overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

04 листопада 2025 року Дергачівським районним судом Харківської області ухвалено рішення у цивільній справі №619/3902/25 за позовом Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості, яким задоволено позовні вимоги. 13 січня 2026 року представник Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» Полетаєва Т.Ю. подала заяву відповідно до якої просила ухвалити у справі № 619/3902/25 додаткове рішення, в якому вирішити питання про судові витрати. Стягнути з [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] , дата народження [INFO] ) на користь АТ «Сенс Банк» (ідентифікаційний код юридичної особи: 23494714) судові витрати: 3298,92 грн сплаченого судового збору. Сторони про розгляд справи повідомлялись належним чином, в судове засідання не з`явились. В силу ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення, виходячи з наступного. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. За змістом ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України). Згідно з пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. За подання до суду позовної заяви Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості, сплачено судовий збір у розмірі 5721,32 грн, із розрахунку: 476776,58 грн (ціна позову) х 1,5 % х 0,8. Меморіальний ордер №889872 від 23.06.2025 року на суму 5721,32 грн. доданий до позовної заяви. Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 04.11.2025 по справі №619/3902/25, яким позов АТ «Сенс Банк» задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь АТ «Сенс Банк» заборгованість в сумі 476776,58 грн, витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн. Відповідно залишок нестягнутої суми судового збору складає 3298,92 грн (5721,32 грн - 2422,40 грн). На підставі вищевикладеного та враховуючи встановлений ст. 12 ЦПК України принцип змагальності сторін, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення у справі №619/3902/25, та стягнутисуму судового збору в розмірі 3298,92 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення суду, пов`язаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд відкладає складання повного тексту рішення суду на 5 днів та вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

Позивач Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» звернулось до суду з позовом до відповідачів, в якому просить суд стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] заборгованість в розмірі 115 426,48 грн., з яких: 61 572,03 грн. за послугу з постачання теплової енергії за період з 01.07.2017 року по 31.10.2025 року; 1 205,40 грн. за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.06.2022 року по 31.10.2025 року; 46 402,21 грн. за послугу з постачання гарячої води за період з 01.07.2017 року по 31.10.2025 року; 698,64 грн. за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання гарячої води за період з 01.06.2022 року по 31.10.2025 року, 2 215,20 грн. за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за період з 01.07.2022 року по 31.10.2025 року; 720,40 грн. за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води за період з 01.07.2022 року по 31.10.2025 року, інфляційні втрати в сумі 1 826,12 грн., три відсотки річних в сумі 786,48 грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422,40 грн., витрати, пов`язані з відправкою відповідачам позовної заяви з додатками в розмірі 115 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що КП «ХТМ» надає послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води мешканцям багатоквартирних будинків м. Харкова,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

Відповідно до статті 268 ЦПК України, враховуючи складність у виготовленні повного тексту судового рішення, що потребує значного часу в обґрунтування доводів сторін, суд вважає за необхідне оголосити вступну та резолютивну частину рішення, а повний текст рішення виготовити протягом 10-ти днів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що являється сином відповідача, є повнолітнім, однак продовжує навчання та являється студентом, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Просить стягнути з відповідача на його користь аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення навчання. Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач належним чином повідомлявся про судовий розгляд справи (копію ухвали про відкриття провадження по справі отримав 02.01.2026 року), відзив на позов та інших заяв, клопотань не подав. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що позивач являється повнолітнім сином відповідача, навчається на денній формі навчання у Відокремленому структурному підрозділу "Житомирський автомобільно-дорожній фаховий коледж національного транспортного університету". Відповідач доказів неможливості сплати аліментів у вказаному позивачем розмірі та інших обставин, що мають значення при вирішенні даного спору (матеріальний та сімейний стан, стан здоров`я, наявність інших утриманців), не подав. Відповідно до ст.199 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину, якщо повнолітні син чи дочка продовжують навчання до досягнення ними 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач має можливість та зобов`язаний надавати допомогу на утримання повнолітнього сина на час навчання, тому позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

позивачка звернуласядо суду з даним позовом у зв`язку з розпадом сім`ї, що є підставою для розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що з відповідачем має різні погляди на життя та сімейні відносини, шлюбних стосунків не підтримує, спільного господарства не веде, разом з ним не проживає, а тому подальше збереження сім`ї є неможливим і суперечить її інтересам. Позивачка письмово в позові просила розглянути справу без її участі. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, повторно до суду не прибув. Водночас, в матеріалах справи наявна заява від його імені [PERSON] про визнання позову та розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, дійшов наступного. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 29 вересня 2007 року, від якого мають малолітню дочку [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 16 березня 2009 року. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як передбачено ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відтак, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя й збереження сім`ї є неможливим та інтересам сторін не відповідає, що згідно ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Отже, позовні вимоги ґрунтуються на вимогах Закону й підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

29.09.2025 року позивач [PERSON] звернулася до Київського районного суду м. Полтави з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 16.08.2013 року. Від даного мають дітей - доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного та почуття любові. Шлюбні відносини між ними припинені. Спільне господарство не ведуть. Подальше спільне життя вважає неможливим, в зв`язку з чим просить шлюб розірвати. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 01.10.2025 року судом відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 23.10.2025 року відповідачем подано відзив на позовну заяву. Ухвалою від 03.11.2025 року зупинено провадження по справі та надано строк для примирення терміном 2 місяця до 26.01.2026 року. 04.11.2025 року позивачем подано до суду відповідь на відзив. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 09.02.2026 року відновлено провадження по справі. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник адвокат Осадча І.О.не з`явилися, в матеріалах справи мається заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять задовольнити. Представник відповідача адвокат Маліннікова Д.К. не заперечувала проти позову, надала суду клопотання, в якому просила слухати справу у їх відсутності. За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін, що не з`явилися. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.08.2013 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 16.08.2013 року, актовий запис №1029. Від даного шлюбу мають дітей - доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати один до одного почуття поваги та любові. З матеріалів справи вбачається, що шлюбно-сімейні відносини сторони не підтримують. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. Враховуючи, що сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, та суперечить інтересам позивача, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

31.07.2025 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що він з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 24.09.2016 року. Від даного шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного та почуття любові. На даний час сторони припинили будь-які відносини. Подальше спільне життя вважає неможливим, на розірванні шлюбу наполягає, просить позов задовольнити, шлюб розірвати. Ухвалою суду від 22.09.2025 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] , в судове засідання не з`явився, попередньо надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] , не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала, не заперечує проти їх задоволення. За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін, що не з`явилися. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.09.2016 року між сторонами було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 24.09.2016 року, актовий запис №222. Сторони від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати один до одного почуття поваги та любові. На даний час сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. Враховуючи, що сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, та суперечить інтересам позивача, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення суду, пов`язаного з потребою обгрунтування доводів, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне оголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

Зважаючи на складність у виготовленні повного тексту рішення суду, пов`язаного з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачено значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

У листопаді 2025 року позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. У позовній заяві зазначила, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 28 грудня 2023 року Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що спільне життя сторін не склалось. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 07 листопада 2025 року справу передано за підсудністю до Солом`янського районного суду міста Києва. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 11 грудня 2025 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомленням) сторін. Відповідач своїм правом не скористався, відзив на позов не подав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. За змістом положень ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст.56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч.2 ст.104, ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Стаття 112 СК України визначає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 28 грудня 2023 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований Фастівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис №554. Матеріали справи свідчать про те, що сторони вже тривалий час не підтримують шлюбних відносин, спільне господарство не ведуть. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

У листопаді 2025 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. У позовній заяві зазначив, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 17 грудня 2011 року. Від шлюбу народилась дитина [PERSON] , [INFO] . Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у сторін різні погляди на сімейне життя. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 02 грудня 2025 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомленням) сторін. Відповідач своїм правом не скористався, відзив на позов не подав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. За змістом положень ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст.56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч.2 ст.104, ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Стаття 112 СК України визначає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 17 грудня 2011 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, про що видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис №1986. Від шлюбу народилась дитина [PERSON] , [INFO] . Матеріали справи свідчать про те, що сторони вже тривалий час не підтримують шлюбних відносин, спільне господарство не ведуть. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

У листопаді 2025 року позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. У позовній заяві зазначила, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 10 січня 2017 року. Від шлюбу мають дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у сторін різні погляди на шлюб та сім`ю. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 02 грудня 2025 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомленням) сторін. Відповідач своїм правом не скористався, відзив на позов не подав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. За змістом положень ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст.56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч.2 ст.104, ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Стаття 112 СК України визначає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 10 січня 2017 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про що видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис №51. Від шлюбу мають дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Матеріали справи свідчать про те, що сторони вже тривалий час не підтримують шлюбних відносин, спільне господарство не ведуть. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved