Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» (далі - Позивач) звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в якому вказує, що 06 листопада 2023 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем було укладено кредитний договір № 707750146 за умовами якого було надано відповідачу кошти в розмірі 9600.00 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язувався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» виконало свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу кредитні кошти, в свою чергу відповідач свої зобов`язання за договором не виконала, в результаті чого виникла заборгованість в загальному розмірі 45889.92 гривень. Кредитний договір укладено у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Договір підписаний Відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора XDBW-4633. Перед укладенням Кредитного договору Відповідач з метою отримання кредиту самостійно за допомогою мережі інтернет: - перейшов на офіційний сайт Первісного кредитора - www.moneyveo.ua, - зареєструвався на даному сайті, створивши Особистий кабінет Позичальника, - за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи Первісного кредитора заповнив та подав Заявку на отримання грошових коштів в кредит (далі - Заявка), в якій вказав свої персональні дані, а саме: прізвище, ім`я, по-батькові, паспортні дані, номер телефону, РНОКПП, адресу електронної пошти, номер банківської картки для перерахування коштів та місце реєстрації/проживання, - пройшов належну перевірку (верифікацію), - ознайомився та підтвердив згоду з офертою, індивідуальною частиною Кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику (далі - Правила), які є невід`ємною частиною Кредитного договору. Правила надання грошових коштів у кредит Первісного кредитора, перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті www.moneyveo.ua. отримав на номер телефону, вказаний у Заявці, персональний одноразовий ідентифікатор, який потім використав для підписання Кредитного договору. - надав згоду (акцепт) на пропозицію (оферту) Первісного кредитора щодо укладання Кредитного Договору (підписав Кредитний договір одноразовим ідентифікатором). Отже, саме Відповідач ініціював укладення Кредитного договору, оформивши Заявку на сайті Первісного кредитора, підписавши Кредитний договір з використанням одноразового ідентифікатора. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення на мобільний телефон, без здійснення входу на сайт Первісного кредитора за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету Кредитний договір між Відповідачем та Первісним кредитором не був би укладений. Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» виконало свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу кредитні кошти, в свою чергу відповідач свої зобов`язання за договором не виконала, в результаті чого виникла заборгованість в загальному розмірі 45889.92 гривень. 28 листопада 2018 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео 28 листопада 2018 року ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» уклали договір факторингу №28/1118-01, у відповідності до умов якого ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА»» передає (відступає) ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» приймає належні ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА»» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. 31 липня 2024 року ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС»» уклали договір факторингу № 31/0724-01, у відповідності до умов якого ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» передає (відступає) ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС»» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС»» приймає належні ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників 08 липня 2025 року між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та Позивачем укладено Договір факторингу № 08/07/25-Е відповідно до умов якого Позивачу відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором. На підставі вищевикладеного, Позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 707750146 від 06 листопада 2023 року в розмірі 45889.92 гривень, яка складається з 9600.00 гривень заборгованості за тілом та 36289.92 гривень заборгованості за відсотками та понесені судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 2422.40 гривень, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000.00 гривень. Ухвалою відкрито спрощене позовне провадження по даній справі із викликом (повідомленням) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в поданій позовній заяві просив розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, через підсистему «Електронний суд» подав до суду заяву в якій просив проводити розгляд справи у його відсутність. Частина третя статті 211 ЦПК України визначає, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів. Справу судом розглянуто у порядку спрощеного позовного провадження, згідно зі статтями 274-279 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Судом встановлено, що 06 листопада 2023 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем було укладено кредитний договір № 707750146, який підписано позичальником [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором XDBW-4633 , за умовами якого: - за цим Договором Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит у вигляді Кредитної лінії, в розмірі Кредитного ліміту на суму 9600.00 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт» товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога»; - кредит надається строком на 30 днів від дати отримання Кредиту Позичальником. У випадку надання Кредиту не в день укладення Договору, загальний строк надання Кредиту автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення Договору по відношенню до дати надання Кредиту. /а.с.67-85/ В паспорті споживчого кредиту продукту «Смарт» до Договору № 707750146 від 06 листопада 2023 року, товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» вказано: - інформацію та контактні дані кредитодавця; - основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача; - інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача; - порядок повернення кредиту; додаткову інформацію; - інші важливі аспекти. /а.с.63-66/ Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт» товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» визначено порядок і умови надання Кредитодавцем грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, права та обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладання та належного виконання умов Електронного договору, а також регулюють відносини, що виникають між Кредитодавцем і Клієнтом. Ці Правила є пропозицією укласти Електронний договір та розміщені Кредитодавцем на Сайті Кредитодавця, а також є доступними для ознайомлення в Інформаційно-телекомунікаційній системі при подачі Заявки. /а.с.52-58/ В заявці на отримання грошових коштів в кредит від 06 листопада 2023 року зазначено загальну інформацію, персональні дані, адресу проживання [PERSON] та номер карти: [NUMBER]. /а.с.51/ Згідно довідки щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» вказано: - позичальник [PERSON] , його персональні дані, суму кредиту - 9600.00 гривень, строк кредитування - 30 днів, процентну ставку - 2,10 % в день. Заявка подана 06 листопада 2023 року о 16:52 годині, акцепт угоди позичальником - одноразовий ідентифікатор XDBW-4633 відправлено позичальнику 06 листопада 2023 року о 16:59:59 на вказаний нимномер телефону - [NUMBER] , перераховано грошові кошти 06 листопада 2023 року 17:03:08. /а.с.36-37/ Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» надано алгоритм дій стосовно укладання кредитних договорів та Порядок дій споживача в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» з метою акцепту оферти та укладення електронного договору та отримання фінансових послуг під торгівельною маркою «Moneyveo». /а.с.18-35, 38-50/ Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога», заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 707750146 від 06 листопада 2023 року станом на 09.01.2024 року становить 21287.04 гривень, а саме: - 9600.00 гривень тіло кредиту; - 11973.12 гривень відсотки. /а.с.98-100/ 28 листопада 2018 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" було укладено договір факторингу №28/1118-01, згідно умов якого, ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" зобов`язується відступити ТОВ "Таліон Плюс" права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. /а.с. 140-146/ В подальшому, 28 листопада 2019 року ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31 грудня 2020 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін. /а.с. 151/ 31 грудня 2020 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" укладено додаткову угоду №26 від 31 грудня 2020 року до Договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, що продовжила строк договору до 31 грудня 2021 року. В даній додатковій угоді договір факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28 листопада 2018 року та №28/1118-01. /а.с. 152-158/ 31 грудня 2021 року ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" уклали додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії договору 31 грудня 2022. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції./а.с.162/ 31 грудня 2022 року ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" уклали додаткову угоду №31, яка продовжила строк дії договору 31 грудня 2023. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції. /а.с. 163/ 31 грудня 2023 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" укладено додаткову угоду №32 від 31 грудня 2023 року до Договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, що продовжила строк договору до 31 грудня 2024 року. В даній додатковій угоді договір факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року викладено у новій редакції, проте його дата укладення замінена на новою - 31 грудня 2024 року. /а.с. 164/ Відповідно до Реєстру прав вимоги № 266 від 09 січня 2024 року, на умовах договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, клієнт - товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» відступило фактору - товариству з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» право вимоги до боржника: - № 299, [PERSON] , договір № 707750146 від 06 листопада 2023 року, заборгованість по основному боргу - 9600.00 гривень, заборгованість по відсотках - 11973.12 гривень, загальна заборгованість - 21573.12 гривень. /а.с.137-138/ Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс», заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 707750146 від 06 листопада 2023 року становить 45889.92 гривень, а саме: - 9600.00 гривень тіло кредиту; - 36289.92 гривень відсотки. /а.с.95-97/ 31 липня 2024 року між ТОВ "Таліон Плюс" та ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" укладено Договір факторингу №31/1724-01, відповідно до умов якого ТОВ "Таліон Плюс" зобов`язується відступити ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" належні йому права грошової вимоги за кредитними договорами до боржників в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги. /а.с. 125-131/ Відповідно до Реєстру прав вимоги № 2 від 31 липня 2024 року, на умовах Договору факторингу № №31/1724-01 від 31 липня 2024 року, клієнт - товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» відступило фактору - товариству з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» право вимоги до боржника: - № 1046, [PERSON] , договір № 707750146 від 06 листопада 2023 року, заборгованість по основному боргу - 9600.00 гривень, заборгованість по відсотках - 36289.92 гривень, загальна заборгованість - 45889.92 гривень. /а.с.122-124/ 08 липня 2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» укладено договір факторингу № 08/07/25-Е, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» відступило ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» належне йому право вимоги до відповідача коштів, що включають у себе суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належить ТОВ «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС», а ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» набуло право вимоги грошових коштів, до відповідача. /а.с.111-117/ Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 08 липня 2025 року до Договору факторингу № 08/07/25-Е ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» набув права грошової вимоги до [PERSON] . Згідно виписки з особового рахунка за Кредитним договором № 707750146 від 06 листопада 2023 року, позичальник [PERSON] , наданої товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс», станом на 31 липня 2025 року заборгованість складає - 45889.92 гривень, а саме: - 9600.00 гривень прострочена заборгованість за сумою кредиту; - 36289.92 гривень прострочена заборгованість за процентами. /а.с.94/ На виконання ухвали суду про витребування доказів, АТ «ПУМБ» повідомлено, що: В результаті аналізу операцій, здійснених по карті [NUMBER], яка відкрита на ім?я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) за період з 06.11.2023р. по 11.11.2023р. - була виявлена операція по надходженню грошових коштів у сумі 9 600,00 гривень через сервіс іншого банку. В Банку за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) закріплений фінансовий номер телефону: [NUMBER] на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операції за платіжною карткою № [NUMBER] за період з 06.11.2023р. по 11.11.2023р. В анкеті [PERSON] (РНОКП [NUMBER] ) вказано номер телефону [NUMBER] . 04 лютого 2026 року від Відповідача через підсистему «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення у справі, які підтверджують його позицію щодо фактичного строку користування кредитом та правонаступництва первісного кредитора. 05 лютого 2026 від Відповідача через підсистему «Електронний суд» разом із заявою про розгляд справи без участі надійшли письмові пояснення у справі, в яких він зазначив, що: «позовні вимоги вважає безпідставними та такими, що підлягають відмові або істотному зменшенню з наступних підстав: 1. Несправедливість умов кредитного договору (ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів»): - Фактичний строк користування кредитом становив близько 30 днів (дисконтний період), згідно паспорту кредиту; - В особистому кабінеті на сайті кредитодавця зазначено фактичний строк користування - 63 дні. Договір передбачає строк до 1857 днів, що створює істотний дисбаланс та вводить споживача в оману щодо реальної тривалості користування коштами. 2. Відсотки - лише за фактичний строк користування кредитом (ст. 1048 ЦК України): - Розрахункова річна процентна ставка значно перевищує звичайні ринкові ставки, що може свідчити про надмірність нарахувань. Будь-яке нарахування відсотків понад фактичний строк користування є неправомірним і суперечить правовій природі процентів. 3. Неспівмірність та кабальний характер умов договору (ст. 3, 509, 1056-1 ЦК України): - Розрахункова річна процентна ставка значно перевищує звичайні ринкові ставки, що може свідчити про надмірність нарахувань; - Заявлена сума відсотків при тілі 9 600 грн явно не відповідає принципу співмірності зобов?язань та фактичним ризикам. Практика судів України свідчить, що суди можуть зменшувати надмірні процентні нарахування, якщо вони носять кабальний характер. 4. Право суду зменшити надмірні нарахування (ст. 551 ЦК України): - Сума, заявлена до стягнення, явно перевищує основне зобов?язання. Просить суд застосувати норму ст. 551 ЦК України та зменшити надмірні нарахування до реального строку користування кредитом. 5. Недоведеність правонаступництва позивача (ст. 512-516 ЦК України): - Позивач не є первісним кредитором та не надав доказів безперервного ланцюга відступлення права вимоги; - На сайті кредитодавця зазначено, що право вимоги відступлено ТОВ «Таліон Плюс», про що він був належним чином повідомлений та здійснював попередні узгодження щодо оплати в досудовому порядку; - Про подальший перехід права вимоги до ТОВ «Фінансова компанія "ЕЙС"» я дізнався лише з ухвали суду про відкриття провадження, що свідчить про відсутність належного інформування боржника відповідно до законодавства 6. Витрати на правничу допомогу (ст. 141 ЦПК України): - З урахуванням обсягу справи та фактичної складності позовних вимог, заявлена сума витрат (7 000 грн) на правничу допомогу є непропорційною і підлягає зменшенню». Нормами матеріального та процесуального права України, якими керується суд. Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, з тих підстав, що вона не виконує свої зобов`язання з повернення коштів, внаслідок чого утворилась заборгованість. За змістом статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (частина четверта статті 203 ЦК України). Відповідно до статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). За змістом статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України). В силу частини першої статті 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Як передбачено частиною першою статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Із положень частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року № 675-VІІІ (далі - Закон № 675-VIII), слідує, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до частини четвертої статті 11 Закону № 675-VIII, пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. За змістом частини шостої статті 11 Закону № 675-VIII, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана, зокрема, шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтю 12 цього Закону. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (статті 12 Закону № 675-VIII). В силу пункту 6 частини першої статті 3 Закону № 675-VIII, електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання частини другої статті 1054 ЦК України), позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною першою статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша статті 612 ЦК України). Відповідно до статті 514 ЦК України, частини першої статті 516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (стаття 1078 ЦК України). Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Згідно з вимогами статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням частини 2 статті 516 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст.515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Оскільки первісний кредитор ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» за Договором факторингу № 28/1118-01 та Додатковими угодами до цього Договору №№ 19, 26, 27, 31, 32 передало ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» право вимоги до відповідача за Кредитним договором № 707750146 від 06 листопада 2023 року в розмірі 21287.04 гривень, з яких: 9600.00 гривень - заборгованість за тілом кредиту та 11973.12 гривень - заборгованість за процентами, то відповідно до ст. 514 ЦК України наступні кредитори, які отримали право вимоги до [PERSON] , не вправі змінити обсяг і умови прав, що перейшли від первісного кредитора за Кредитним договором № 707750146 від 06 листопада 2023 року. А отже, нарахування і збільшення процентів за Кредитним договором 707750146 від 06 листопада 2023 року та включення цієї суми в розмір заборгованості [PERSON] за кредитним договором є неправомірним і таким, що не підлягає задоволенню. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною першою статті 81 Цивільного Процесуального Кодексу України встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини другої статті 89 Цивільного Процесуального Кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Щодо вимоги про стягнення з відповідача судових витрат, суд зазначає наступне. Представник позивача при зверненні до суду також просить стягнути з відповідача понесені ним витрати на правову допомогу. Згідно зі статтею 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Згідно з пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI). Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI). Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України). Аналогічні висновки викладені Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у постановах від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19, провадження № 61-21442св19, від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц, провадження № 61-21197св19, від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18, провадження № 61-44217св18, від 14 вересня 2021 року у справі № 204/6564/19, провадження № 61-1970св21, від 09 листопада 2021 року у справі № 648/2776/20, провадження № 61-7641св21. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, Позивачем надано: - Договір про надання правової допомоги № 09/07/25-01 від 09 липня 2025 року, укладений між адвокатським бюро «Тараненко та партнери» та ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» /а.с.90-92/; - додаткову угоду № 25770748037 до Договору про надання правничої допомоги № 09/07/25-01 від 09 липня 2025 року/а.с.89/; - акт прийому передачі наданих послуг від 17 липня 2025 року, виконаних Адвокатським бюро «Тараненко та партнери» по справі про стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] , а саме: - складання позовної заяви 5000.00 гривень; - вивчення матеріалів 1000.00 гривень; - підготовка адвокатського запиту 500.00 гривень; підготовка та подача клопотання - 500.00 гривень, всього 7000.00 гривень /а.с.68/. Велика Палати Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 вказала, що «при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв. Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону № 5076-VI як «форма винагороди адвоката», але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору. Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку. Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу». Також у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару інша сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо. Аналогічні висновки сформульовані у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21. Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується зі статтею 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу. При цьому, для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18). З огляду на вказане, взявши до уваги складність справи, обсяг наданих адвокатом позивачу послуг та витрачений адвокатом час на надання таких послуг, Відповідач скористався своїм правом заявити клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, суд дійшов висновку, що в даній конкретній справі витрати на правничу допомогу в сумі 7000.00 гривень не відповідають критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, відповідності конкретним обставинам справи, з урахуванням її складності, необхідності процесуальних дій тощо, а також з огляду на часткове задоволення позову, суд дійшов висновку про стягнення з Відповідача витрат на правову допомогу в сумі 2000.00 гривень. Згідно з частинами першою та другою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1123.68 гривень (2422.40 гривень (розмір судових витрат) х 21287.04 гривень (розмір задоволених позовних вимог) /45889.92 гривень (розмір заявлених позовних вимог).

Outcome: partial