Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

у листопаді 2025 року до Машівського районного суду Полтавської області з Київського районного суду м. Полтави, для розгляду за підсудністю надійшла зазначена позовна заява, мотивована тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04.07.2018, спільних неповнолітніх дітей не мають, протягом останнього часу стосунки між позивачем та відповідачкою розладились, через різні погляди на життя, цінності, ведення спільного господарства та побуту. З осені 2022 року кожен живе окремим життям та своїм інтересами, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, сім`я фактично припинила своє існування, а шлюб має формальний характер. Позивач зазначив, що спроби примиритися не дали результату, останнє спілкування з відповідачкою у 2022 році виявилося безрезультатним, сімейні стосунки не відновилися, а подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача розвитися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом. Спір про поділ майна, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя наразі між сторонами відсутній. У зв`язку з наведеним, позивач просить не надавати час для примирення та розірвати шлюб між ним та відповідачкою, судові витрати, пов`язані з розірванням шлюбу просить покласти на нього (а.с.1-4). Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 24.10.2025 року вирішено направити дану цивільну справу за підсудністю до Машівського районного суду Полтавської області (а.с.26). 17.11.2025 Машівський районний суд Полтавської області відкрив провадження у цивільній справі за цим позовом за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 32). У судове засідання сторони не з`явилися вдруге та повторно, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та завчасно, про що свідчить довідка про доставку електронних документів до електронного кабінету представника позивача [PERSON] адвоката Дрюк О.М. (а.с.39,40,51), також направлялися документи в електронному вигляді на електронні адреси позивача та його представника (а.с.35-38), рекомендовані листи з повідомленням за зареєстрованим місцем проживання відповідачки, які не були вручені та повернулися до суду з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.41,42,59,60). 11.12.2025 року від представника позивача [PERSON] адвоката Дрюк О.М. надійшла заява, у якій він просить дану позовну заяву розглянути без його участі та без участі позивача та задовольнити її у повному обсязі. Спору про майно подружжя сторони не мають. На розірванні шлюбу позивач наполягає та проти примирення категорично заперечує. У випадку неявки відповідача у судове засідання, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.44,45). Відповідач причини неявки не повідомила, відзиву на позов не подала. Ураховуючи викладене, суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін, відповідно до ст. 281 ЦПК України - в заочному порядку та, дослідивши надані письмові докази, дійшов такого висновку. Судом установлено, що 04.07.2018 року Шевченківським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві зареєстрований шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , актовий запис №1100, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 04.07.2018 року (а.с.6). Позивач [PERSON] , [INFO] , є громадянином Федеративної Республіки Німеччина, що стверджується копією його закордонного паспорта виданого 24.06.2019 року Окружним управлінням [PERSON] . Відділ реєстрації громадян [PERSON] /Бух перекладеного з німецької мови на українську мову (а.с.7-11). Відповідачка [PERSON] , [INFO] є громадянкою України, що підтверджується копією паспорта громадянина України для виїзду за кордон № [NUMBER] виданий 23.10.2017 (а.с.12). На а.с.14,16 надано повідомлення нотаріуса м. Берлін Іни Штебер від 25.08.2025, в якому повідомлено про засвідчення нею підпису пана [PERSON] , який зроблено у її присутності, яке перекладене українською мовою. Крім цього, на а.с.15,17 надано Апостиль перекладений з німецької мови на українську. За інформацією з Єдиного державного демографічного реєстру №1923023 від 23.10.2025 року відомо, що відповідачка [PERSON] зареєстрована по [ADDRESS] (а.с.25). Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частина 1 статті 24 СК України). Частинами 3, 4 статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до вимог ст.ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.56 та ч.1 ст.60 закону України «Про міжнародне приватне право» визначено, що форма і порядок укладення шлюбу в Україні між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, а також між іноземцями або особами без громадянства визначаються правом України. Правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином. За нормами ст.63 вищевказаного закону припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд уважає, що оскільки спільне життя між сторонами не склалося, спільних дітей не мають, подружні відносини фактично припинені, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, позивач просить не надавати строк для примирення, а тому подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам, у зв`язку з чим шлюб, укладений між сторонами, потрібно розірвати. Прізвище відповідачки після розірвання шлюбу залишити « [PERSON] ». Судовий збір сплачений позивачем у розмірі 1211,20 грн, з відповідачки не стягувати та покласти на позивача за заявою його представника.

Outcome: approved