Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, який обґрунтував наступним. Між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та [PERSON] (далі по тексту Відповідач, Позичальник) укладено кредитні договори: 1. 11.01.2020 кредитний договір №1001521001301, за яким Позичальнику видано кредит у сумі 26200 грн.; 2. 30.09.2020 кредитний договір №2001697260001, за яким Позичальнику видано кредит у сумі 14974.74 грн.; 3. 10.05.2021 кредитний договір №1010087247, за яким Позичальнику видано кредит у сумі 5000 грн. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 09.09.2024 склала: 1) По кредитному договору від 11.01.2020 № 1001521001301 - 20310.09 (двадцять тисяч триста десять гривень 09 копійок) грн., з яких: 8809.06 грн. заборгованість за кредитом; 1.85 грн. заборгованість процентами; 11499.18 грн. заборгованість за комісією; 2) По кредитному договору від 30.09.2020 № 2001697260001- 27188.77 (двадцять сім тисяч сто вісімдесят вісім гривень 77 копійок) грн., з яких: 14974.74 грн. заборгованість за кредитом; 12214.03 грн. заборгованість процентами; 0 грн. заборгованість за комісією; 3) По кредитному договору від 10.05.2021 № 1010087247- 5118.27 (п`ять тисяч сто вісімнадцять гривень 27 копійок) грн., з яких: 3117.08 грн. заборгованість за кредитом; 0.5 грн. заборгованість процентами; 2000.69 грн. заборгованість за комісією. Загальна сума заборгованості по вищевказаним кредитним договорам станом на 09.09.2024 склала 52617.13 (П`ятдесят дві тисячі шістсот сімнадцять грн 13 коп.) гривень. Позивач направив письмові вимоги (Повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була. На підставі вищевикладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість по вказаним вище кредитним договорам на загальну суму 52617.13 (П`ятдесят дві тисячі шістсот сімнадцять грн 13 коп.) гривень та понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2422,00 грн. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04.12.2024 р. відкрито провадження у справі та призначений її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження, сторонам встановлені строки для надання заяв по суті справи. Ухвалами суду від 25.03.2025 р., 17.09.2025 р., за клопотанням відповідачки, постановлено витребувати з позивача помісячний розрахунок всіх зазначених сум заборгованості по вищевказаним кредитним договорам із зазначенням розміру нарахованих відсотків, періоду та фактичних сум погашення за період з 11.01.2020 року по теперішній час, доказів видачі відповідачу [PERSON] карток в межах цього договору, термін їх дії та рух коштів за виданими їй картками. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом своєчасно та належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає у повному обсязі Відповідачка та її представник в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце слухання справи обізнані. Представницею відповідачки подані заяві про розгляд справи за їх відсутності, в яких також зазначено про часткове визнання позову на суму 5867 грн. 65 коп., з посиланням на наступні обставини. Відповідачка визнає укладання зазначених в позові кредитних договорів, при цьому зазначила, що в кредитних договорах від 11.01.2020 № 1001521001301 та від 10.05.2021 за № 1010087247 банк не роз`яснив за які конкретні розрахунково-касові дії з відповідача буде взята комісія за обслуговування кредитної заборгованості. У вищезазначених кредитних договорах не зазначено конкретного переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з обслуговуванням кредиту, що надаються відповідачу та за які банком встановлена щомісячна комісія, також AT «ПУМБ» не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваних кредитних договорів. З урахуванням принципів справедливості та добросовісності на уваги платежі за послуги, за отриманням яких він до кредитодавця фактично не звертався. Отже, сплачена відповідачем комісія підлягає зарахуванню до основної заборгованості відповідача в порядку ст. 216 ЦК України. 11.01.2020 року кредитний договір №1001521001301, за яким Позичальнику видано кредит у сумі 26200 грн строк 36 місяців(сплив термін 11.01.2023 року), комісія згідно п.4.1. - 3,99 відсотка, процентна ставка згідно п. 4.1. - 0,01 відсотка. Згідно позовної заяви: По кредитному договору від 11.01.2020 № 1001521001301 - 20310.09 (двадцять тисяч триста деріть гривень 09 копійок) грн., з яких: 8809.06 грн. - заборгованість за кредитом; 1.85 грн. заборгованість за процентами; 11499.18 грн. - заборгованість за комісією; Фактично відповідачем сплачено за цим договором 17390 грн у рахунок погашення тіла кредиту та 26134 грн 50 коп комісії, які у зв`язку з недійсністю кредитного договору у цій частині підлягають зарахуванню у переплату. Всього за цим договором сплачено 43 524 грн 50 коп згідно розрахунку заборгованості, що надана позивачем, борг є за відсотками у розмірі 2,45 грн. Відповідачем всього погашено 43524 грн 50 коп, замість 26200, тобто, позивач за цим договором повинен повернути відповідачу 43524 грн 50 коп- 26200 грн+2,45 грн борг за відсотками=17326 грн 45 коп Згідно позову по кредитному договору від 30.09.2020 № 2001697260001- 27188.77 (двадцять сім тисяч сто вісімдесят вісім гривень 77 копійок) грн., з яких: 14974.74 грн. - заборгованість за кредитом; 12214.03 грн. заборгованість за процентами; 0 грн. - заборгованість за комісією. Договір від 30.09.2020 року кредитний договір №2001697260001, за яким Позичальнику видано кредит у сумі 15000 грн, строк 12 місяців (сплив термін 23.09.2021 року), комісія не передбачена, процентна ставка згідно п. 4. - 47,88 відсотка, орієнтовна загальна вартість кредиту 12577 грн 58 коп. Фактично відповідачем сплачено за цим договором 18979 грн 41 коп у рахунок погашення тіла кредиту та відсотків, згідно розрахунку заборгованості, що наданий позивачем, але позивач зазначає про борг 27188 грн 77 коп, але фактично борг складає 23194 грн 10 коп Згідно позову по кредитному договору від 10.05.2021 № 1010087247- 5118.27 (п`ять тисяч сто вісімнадцять гривень 27 копійок) грн., з яких: 3117.08 грн. - заборгованість за кредитом; 0.5 грн. - заборгованість за процентами; 2000.69 грн. - заборгованість за комісією; За договором від 10.05.2021 року №1010087247, за яким Позичальнику видано кредит у сумі 5000 грн. строк 24 місяці(сплив термін 11.01.2023 року), комісія згідно п.4.1. - 2,99 відсотка, процентна ставка згідно п. 4.1. - 0,01 відсотка, орієнтовна загальна вартість кредиту 8588,40 грн 58 коп. Загальна сума заборгованості по вищевказаним трьом кредитним договорам складає 23194 грн 10 коп(борг)-17326 грн 45 коп(переплата)=5867 грн 65 коп, а не 52 617 грн 13 коп. Також відповідачка просила стягнути з позивача на її користь витрати на правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн. Суд, дослідивши матеріали справи і проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, дійшов до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 11.01.2020 року відповідачем по справі [PERSON] підписано Заяву № №1001521001301 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ «ПУМБ»та паспорт споживчого кредиту. Підписанням вказаної заяви відповідачка беззастережно підтвердила, що приймає публічну пропозицію ПАТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (ДКБО), яка розміщена на сайті ПАТ «ПУМБ»: pumb.ua, в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані їй в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін), і погоджується з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості Банку). В цій заяві відповідачка просила відкрити на її ім`я поточний рахунок [NUMBER] у гривнях, надати кредитну картку [NUMBER] , та просила Банк надати на даний рахунок споживчий кредит на суму 26200 у гривнях. Відповідно до умов кредитного договору №1001521001301, строк погашення кредиту 36 місяців, розмір процентної ставки 0,01 %; розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 3,99 %. Схема повернення кредиту ануїтентна (рівними платежами), по 1773,27 грн. щомісяця на погашення тіла кредиту, 1045,38 щомісяця на погашення комісії. З платіжної інструкції від 11.01.2020 р. вбачається, що Відповідачка фактично отримала кредитні кошти в сумі 26200,00 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості, складеного позивачем, відповідачка має заборгованість по кредитному договору №1001521001301 у сумі 20310.09 (двадцять тисяч триста десять гривень 09 копійок) грн., з яких: 8809.06 грн. заборгованість за кредитом; 1.85 грн. заборгованість за процентами; 11499.18 грн. заборгованість за комісією. Також 30.09.2020 року відповідачем по справі [PERSON] підписано Заяву №2001697260001 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ «ПУМБ» та паспорт споживчого кредиту. Підписанням вказаної заяви відповідачка беззастережно підтвердила, що приймає публічну пропозицію ПАТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (ДКБО), яка розміщена на сайті ПАТ «ПУМБ»: pumb.ua, в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані їй в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін), і погоджується з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості Банку). В цій заяві відповідачка просила відкрити на її ім`я поточний рахунок [NUMBER] у гривнях, надати кредитну картку [NUMBER] , та просила Банк встановити на даний рахунок кредитний ліміт на суму 15000 грн. Також в даній заяві зазначені наступні умови кредитування: Розрахунковий день 30 число місяця; платіжна дата 30 число місяця; строк дії кредитного ліміту 12 місяців з дня надання кредитного ліміту з пролонгацією цього строку у разі відсутності заперечень з боку сторін договору; процентна ставка за користування кредитним лімітом 47,88 грн. річних; розмір мінімального платежу та інші умови надання та обслуговування кредитної картки встановлюється відповідно до умов ДКБО в залежності від типу кредитної картки. Відповідно до довідки, наданої позивачем, 16.03.2022 р. кредитний ліміт по кредитному договору №2001697260001 був зменшений до 14 974.74 грн. Згідно складеного позивачем розрахунку заборгованості, за відповідачкою станом на 09.09.2024 р. рахується заборгованість по кредитному договору№2001697260001 у розмірі 27188.77 грн., з яких: 14974.74 грн. заборгованість за кредитом; 12214.03 грн. заборгованість за процентами; 0 грн. заборгованість за комісією. 10.05.2021 року відповідачем по справі [PERSON] підписано за допомогою електронного підпису Заяву № 1010087247 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ «ПУМБ»та паспорт споживчого кредиту. Підписанням вказаної заяви відповідачка беззастережно підтвердила, що приймає публічну пропозицію ПАТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (ДКБО), яка розміщена на сайті ПАТ «ПУМБ»: pumb.ua, в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані їй в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін), і погоджується з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості Банку). В цій заяві відповідачка просила надати кредит шляхом банківського переказу на банківський рахунок [NUMBER] 5000,00 грн., зі строком повернення 24 місяці, сплатою відсотків - 0,01 % річних та комісії за обслуговування кредитної заборгованості 2,99 %. Схема повернення кредиту ануїтентна (рівними платежами), по 357,86 грн. щомісяця на погашення тіла кредиту; 149,50 щомісяця на погашення комісії. З платіжної інструкції від 10.05.2021 р. вбачається, що Відповідачка фактично отримав кредитні кошти в суму 5000,00 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості, складеного позивачем, відповідачка має заборгованість по кредитному договору № 1010087247 - 5118.27 грн., з яких: 3117.08 грн. заборгованість за кредитом; 0.5 грн. заборгованість за процентами; 2000.69 грн. заборгованість за комісією. До позову додано примірники Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (ДКБО) в редакції, які діє з 12 червня 2019 р., 12.08.2020 р., 15.03.2021 р. Достеменних доказів, що саме з такими редакціями Публічної пропозиції АТ «ПУМБ», які не підписувалися відповідачкою, позичальниця [PERSON] була ознайомлена на момент укладення вищевказаних кредитних договорів в матеріалах справи відсутні. Відповідачкою не заперечувалась заявлені позивачем обставини щодо укладання вищевказаних кредитних договорів та неналежного виконання нею зобов`язань з погашення тіла кредиту по цим договорам та сплаті відсотків за користування кредитними коштами. При цьому не визнається заборгованість по сплаті комісії за обслуговування кредиту по кредитним договорам №1001521001301, № 1010087247. Відповідно до ч. 1,2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до вимог ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. 10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит, банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит). Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19. У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі №202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». В заявах №1001521001301 від 11.01.2020 р., № 1010087247 від 10.05.2021 року визначена умова про сплату позичальницею комісії за обслуговування кредиту, при цьому в цих заявах не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надавалися позичальниці [PERSON] та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту. В наданих редакціях публічної пропозиції AT «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, які діяли з 12 червня 2019 р., 15.03.2021 р., в пункті 5.7.3 зазначено, що комісія за обслуговування кредитної заборгованості за споживчим кредитом встановлюється за послуги Банку щодо списання та зарахування коштів з метою повернення Споживчого кредиту), розрахунково-касове обслуговування щодо споживчого кредит), надання консультаційних та інформаційних послуг щодо Споживчого кредиту. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості сплачується щомісячно в термін сплати процентів за користування Споживчим кредитом за відповідний розрахунковий період у розмірі, вказаному у заяві на приєднання до договору, від початкової (наданої) суми споживчого кредиту (база розрахунку комісії). Комісія за обслуговування кредитної заборгованості за наданим Споживчим кредитом розраховується за повний місяць у якому відбувається повернення заборгованості. Під повним місяцем, у Частині 5 Розділу II цього Договору, розуміється період, який визначається від попереднього до наступного терміну (дати) платежу згідно з Графіком платежів. В наданій позивачем редакції Публічної пропозиції AT «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 12.08.2020 р. таке формулювання п. 5.7.3 відсутнє. З огляду на те, що позивач не надав належних та допустимих доказів того, що саме з наданими редакціями публічної пропозиції AT «ПУМБ» позичальниця [PERSON] була ознайомлена, і погодилась з ними, відтак відсутні підстави вважати, що сторони договору належним чином обумовили та визначили умови та порядок сплати комісії за обслуговування кредитної заборгованості з розумінням її сутності, зазначеній в п. 5.7.3 наданих суду редакції Публічної пропозиції AT «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, які діяли з 12 червня 2019 р., 15.03.2021 р. Ураховуючи, що позивач не зазначив та не надав доказів наявності переліку таких додаткових та супутніх послуг кредитування і погодження їх зі споживачем при укладенні договору, то положення Заяв №1001521001301 від 11.01.2020 р., № 1010087247 від 10.05.2021 року щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Аналогічних висновків у справі з подібними правовідносинами дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 листопада 2023 року у справі №204/224/21. У пунктах 74, 75 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі №916/3156/17 сформульовано висновки про те, що такий спосіб захисту цивільних прав та інтересів, як визнання правочину недійсним, застосовується до оспорюваних правочинів; за наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та у мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину. Отже, якщо сторона правочину вважає його нікчемним, то така сторона, за загальним правилом, може звернутися до суду не з вимогою про визнання нікчемного правочину недійсним, а за застосуванням наслідків виконання недійсного правочину (наприклад, з вимогою про повернення одержаного на виконання такого правочину), обґрунтовуючи свої вимоги нікчемністю правочину. Якщо ж інша сторона звернулася до суду з вимогою про виконання зобов`язання з правочину в натурі, то відповідач вправі не звертатись з вимогою про визнання нікчемного правочину недійсним (зустрічною чи окремою), а заперечувати проти позову, посилаючись на нікчемність правочину. Суд повинен розглянути такі вимоги і заперечення й вирішити спір по суті; якщо суд дійде висновку про нікчемність правочину, то суд зазначає цей висновок у мотивувальній частині судового рішення в якості обґрунтування свого висновку по суті спору, який відображається у резолютивній частині судового рішення. Велика Палата Верховного Суду наголошувала, що судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Такі висновки сформульовані в пункті 63 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі №910/3009/18, пункт 6.13 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі №916/1415/19, пунктах 33.4.-33.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 11.07.2022 у справі №496/3134/19. З урахуванням того, що судом положення кредитних договорів 1001521001301 від 11.01.2020 р., № 1010087247 від 10.05.2021 року щодо обов`язку позичальника щомісячно вносити плату за обслуговування кредиту визнані нікчемними відповідно до частин 1.2 статті 11 та частини 5 статті 12 Закону України «про споживче кредитування», суд дійшов висновку, що нарахована сума комісії по кредитним договорам №1001521001301 від 11.01.2020 р., № 1010087247 від 10.05.2021 року і заявлені по ній суми заборгованості є безпідставними. Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги про стягнення кредитної заборгованості по комісії за кредитним договором №1001521001301 від 11.01.2020 р., у розмірі 11499,18 грн., та заборгованості по комісії за кредитним договором № 1010087247 від 10.05.2021 р., у розмірі 2000.69 грн., не підлягають задоволенню. З наданих позивачем розрахунків заборгованості вбачається, що кредитодавцем сплачені позичальницею кошти при виконання кредитних зобов`язань по кредитному договору №1001521001301 від 11.01.2020 р. за період з 11.02.2020 р. по 29.06.2023 р. у загальній сумі 29270,64 грн. були зараховані на сплату комісії за обслуговування кредиту. З наданих позивачем розрахунків заборгованості вбачається, що кредитодавцем сплачені позичальницею кошти при виконання кредитних зобов`язань по кредитному договору № 1010087247 від 10.05.2021 року за період з 10.06.2021 р. по 21.12.2023 р. у загальній сумі 2035,81 грн. були зараховані на сплату комісії за обслуговування кредиту. З урахуванням того, що судом положення кредитних договорів 1001521001301 від 11.01.2020 р., № 1010087247 від 10.05.2021 року щодо обов`язку позичальника щомісячно вносити плату за обслуговування кредиту визнані нікчемними відповідно до частин 1.2 статті 11 та частини 5 статті 12 Закону України «про споживче кредитування», суд дійшов висновку, що сплачену позивачкою заборгованість, яка частково зарахована на погашення комісії суму коштів слід зарахувати в погашення заборгованості по тілу кредиту та відсотках по даним кредитним договорам. Враховуючи, що пред`явлена позивачем заборгованість по кредитному договору №1001521001301 від 11.01.2020 р. складається із заборгованості по тілу кредиту у розмірі 8809.06 грн. та заборгованості по процентам - 1.85 грн., що в сумі становить 8810,91 грн., суд вважає за необхідне в рахунок погашення цієї суми зарахувати кошти сплачені позичальницею та зараховані кредитодавцем на нараховану комісію у цьому кредитному договорі. З огляду на суму коштів зарахованої кредитодавцем на комісію у розмірі 29 270,64 грн., суд дійшов висновку, що заборгованість по кредитному договору №1001521001301 від 11.01.2020 р. відсутня і наявна переплата. Враховуючи, що пред`явлена позивачем заборгованість по кредитному договору № 1010087247 від 10.05.2021 року складається із заборгованості по тілу кредиту у розмірі 3117.08 грн. та заборгованості по процентам - 0.5 грн., що в сумі становить 3117,58 грн., суд вважає за необхідне в рахунок погашення цієї суми зарахувати кошти сплачені позичальницею та зараховані кредитодавцем на нараховану комісію у цьому кредитному договорі. З огляду на суму коштів зарахованої кредитодавцем на комісію у розмірі 2035,81 грн., суд дійшов висновку, що заборгованість по кредитному договору № 1010087247 від 10.05.2021 р., яка підлягає стягненню з відповідачки становить 1081,77 грн. = (3117,58 грн. - 2035,81 грн.). Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по кредитному договору №2001697260001 від 30.09.2020 р., суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги в цій частині обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. З наданих позивачем доказів вбачається, що позичальниця [PERSON] не дотримувалася належним чином кредитних зобов`язань передбачених кредитним договором №2001697260001 від 30.09.2020 р. щодо погашення тіла та процентів по ньому, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 27188.77 грн., з яких: 14974.74 грн. заборгованість за кредитом; 12 214.03 грн. заборгованість по процентам; 0 грн. заборгованість за комісією. Відповідачка в особі представника в заяві від 15.09.2025 р. зазначає, що заборгованість по кредитному договору №2001697260001 від 30.09.2020 р. становить 23194,10 грн., при цьому свого котррозрахунку заборгованості не надала, в чому неправильність, як вважає відповідачка, зробленого позивачем розрахунку не зазначила. З огляду на вказане, суд дійшов висновку, що наданий позивачем розрахунок заборгованості по кредитному договору №2001697260001 від 30.09.2020 р. не суперечить умовам договору та є обґрунтованим. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість: - по кредитному договору № 1010087247 від 10.05.2021 по тілу кредиту у розмірі 1081,77 грн.; - по кредитному договору №2001697260001 від 30.09.2020 р. у розмірі 27188.77 грн., з яких: 14974.74 грн. заборгованість за тілом кредиту; 12 214.03 грн. заборгованість по процентам. Загальна сума, яка підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача становить 28270,54 грн. Згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В даному випадку позовні вимоги задоволенні на 53,73 %. Отже сума судового збору, що підлягає стягненню відповідача на користь позивача становить 1301,55 грн. Судові витрати складаються також з витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша, третя статті 133 ЦПК України). Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідачем заявлені вимоги про стягнення з позивача на його користь понесені витрати на правничу допомогу, яка надавалась йому адвокатом Трачук Н.І. в межах цієї цивільної справи на підставі договору про надання правничої допомоги від 10.12.2024 р. Відповідно до умов договору про правничу допомогу, акту приймання виконаних робіт від 15.09.2025 р. сторони обумовили, що вартість однієї години правничих послуг становить 3000,00 грн. Згідно даного акту надані послуги на суму 6000,00 грн. за дві години, в тому числі: консультації, підготовка клопотання, участь у судових засіданнях., відповідачкою дані послуги оплачені. Позивачем заяви про зменшення витрат на правничу допомогу не заявлялися. З урахуванням часткового задоволення позовних вимог, сума витрат за правничу допомогу, яка підлягає відшкодуванню відповідачем з урахуванням частки незадоволених позовних вимог (53,73 %) становить 3223,80 грн. Відповідно до ч.10 ст.141 ЦПК України, при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат. Таким чином, на підставі ч.10 ст.141 ЦПК України, в тому числі у зв`язку із стягненням судових витрат з обох сторін, слід провести їх взаємозарахування та остаточно стягнути з позивача на користь відповідачки витрати на правничу допомогу у розмірі 1922,25 грн.

Outcome: partial