Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

20 грудня 2024 року до Київського районного суду м. Харкова через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 2001568717101 від 05.03.2020 у розмірі 49 844,41 грн., з яких 30 798,51 грн. заборгованість за кредитом, 19045,90 грн. сума заборгованості за процентами, 0,00 грн заборгованість за комісією; за кредитним договором № 1010927357 від 14.12.2022 у розмірі 62 065,00 грн., з яких 50 952,61 грн. заборгованість за кредитом, 7,21 грн. сума заборгованості за процентами, 11 105,18 грн заборгованість за комісією; за кредитним договором № 1010935135 від 15.12.2022 у розмірі 64 318,97 грн, з яких 52710,57 грн - заборгованість за кредитом, 7,45 грн. сума заборгованості за процентами, 11 600,95 грн заборгованість за комісією. Крім того, представник позивача просив судові витрати стягнути з відповідача. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та [PERSON] укладено кредитні договори: 1. 05.03.2020 кредитний договір №2001568717101, за яким Позичальнику видано кредит у сумі 33838 грн.; 2. 14.12.2022 кредитний договір №1010927357, за яким Позичальнику видано кредит у сумі 54348.81 грн.; 3. 15.12.2022 кредитний договір №1010935135, за яким Позичальнику видано кредит у сумі 56223.91 грн.. Позивач зазначає, що відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 06 жовтня 2024 року складає 176 228,38 грн. Позивач направив письмову вимогу (повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість погашена не була. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» за кредитними договорами. Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова Глос М.Л. від 13.01.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін. Рішенням Вищої Ради правосуддя № 2669/0/15-25 від 16.12.2025 [PERSON] звільнено з посади судді Київського районного суду м. Харкова. Після проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями на підставі п.2.3.44, п. 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду згідно протоколу від 29.12.2025 справу № 953/9883/25 передано на розгляд судді Київського районного суду м. Харкова Юрлагіній Т.В. Відповідно до ч. 12 ст. 33 ЦПК України у разі зміни складу суду на стадії підготовчого провадження розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. У разі зміни складу суду на стадії розгляду справи по суті суд повторно розпочинає розгляд справи по суті, крім випадку, коли суд ухвалить рішення про повторне проведення підготовчого провадження. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. В прохальній частині позовної заяви просив проводити судове засідання без участі представника позивача, не заперечують проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом направлення судової кореспонденції за місцем реєстрації, на підтвердження чого в матеріалах справи наявна поштова кореспонденція, яка була повернута оператором поштового зв`язку у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Крім того, судову повістку було надіслано одержувачу [PERSON] в його електронний кабінет, документ доставлено до електронного кабінету 05.01.20266 18:49:04. Заяв про відкладення судового засідання чи розгляд справи у відсутність відповідача до суду не надходило. Відзиву на позовну заяву не подано. Відповідно до п. 2, 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд розглядає справу за його відсутності та згідно з ч.4 ст.223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що 05.03.2020 між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та [PERSON] було укладено Кредитний договір шляхом підписання заяви №2001568717101 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, у якій відповідач просив відкрити на його ім`я поточний рахунок [NUMBER] у гривнях та надати кредитну картку № [NUMBER] на наступних умовах: сума кредитного ліміту 30 000 грн; стандартна процентна ставка 47,88%; реальна річна процентна ставка - 47,88%. Крім того, 05.03.2020 [PERSON] було підписано паспорт споживчого кредиту із наступними умовами: сума/ліміт кредиту 30 000 грн; тип кредиту- кредитна лінія; строк кредиту 12 місяців з продовженням строку на той самий строк у разі відсутності заперечень будь-якої із сторін; мета отримання кредиту - загальні споживчі цілі, в тому числі для оплати за договорами страхування; стандартна процентна ставка 47,88%; тип процентної ставки - фіксована. До матеріалів справи долучено Публічну пропозиція АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб із додатками, яка містить: предмет договору; порядок та умови укладення договору; порядок внесення змін до договору; строк дії та умови припинення договору; загальні умови надання послуг банку; загальні права сторін; відповідальність сторін та порядок вирішення спорів; обставини непереборної сили (форс-мажор); умови обслуговування карткових рахунків; умови надання Споживчого кредиту. Відповідно до п. 2.2.2, 2.4.1 розділу І Публічної пропозиції на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, дата набрання чинності договору визначається заявою на приєднання договору, якщо інше не передбачене умовами договору та/або заявою про приєднання до договору. Договір діє протягом невизначеного строку і може бути розірваний за ініціативою банку або за ініціативою клієнта, якщо інший порядок не встановлений будь-якими іншими умовами Договору або законом. Згідно із п. 2.2.3 розділу І Публічної пропозиції, укладаючи цей договір, клієнт та банк приймають на себе всі обов`язки та набувають всіх прав, передбачених договором. Відповідно до п. 5.1.6, 5.1.7 розділу І Публічної пропозиції, клієнт зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати банку вартість послуг, які надані банком та договором та інші платежі, відповідно до умов договору та встановлених тарифів. Сплачувати заборгованість по договору, проценти за користування кредитними коштами, оплачувати комісії та неустойку, а також виконувати зобов`язання з повернення кредиту, в тому числі простроченої заборгованості, на умовах, в строки та в розмірі, що передбачені цим договором. З довідки про збільшення кредитного ліміту по договору №2001568717101 від 05.03.2020 за карткою було встановлено наступні суми кредитного ліміту: 05.03.2020 - 30 000,00 грн; 05.06.2020 - 32 000,00 грн; 11.09.2020 - 42 000,00 грн; 15.10.2020 - 45 000,00 грн; 29.01.2021 - 50 000,00 грн; 27.02.2022 - 28 838,00 грн; 03.03.2022 33 838,00 грн. В матеріалах справи міститься виписка по особовому рахунку відповідача за період з 05.03.2020 по 06.10.2024, з якої вбачаються операції за картками, зокрема, операції покупок через POS-термінал, перекази між рахунками, погашення заборгованості, тощо. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 06 жовтня 2024 року заборгованість відповідача перед позивачем за договором про надання банківських послуг №2001568717101 від 05.03.2020 складає 49 844,41 грн., з яких 30 798,51 грн. заборгованість за кредитом, 19045,90 грн. сума заборгованості за процентами, 0 заборгованість за комісією. 14.12.2022 між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір шляхом підписання заяви №1010927357 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, на наступних умовах: сума наданого кредиту 54 348,81 грн; строк кредиту 48 місяців; кредитний продукт - кредит на загальні цілі RS GP on GP рефінансування online (48); цільове призначення: а) погашення заборгованості, б) сплата разової комісії банку; розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 1,4%; розмір процентної ставки 0,01% річних; щомісячний платіж 1 893,38 грн та 1893,00 грн останній платіж; графік платежів з 14.12.2022 по 14.12.2026; щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості 760,88 грн; загальна вартість кредиту 90 881,86 грн. Крім того, 14 грудня 2022 року [PERSON] було підписано із позивачем паспорт споживчого кредиту із аналогічними кредитному договору умовами. Згідно копії платіжної інструкції №TR.61860536.35630.25578 від 14 грудня 2022 року вбачається, що АТ «ПУМБ» перерахувало на рахунок [PERSON] грошові кошти в розмірі 54 348,81 грн, із зазначенням призначення платежу: надання кредитних коштів за договором №1010927357 від 14/12/2022 за позикою [PERSON] . Відповідно до наявної в матеріалах справи виписки по особовому рахунку за період з 14.12.2022 по 06.10.2024 вбачається, що [PERSON] користувався кредитними коштами в розмірі 54 348,81 грн наданими згідно договору №1010927357 від 14/12/2022. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 06 жовтня 2024 року заборгованість відповідача перед позивачем за договором про надання банківських послуг №1010927357 від 14.12.2022 складає 62 065,00 грн., з яких 50 952,61 грн. заборгованість за кредитом, 7,21 грн. сума заборгованості за процентами, 11 105,18 грн заборгованість за комісією. 15.12.2022 між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір шляхом підписання заяви №1010935135 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, на наступних умовах: сума наданого кредиту 56 223,91 грн; строк кредиту 48 місяців; кредитний продукт - кредит на загальні цілі RS GP on GP рефінансування online (48); цільове призначення: а) погашення заборгованості, б) сплата разової комісії банку; розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 1,4%; розмір процентної ставки 0,01% річних; щомісячний платіж 1 958, 70 грн та 1 958, 45 грн останній платіж; графік платежів з 15.12.2022 по 15.12.2026; щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості 787,13 грн; загальна вартість кредиту 94 017,35 грн. Крім того, 15 грудня 2022 року [PERSON] було підписано із позивачем паспорт споживчого кредиту із аналогічними кредитному договору умовами. Згідно копії платіжної інструкції №TR.61875823.41432.25578 від 15 грудня 2022 року вбачається, що АТ «ПУМБ» перерахувало на рахунок [PERSON] грошові кошти в розмірі 56 223,91 грн, із зазначенням призначення платежу: надання кредитних коштів за договором №1010935135 від 15/12/2022 за позикою [PERSON] . Відповідно до наявної в матеріалах справи виписки по особовому рахунку за період з 15.12.2022 по 06.10.2024 вбачається, що [PERSON] користувався кредитними коштами в розмірі 56 223,91 грн наданими згідно договору №1010935135 від 15/12/2022. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 06 жовтня 2024 року заборгованість відповідача перед позивачем за договором про надання банківських послуг №1010935135 від 15.12.2022 складає 64 318,97 грн, з яких 52710,57 грн - заборгованість за кредитом, 7,45 грн. сума заборгованості за процентами, 11 600,95 грн заборгованість за комісією. 07.10.2024 за вих.№КНО-44.2.2/561 АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» направлено вимогу (повідомлення) на адресу [PERSON] про необхідність погашення боргу у розмірі 176 228,38 грн станом на 06.10.2024, який виник на підставі кредитних договорів № 2001568717101 від 05.03.2020, № 1010927357 від 14.12.2022, № 1010935135 від 15.12.2022. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У відповідності до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускаються, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Відповідно до ч.3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст. 11 Закону). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.5 ст.11 Закону). Згідно із ч.6 ст. 11 Закону, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч.8 ст. 11 Закону, у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями ст. 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Ч.1 ст.1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми (ч.1 ст.1047 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Що стосується комісії. За умовами кредитного договору №1010927357 від 14.12.2022 року відповідачу надано споживчий кредит «рефінансування» на наступних умовах: сума кредиту 54 348,81 грн., на строк 48 місяців, розмір процентної ставки 0,01 % річних, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 1,4 %. За умовами кредитного договору №1010935135 від 15.12.2022 відповідачу надано споживчий кредит «рефінансування» на наступних умовах: сума кредиту 56 223,91 грн., на строк 48 місяців, розмір процентної ставки 0,01% річних, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 1,4 %. 10 червня 2017 року набув чинності ЗУ «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст ст. 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Положення ч. 1, ч. 2, ч. 5 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з ч. 2 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, ЗУ «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. На виконання вимог, у тому числі, п. 4 ч. 1 ст. 1 та ч. 2 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту». Відповідно до п. 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (п. 8 Правил про споживчий кредит). Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог ЗУ «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЗУ «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно з ч. 5 ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування». Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19, постанові Верховного Суду від 29 листопада 2023 року у справі № 461/2857/20. У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що: «у кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 11 ЗУ «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування». З матеріалів даної справи не вбачається необхідності внесення плати за додаткові, супутні послуги Банку, пов`язані з розрахунково-касовим обслуговуванням, Банком в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з обслуговуванням кредитної заборгованості, що надаються [PERSON] та за які Банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту. Ураховуючи, що позивач не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні договору, то положення договору та вимоги про стягнення комісії за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування». Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 10 січня 2024 року у справі № 727/5461/23. У зв`язку з чим суд приходить до висновку про відмову у задоволення позову в частині стягнення комісії у сумі 22 706,13 грн. У відповідності до положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд зазначає, що відповідач відзив на позов не подав, будь-яких доказів на спростування вимог позивача не надав. Розрахунок суми заборгованості, наданий до позовної заяви, відповідачем не спростований. Власного розрахунку відповідач до суду не надав. З огляду на вищевикладене, розглядаючи спір в межах доводів позову, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача заборгованості за кредитом в сумі 153 522,25 грн., з яких заборгованості за кредитним договором № 2001568717101 від 05.03.2020 у розмірі 49 844,41 грн., з яких 30 798,51 грн. заборгованість за кредитом, 19045,90 грн. сума заборгованості за процентами, 0, 00 грн заборгованість за комісією; за кредитним договором № 1010927357 від 14.12.2022 у розмірі 50 959,82 грн., з яких 50 952,61 грн. заборгованість за кредитом, 7,21 грн. сума заборгованості за процентами, за кредитним договором № 1010935135 від 15.12.2022 у розмірі 52 718,02 грн, з яких 52710,57 грн - заборгованість за кредитом, 7,45 грн. сума заборгованості за процентами. Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial