Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Одеської міської ради, за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] , приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Алєксєєвої Олени Олексіївни, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позов мотивовано тим, що 29.12.1999 між [PERSON] та нею укладено шлюб. Після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище - « [PERSON] ». Рішенням Миколаївського районного суду Одеської області від 16.09.2002 у справі № 2-237 визнано [PERSON] усиновлювачем [PERSON] . Відтак батьками [PERSON] , [INFO] , в актовому записі про його народження зазначені: батько - [PERSON] , матір - [PERSON] . 04 липня 2006 року шлюб між [PERSON] та нею розірвано, після реєстрації розірвання шлюбу їй присвоєно прізвище - « [PERSON] ». [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті залишилася спадщина на домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . На час відкриття спадщини син [PERSON] - [PERSON] був зареєстрований та проживав за однією адресою зі спадкодавцем ( [ADDRESS] ), відтак вважається таким, що прийняв спадщину відповідно до положень ст. 1268 ЦК України. Водночас [PERSON] не здійснив дій, спрямованих на перереєстрацію права власності на вищевказане домоволодіння. [INFO] помер [PERSON] . Спадкоємицею після його смерті є його матір [PERSON] . Позивач звернулася до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Алєксєєвої О. О. з метою оформлення спадкових прав щодо майна [PERSON] , який помер [INFO] , проте нотаріус повідомила їй, що нею пропущено строк для прийняття спадщини та запропонувала звернутися до суду із заявою про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач зазначає, що строк, встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини пропущено нею з поважних причин, оскільки четвертий, п`ятий і шостий місяці шестимісячного строку для прийняття позивачем спадщини припали саме на дію в Україні карантину, запровадженого внаслідок COVID-19, який було скасовано з 01.07.2023, а тому вважає, що фактично до 1 липня 2023 року існували об`єктивні перешкоди для прийняття спадщини. Крім того, указує, що вона зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що є віддаленим від знаходження спадкового майна, а саме домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , що стало додатковою причиною пропуску строку на прийняття спадщини. Також зазначає, що внаслідок повномасштабного вторгнення рф на територію України та тривалих повітряних тривог, вона постійно має психологічний стрес та внутрішню тривогу за своє життя та здоров`я, внаслідок чого фактично щодня змушена проводити тривалий час в укритті до закінчення повітряних тривог та постійно бути біля своєї домівки. Унаслідок обстрілів критичної інфраструктури у неї тривалий час відсутня електрична енергія, у зв`язку з чим у неї змінився звичний уклад життя, виникли побутові проблеми, відсутній мобільний зв`язок та інтернет. Посилаючись на наведене, просила визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] тривалістю у шість місяців. Обґрунтовуючи залучення до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] та приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Алєксєєвої О. О. зазначила, що [PERSON] , яка є матір`ю [PERSON] звернулася до нотаріуса для оформлення спадкових прав після його смерті, а приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Алєксєєва О. О. відмовила [PERSON] та позивачу в оформленні спадкових прав після смерті [PERSON] та [PERSON] та в подальшому після вирішення питання про визначення їм додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, вони мають намір звернутися до неї для оформлення спадкових прав. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. У судовому засіданні представник позивача - адвокат Гедіков В. В. позов просив задовольнити. Представник третьої особи [PERSON] - адвокат Хітрук Н. В. посилалася на обґрунтованість позову та наявність підстав для його задоволення. Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Алєксєєва О. О. у судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлена належним сином. Заслухавши представника позивача - адвоката Гедікова В. В. та представника третьої особи [PERSON] - адвоката Хітрук Н. В., дослідивши матеріали справи, суд встановив таке. 29.12.1999 між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим виконкомом Н-Петрівської сільської ради Миколаївського району Одеської області. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище - « [PERSON] ». Рішенням Миколаївського районного суду Одеської області від 16.09.2002 у справі № 2-237/2002 визнано [PERSON] усиновлювачем [PERSON] , [INFO] . Змінено прізвище дитини із « [INFO] » на « [INFO] », по батькові дитини з « [INFO] » на « [INFO] ». З Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 00028392204 від 03 листопада 2020 року слідує, що батьками [PERSON] зазначено [PERSON] та [PERSON] . 04 липня 2006 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] . Після розірвання шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище [PERSON][INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 04.06.2013 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Миколаївському району Березівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області. Відповідно до відомостей Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради від 18.02.2021 № 2417 Н/01-38 станом на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] , а саме [INFO] за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 27.11.2019 Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Як слідує з листів приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Алєксєєвої О. О. від 30.08.2021 № 405/02-14 та від 04.08.2022 № 240/02-14, [PERSON] , який помер [INFO] постійно проживав за адресою: [ADDRESS] . Його спадкоємцем був його син [PERSON] , що помер [INFO] , який прийняв спадщину, оскільки постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, але не оформив своїх спадкових прав. Спадкова справа до майна [PERSON] не заводилася, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру, сформованою приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Алєксєєвою О. О. Із вищевказаних листів також слідує, що на заяву [PERSON] від 27.01.2021 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Алєксєєвою О. О. заведено спадкову справу № 8/2021 до майна [PERSON] , який помер [INFO] . Станом на 30.08.2021 спадкоємцем, яка прийняла спадщину за законом до майна померлого [INFO] [PERSON] є двоюрідна бабуся [PERSON] . Даних про наявність інших спадкоємців в спадковій справі немає. 04.01.2024 до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Алєксєєвої О. О. надійшла заява [PERSON] про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Листом від 11.01.2024 № 16/02-14 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Алєксєєвою О. О. повідомлено [PERSON] про пропуск нею строку для прийняття спадщини, встановленого ст. 1270 ЦК України та запропоновано звернутися до суду для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до змісту статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до статті 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з правовою позицією Верховного Суду належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину. За відсутності таких спадкоємців відповідачем виступає територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (зокрема, постанова Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 2516/1356/12-ц (провадження № 61-28938св18, від 25 березня 2020 року у справі № 140/871/16-ц (провадження № 61-38046св18). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У даній справі позивач [PERSON] пред`явила позовну вимогу про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини до територіальної громади в особі Одеської міської ради. Водночас з матеріалів справи встановлено, що спадкоємцем [PERSON] , яка прийняла спадщину після його смерті, є [PERSON] . Отже, у даному випадку належним відповідачем за вимогою [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємець, яка прийняла спадщину, а саме [PERSON] . Клопотання про залучення належного відповідача позивач не заявляла. Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. З урахуванням принципу диспозитивності суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи. За таких обставин, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову. Наведене узгоджується з висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 09 червня 2021 року у справі № 199/1492/20 (провадження № 61-18880св20), Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц (провадження № 14-178цс18), від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц (провадження № 14-392цс18), від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц (провадження № 14-512цс18), від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (провадження № 14-511цс18), від 15 травня 2019 року у справі № 554/10058/17 (провадження № 14-20цс19). При цьому позивач не позбавлена права на судовий захист шляхом подання позову до належного відповідача за своїми позовними вимогами. Крім того, в ході розгляду справи позивачем подано копію письмової згоди [PERSON] від 09.05.2025, адресованої та направленої приватному нотаріусу Одеського міського нотаріального округу Алєксєєвій О. О., на прийняття спадщини після смерті [PERSON] [PERSON] . Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 1272 ЦК України за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Отже, оскільки Одеська міська рада є неналежними відповідачем у даній справі про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, у задоволенні позову слід відмовити з підстав пред`явлення позову до неналежного відповідача.

Outcome: dismissed