене (зареєстроване) на іншу особу, у разі невизнання цією особою прав позивача на спірне майно здійснюється в порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, то захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства, зокрема на підставі статті 392 ЦК України. При цьому рішення суду про захист порушеного права та визнання за позивачем прав на спірне майно є підставою для реєстрації такого права. Таким чином, на підставі викладеного та з урахуванням обставин справи суд приходить до висновку, що за [PERSON] слід визнати право власності на кооперативну квартиру [ADDRESS] , оскільки позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, тоді як заперечення представника відповідача на позов не знайшли підтвердження під час слухання справи.

Outcome: approved