Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовом в якому зазначила, що [INFO] померла мати її покійного чоловіка [PERSON] , яка за життя склала заповіт, яким заповіла їй все майно, що буде належати на час смерті. 05 жовтня 2007 року державним нотаріусом Красноградської державної нотаріальної контори Харківської області Момот С.В. їй були видані два свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] та на грошові вклади у банківських установах. За життя [PERSON] у дворі будинку [ADDRESS] побудувала гараж, проте право власності на нього не оформила. Даний гараж не є самочинним будівництвом, оскільки дозвіл на його будівництво був наданий 27 жовтня 1999 року виконавчим комітетом Красноградської міської ради. У вересні 2025 року звернулась до державного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на побудований [PERSON] у 2000 році гараж. 25 вересня 2025 року державний нотаріус Зачепилівської державної нотаріальної контори Терещенко Л.О. винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної - видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на гараж, оскільки за життя спадкодавиця [PERSON] не здійснила державної реєстрації права власності на гараж, з огляду на що відсутні правовстановлюючі документи на нього. Позивачка [PERSON] просить визнати за нею права і обов*язки забудовника гаража, розташованого у дворі будинку [ADDRESS] . Ухвалою судді Берестинського районного суду Харківської області від 09.12.2025 року відкрито провадження у цивільній справі № 626/3621/25. Ухвалою Берестинського районного суду Харківської області від 14.01.2026 підготовче провадження у цивільній справі № 626/3621/25 закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. В судове засідання позивачка [PERSON] не з*явилась, звернулась до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, в якій повідомила про підтримання позовних вимог. Представник відповідача Берестинської міської ради в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за якого відсутності, в якій зазначив, що не заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON] . З`ясувавши позицію сторін по справі, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] 01.11.2006 року склала заповіт, посвідчений секретарем М-Комишуватської сільської ради Красноградського району Пасічник С.І., відповідно до якого все її майно, що буде належати на день смерті та на яке вона за законом матиме право, заповіла невістці [PERSON] (а.с.31). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.7). 05 жовтня 2007 року державним нотаріусом Красноградської державної нотаріальної контори Харківської області Момот С.В. позивачці [PERSON] були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на частину квартири, розташованої в [ADDRESS] та на грошові вклади у банківських установах (а.с.8-10). Відповідно до рішення виконавчого комітету Красноградської міської ради від 27.10.1999 року № 934 [PERSON] було надано дозвіл на будівництво гаража та підсобного приміщення розміром 5,2 х 7,4 м у дворі будинку [ADDRESS] (а.с.11). 07 лютого 2000 року було оформлено висновок про технічну можливість будівництва [PERSON] гаража розміром 5,2 х 7,4 м у дворі будинку [ADDRESS] (а.с.12). В 2000 році гараж по [ADDRESS] [PERSON] був побудований, що підтверджується копією технічного паспорту [NUMBER] , довідкою про оціночну вартість об*єкта нерухомості (а.с.13-19). Фактично єдиним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації (лист Міністерства юстиції України від 23 лютого 2016 року№ 8.4-35//18/1). Постановою від 25 вересня 2025 року державний нотаріус Зачепилівської державної нотаріальної контори Терещенко Л.О. відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на гараж, оскільки за життя спадкодавиця [PERSON] право власності на нього не зареєструвала (а.с.20). Судом досліджено спадкову справу № 117/07, заведену після смерті [PERSON] (а.с.28-36), з якої вбачається, що інші спадкоємці, окрім [PERSON] після смерті [PERSON] відсутні. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Якщо будівництво об`єкта нерухомого майна здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини на підставі статті 1216 ЦК України (постанова Верховного Суду від 09 червня 2020 року у справі № 347/2273/17). Отже, судом встановлено, що до спадщини після смерті [PERSON] входить права та обов`язки як забудовника гаража, розташованого по [ADDRESS] . Відповідно до ч.1ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. При зверненні [PERSON] до державного нотаріусу Зачепилівської державної нотаріальної контори Терещенко Л.О. щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на гараж, постановою від 25 вересня 2025 року державний нотаріус відмовив у вчиненні вказаної нотаріальної дії, у зв`язку з тим, що документи, які підтверджують право власності на нерухоме майно спадкоємцем не подані, що підтверджується копією постанови від 25 веренся 2025 року (а.с.20). Як вбачається із роз`яснень ч.ч.2, 3 п.23Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 р. "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини. Якщо об`єкт будівництва не був завершений спадкодавцем чи не був прийнятий в експлуатацію, або право власності не було за ним зареєстроване, то до складу спадщини входять усі належні спадкодавцеві як забудовнику права та обов`язки, а саме: право власності на будівельні матеріали та обладнання, які були використані спадкодавцем у процесі цього будівництва; право завершити будівництво (як правонаступник спадкодавця - замінений у порядку спадкування забудовник); право передати від свого імені для прийняття в експлуатацію завершений будівництвом об`єкт; право одержати на своє ім`я свідоцтво про право власності та зареєструвати право власності. Таким чином, спадкоємець має право звернутись до суду з позовом про визнання за ним майнових прав забудовника як таких, що входять до складу спадщини. Зазначений висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах наведено у постанові Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі № 707/1803/16-ц (провадження № 61-1132св17). Подібні висновки Верховний Суд зробив також у постановах від 12 серпня 2019 року у справі № 607/9408/16-ц (провадження № 61-27922св18) та від 28 травня 2020 року у справі № 2-2317/11 (провадження № 61-13194св18). Гараж будувався спадкодавцем [PERSON] на підставі належних дозвільних документів, проте, докази прийняття його в експлуатацію відсутні і право власності на нього за життя [PERSON] не оформила. Приймаючи до уваги вищевикладене у сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, суд дійшов висновку, що позивачка [PERSON] має право на спадкування майнових прав спадкодавця, у тому числі, прав і обов*язків забудовника гаража, розташованого у дворі будинку [ADDRESS] , з огляду що на позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved