Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

04.12.2025 [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на усе належне йому майно, до складу якого входить частина квартири [ADDRESS] .При житті [PERSON] заповіту не складав.Спадкоємцями першої черги є його дружина- [PERSON] та син- [PERSON] . [PERSON] прийняв спадщину відповідно до ст.1268 ЦК України, так як постійно проживав зі спадкодавцем на час його смерті за однією адресою, також звернувся з відповідною заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Корнієнко Я.С. [PERSON] від прийняття спадщини відмовилася, про що подала відповідну заяву приватному нотаріусу Конієнко Я.С.Проте нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва на спадкове майно, про що винесена відповідна постанова від 25.11.2025 №725/02-31, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. [PERSON] при житті не отримав правовстановлюючі документи на квартиру [ADDRESS] .Квартира [ADDRESS] розташована в будинку житлово-будівельного кооперативу №18 «Запоріжсталь» була надана [PERSON] , як члену ЖБК, на підставі ордеру №27 від 22.03.1977,на склад сім`ї: дружину- [PERSON] сина - [PERSON] . Пай за квартиру повністю виплачений, що підтверджується довідкою ЖБК від 18.11.2025 року. Оскільки [PERSON] був власником квартири у зв`язку із викупом квартири як член ЖБК, то відповідно до ст.60 СК України, ст.368 ЦК України майно, яке нажито подружжям у період шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності, тобто [PERSON] належить частина зазначеної квартири. Просять визнати за [PERSON] [INFO] право право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , а також визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частин вказаної квартири, як на спільне майно подружжя. Ухвалою суду від 11.12.2025 у даній цивільній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Цією ж ухвалою суд 11.12.2025 за клопотанням позивача у приватного нотаріуса ЗМНО Корнієнко Я.С. витребувано копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . 25.12.2025 до суду від приватного нотаріуса ЗМНО Корнієнко Я.С. надійшли витребувані документи. Ухвалою суду від 27.05.2024 підготовче провадження закрито, справа призначена до судового розгляду. В судове засідання позивачі не прибули, подали заяви, в яких просили провести судове засідання у їх відсутність , позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити. Представник відповідача Запорізької міської ради, треті особи: приватний нотаріус ЗМНО Корнієнко Я.С., представник ЖБК №18 «Запоріжсталь» в судове засідання не прибули, подали заяви, в який просили проводити судове засідання у їх відсутність. Суд вважає можливим провести судове засідання у відсутність сторін та третьої особи. Відповідно до ч.2ст.247 ЦПК Українифіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню через наступне. Відповідно до ст.15, 16 ЦК України, ст.4, 5 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України, в т.ч. шляхом визнання права власності. Згідно з ст.12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до ч.1 ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Відповідно до п. 4 Прикінцевих іперехідних положень ЦК України 2003 року, що набрав чинності 1 січня 2004 року, цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Згідно із п.1Прикінцевих положень Сімейного кодексу Україницей Кодекс набирає чинності одночасно з набранням чинностіЦивільним кодексом України, тобто з 1 січня 2004 року. Враховуючи те, що правовідносини щодо набуття права власності на спірну квартиру виникли до 01.01.2004, суд вважає необхідним застосувати до них норми Цивільного кодексу УРСР 1963 року, Закону України від 07.02.1991 № 697-XII «Про власність» (втратив чинність з 20.06.2007), Кодексу про шлюб та сім`ю від 20.06.1969 № 2006-VII. За змістом ст.86, 128 ЦК УРСР 1963р. право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном . Власність в Україні виступає в таких формах: приватна, колективна, державна. Відносини власності регулюються Законом України «Про власність», цим Кодексом, іншими законодавчими актами.Право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Відповідно до ч.1 ст.15 Закону України «Про власність» член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. При цьому, відповідно до п.3 постанови Верховної Ради України від 26.03.1991р. «Про порядок введення в дію Закону України «Про власність», положення ст.15 зазначеного Закону застосовуються до правовідносин, що виникли як до, так і після 15 квітня 1991 року (дата введення в дію Закону України «Про власність»). Крім того, діюче на той час цивільне законодавство не пов`язувало виникнення права власності на нерухоме майно із проведенням його реєстрації. Згідно з ст.16 Закону України «Про власність» майно, нажите подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності. Здійснення ними цього права регулюється цим Законом і Кодексом про шлюб та сім`ю України. Згідно з ст.22 КпШС України(чинною на час придбання спірної квартири), майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Згідно з ст.28 КпШС Українив разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. В окремих випадках суд може відступити від начала рівності часток подружжя, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу. Отже, у сімейному законодавстві на час придбання спірної квартири діяла презумпція спільності майна подружжя, при цьому частини чоловіка та дружини є рівними. Спростувати цю презумпцію може сторона, яка надає докази протилежного, що мають відповідати вимогам належності та допустимості. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті, в т.ч. право власності на майно. Згідно зст.1223 ЦК Україниправо на спадкування мають особи, визначені у заповіті.У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені устаттях 1261-1265цього Кодексу.Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ч.1 ст.1258 ЦК України). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК України). Згідно з ч.1, 3, 5ст.1268 ЦК Україниспадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленогостаттею 1270цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.1ст.1297 ЦК Україниспадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до п. 4.19 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій, затвердженогонаказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно доПостанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування"зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У п. 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 р. за № 24-753/0/4-13 роз`яснено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] зареєстрували шлюб 01.05.1972 року у Мировській сільській раді Томаківського району Дніпропетровської області, актовий запис №3. Після укладання шлюбу дружина набула прізвище [PERSON] ,що підтверджується копією свідоцтва про укладання шлюбу серії [NUMBER] від 01.05.1972 року. [INFO] народився [PERSON] , батьками якого записані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 21.03.1973 року. Згідно з довідкою ЖБК №18 «Запоріжсталь» від 18.11.2025, квартира [ADDRESS] ,яка знаходиться в ЖБК №18 «Запоріжсталь» належала [PERSON] .Пай виплачений в повному обсязі . [INFO] помер [PERSON] ,що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 30.10.2021. Відповідно до інформації Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради № 04-07/3/4592 від 27.05.2022 , [PERSON] в період з 20.01.1980 по 14.12.2021 був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним на день смерті були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] .. При житті [PERSON] заповіт не складав, спадкування здійснювалось за законом. Свідоцтво про право на спадщину за законом не видавалось. 18.04.2022 позивач [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом, звернувся до приватного нотаріуса ЗМНО Корнієнко Я.С. з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті батька [PERSON] , у зв`язку з чим 18.04.2022 нотаріусом заведена спадкова справа №33/2022, реєстраційний номер у Спадковому реєстрі 69243829. Крім того, 18.04.2022 позивач [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом, звернулася до приватного нотаріуса ЗМНО Корнієнко Я.С. з заявою про відмову від прийняття спадщини за законом після смерті її чоловіка [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса ЗМНО Корнієнко Я.С. від 25.11.2025 [PERSON] було відмовленоу видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, на частку в квартирі [ADDRESS] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на квартиру. З`ясувавши усі обставини справи та оцінивши надані суду докази, суд вважає, що квартира [ADDRESS] була спільним сумісним майном подружжя [PERSON] та [PERSON] , оскільки придбана шляхом її викупу в ЖБК №18 «Запоріжсталь» в період зареєстровано шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , незалежно від того, на кого було оформлено право власності і хто був членом кооперативу. При цьому, суд враховує, що частки подружжя в спільному майні є рівними, тобто кожному належить по 1/2 частині вказаного майна. Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з 1/2 частки квартири [ADDRESS] , яка належала йому як частка подружжя у спільному майні, придбаному у період зареєстрованого шлюбу з [PERSON] . Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] були його дружина [PERSON] та син- [PERSON] . [PERSON] прийняв спадщину після смерті батька- [PERSON] відповідно до ст. 1268 ЦК України, а саме на 1/2 частині квартири, але свідоцтво про право на спадщину за законом не отримував. [PERSON] від прийняття спадщини після смерті чоловіка- [PERSON] відмовилася. Інших спадкоємців першої черги після смерті [PERSON] немає. Вирішуючи позовні вимоги в частині визнання за позивачем права власності на 1/2 частину квартири в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , суд виходить з того, що відсутність правовстановлюючого документа не позбавляє спадкоємця права на спадщину, оскільки вона належить йому з моменту відкриття спадщини. В даному випадку [PERSON] позбавлений права в передбаченому законом нотаріальному порядку оформити своє право на спадщину, чим порушується (не визнається) його право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті батька. Тому, виходячи з вимог справедливості та розумності, це право на підставі ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України підлягає захисту шляхом визнання за позивачем права власності на спадкове майно. Крім того, оскільки [PERSON] позбавлена в передбаченому законом порядку оформити своє право власності на частину в спільному майні подружжя ,це право на підставі ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України підлягає захисту шляхом визнання за позивачем права власності на частину в спільному майні подружжя. Таким чином, позов слід задовольнити повністю.

Outcome: approved