Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки про встановлення факту народження дітей, встановлення батьківства. Позов мотивував тим, що він народився [INFO] в с. Микільськ, Свідловодьского району Кіровоградської області, весь час він проживає в Україні та є громадянином України. З 2009 року він проживає спільно у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] , [INFO] . Позивач з цивільною дружиною веде спільне господарство, виховує та утримує спільних дітей, однак шлюб укласти не мають можливості, так як у відповідачки відсутній паспорт і вона його тривалий час не може оформити. За час спільного проживання у них народилось шестеро дітей, [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , які потребують встановлення народження та батьківства. Народження [PERSON] , [INFO] , зареєстровано на сестру позивача, а тому цей спір буде вирішено іншим позовом. Народження [PERSON] [INFO] було зареєстровано за заявою батька як третьої особи, адже позивач з відповідачкою не оформили офіційний шлюб, і відомості про батька внесені за ч.1 ст.135 СК України та проведено його реєстрацію. Народження 5 дітей сторін по справі не було зареєстровано органами державної реєстрації актів цивільного стану. Медичні свідоцтва про народження дітей не видавались, оскільки відповідачка не має документів, а було видано лише свідоцтво про народження останньої дитини, за яким його було зареєстровано. Тобто позивач не має документів, які є підставою для реєстрації народження дітей згідно вимог законодавства про реєстрацію народження. Позивач отримав паспорт тільки 08.01.2024, хоча є громадянином України від народження по праву крові, як народжений від громадянки України, а тому не мав раніше можливості зареєструвати народження дітей через відсутність документів, що посвідчують його особу, проте позивач як батько сумлінно виконує всі обов?язки батька, встановлені сімейним законодавством, виховує, дбає, утримує своїх дітей. Зазначені обставини можуть підтвердити свідки, фотографії з дітьми про спільний побут та проживання, сама відповідачка та дані генетичної експертизи. Через відсутність реєстрації дітей позивач не може отримати допомоги при народженні дітей, не може укласти декларацію з педіатром (сімейним лікарем) про надання медичної допомоги дітям, не може відправити їх на відпочинок, діти не можуть відвідувати школу, позивач не може вчиняти будь які інші юридично значимі дії відносно своїх малолітніх дітей. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Представниця позивача позов підтримала з урахуванням уточнень, які просив зробити Золотоніський відділ ДРАЦС у Золотоніському районі Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ). Відповідачка в судове засідання не з`явилася. Представниця третьої особи Гайдай Л.Г. не заперечувала проти задоволення позову, вважає, що задоволення позовної відповідатиме інтересам дітей, так як вони зможуть реалізувати свої права у всіх сферах життя. Представник Золотоніського відділу ДРАЦС у Золотоніському районі Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ) у судове засідання не з`явився. Дослідивши матеріали справи, вислухавши позивача, його представника, третю особу, суд дійшов до наступного. Відповідно до копії паспорта громадянина України № [NUMBER] позивач [PERSON] народився [INFO] в с. Микільськ, Свідловодьского району Кіровоградської області Згідно довідки виданої виконкомом Драбівської селищної ради Золотоніського району Черкаської області від 01.04.2024 №121, гр. [PERSON] проживає з [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , та [PERSON] [INFO] . Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] народився [INFO] в м. Золотоноша Золотоніського району Черкаської області, батьками вказані: батьком [PERSON] , матір`ю [PERSON] , при цьому мати записана відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Як вбачається з висновку експерта №103-147-2025, яка була почата 12.11.2025 та закінчена 25.11.2025, молекулярно-генетичним дослідженням встановлено: вірогідність підтвердження біологічного батьківства [PERSON] відносно [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , яка складає величину не менш ніж 99,99%, тобто його біологічне батьківство практично доведено відносно вказаних вище дітей. Вірогідність підтвердження біологічного батьківства [PERSON] відносно [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , яка складає величину не менш ніж 99,99%, тобто її біологічне батьківство практично доведено відносно вказаних вище дітей. Як було встановлено в судовому засіданні народження 5 дітей сторін по справі не було зареєстровано органами державної реєстрації актів цивільного стану. Медичні свідоцтва про народження дітей не видавались, оскільки відповідачка не має документів, а було видано лише свідоцтво про народження останньої дитини, за яким його було зареєстровано. Позивач не має документів, які є підставою для реєстрації народження дітей згідно вимог законодавства про реєстрацію народження, оскільки отримав паспорт тільки 08.01.2024, хоча є громадянином України від народження по праву крові, як народжений від громадянки України, а тому не мав раніше можливості зареєструвати народження дітей через відсутність документів, що посвідчують його особу. Окрім того, було встановлено, що позивач як батько сумлінно виконує всі обов`язки батька, встановлені сімейним законодавством, виховує, дбає, утримує своїх дітей. В підготовчому засіданні діти були присутні у суді, і з урахування їх віку суд з`ясував їх ставлення до батьків та відносини, які є доброзичливими, діти вважають сторін по справі своїми батьками. Згідно ст.144 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Реєстрація народження дитини провадиться органом державної реєстрації актів цивільного стану з одночасним визначенням її походження та присвоєнням прізвища, імені та по-батькові. За правилом ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини, яка досягла одного року і більше, проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання дитини за заявою батьків або інших заінтересованих осіб за наявності документів про народження і перебування дитини під наглядом закладу охорони здоров`я та довідки з місця проживання дитини. Пунктом 12 розділі ІІІ Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні встановлено, що одночасно із заявою про державну реєстрацію народження пред`являються та в актовому записі про народження зазначаються, зокрема, паспорти або паспортні документи, що посвідчують особи батьків (одного з них). У розділі ІІІ п. 2 Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні визначено, що підставами для проведення державної реєстрації народження є, зокрема, медичне свідоцтво про народження(форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024. У розділі ІІІ п.24 Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні визначено, що заява про державну реєстрацію народження дитини, яка досягла одного року і більше, надійшла після закінчення одного року з дня народження дитини і до досягнення нею 16 років, то державна реєстрація народження проводиться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання дитини на загальних підставах (за заявою будь-кого з осіб, визначених статтею 144 Сімейного кодексу України, але після перевірки наявності державної реєстрації народження за місцем народження дитини, за місцем проживання батьків дитини на момент її народження або за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян). У цих випадках одночасно подаються один із документів, передбачених у пункті 2 цієї глави, медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу, а також довідка з місця проживання дитини. За відсутності такої довідки дані про місце проживання дитини можуть бути підтверджені паспортом або паспортним документом одного з батьків чи законних представників дитини. Водночас подаються документи, що підтверджують походження дитини. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження такою жінкою. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ч. 1 ст. 126 Сімейного кодексу України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Пунктом 15 розділі ІІІ Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні встановлено, якщо батьки не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі одного із документів, передбачених у пункті 2 цієї глави, а походження дитини від батька визначається за спільною заявою батьків про державну реєстрацію народження. У разі подання заяви про державну реєстрацію народження одним із батьків або іншою особою походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини про визнання батьківства, поданою через представника, повноваження якого мають бути засвідчені нотаріально, або надісланою поштою за умови її нотаріального посвідчення. Подати вказану заяву не існує можливості до отримання матір`ю дитини паспорту, відповідно права дітей є порушеними та залишаться порушеними до того часу. Єдиним шляхом відновлення порушених прав та захисту інтересів дітей, підтвердження факту народження від такого батька та матері є судовий. В ст. 128 Сімейного кодексу України визначено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це, у тому числі висновку судово-генетичної експертизи. Згідно п. 26 Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні у разі державної реєстрації народження дитини на підставі рішення суду про встановлення факту народження, надісланого судом, свідоцтво про народження оформлюється та видається особі, яка була заявником у суді, або іншому законному представнику дитини під час звернення цієї особи до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Про особливості проведення такої державної реєстрації народження проставляється відповідна відмітка у графі «Для відміток» актового запису про народження. Рішення суду про встановлення факту народження, смерті в певний час, постановлене судом у разі неможливості їх реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану, є підставою для державної реєстрації таких фактів. Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст.18 ЦПК України рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. В п.3 постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вказано, що Справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 р., суд має вирішувати відповідно до норм Сімейного кодексу, зокрема ч. 2 ст. 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 52 Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. 17 листопада 2010 року Комітет міністрів Ради Європи прийняв Керівні принципи щодо правосуддя, застосовні до дітей. Одним з фундаментальних принципів є те, що найкращі інтереси дітей є першочерговим для держав-членів. Керівні принципи також передбачають, що до дітей слід ставитися з обережністю та чутливістю протягом будь-якої процедури, з особливою увагою до їх особистої ситуації, благополуччя та конкретних потреб, і з повною повагою до їх фізичної та психологічної цілісності. Рішення суду, які стосуються дітей, повинні бути належним чином обґрунтовані. У всіх провадженнях, в яких беруть участь діти, принцип терміновості повинен застосовуватися для забезпечення швидкого реагування та захисту найкращих інтересів дитини, дотримуючись при цьому верховенства права. У справах сімейного права суди повинні здійснювати виняткову старанність, щоб уникнути ризику несприятливих наслідків для сімейних відносин. Після завершення судового розгляду національні органи влади повинні вжити всіх необхідних заходів для полегшення виконання судових рішень, які зачіпають дітей без затримки. Нарешті, після винесення судових рішень у суперечках з високою конфліктністю, керівництво та підтримка повинні надаватися дітям та їхнім сім`ям за допомогою спеціалізованих служб. Згідно з пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція про права дитини), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. законами України. У статті 7 Конвенції про права дитини закріплено, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Верховний Суд у постанові від 31 січня 2024 року у справі № 643/1873/23 (провадження № 61-9113св23) зауважив, що державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою, зокрема, фактів народження фізичної особи та її походження. Свідоцтво про народження є основним документом, що засвідчує особу дитини до отримання паспорта громадянина України. Від наявності в дитини такого документа залежить виникнення у неї та реалізація особистих немайнових та майнових прав. Досліджені докази свідчать про обґрунтованість позовних вимог, тому їх потрібно задовольнити. На підставі ст. 121, 126, 128 Сімейного кодексу України, ст. 258, 259, 263-265, 315 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved