Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

26.05.2025 позивач [PERSON] з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 10.10.2025 подав до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області позовну заяву, в якій просить стягнути з ТОВ "Дебт Форс" та ТОВ «Вердикт Капітал» на його користь суму безпідставно отриманих коштів в розмірі 59443,84 грн. та судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 16.06.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. вчинено виконавчий напис №77744, згідно якого з [PERSON] стягнено на користь ТзОВ «Вердикт Капітал» заборгованість у сумі 100150,47грн. На виконання такого виконавчого напису приватним виконавцем 04.11.2021 було відкрито виконавче провадження про стягнення з позивача вищевказаної заборгованості. Разом з тим, позивач зазначає, що рішенням Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 24.03.2025 у справі №446/695/24, яке набрало законної сили, визнано таким, що не підлягає до виконання зазначений вище виконавчий напис. Відповідно до постанови приватного виконавця від 16.05.2025 виконавче провадження було закінчено, проте за час виконавчого провадження з [PERSON] було стягнуто 48133,80 грн., з яких частково перераховано борг на користь ТОВ «Вердикт Капітал» у сумі 15321,48 грн., та на користь ТОВ "Дебт Форс" у сумі 32812,32 грн. А тому, позивач з посиланням на норми статей 1212 та 1213 ЦК України вважає, що оскільки підставою стягнення з нього коштів був виконавчий напис, який скасований рішенням суду, то таке стягнення підлягає поверненню, як таке, що правова підстава його набуття згодом відпала. Ухвалою суду від 27.05.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. 17.06.2025 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву у якому представник відповідача ТОВ "Дебт Форс" просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю, оскільки, в такому разі суд стягне з сторони відповідача кошти, які стягувач не отримував, а буде змушений без будь-якої правової підстави повернути позивачу. Зокрема вказала, що на підставі виконавчого листа, всі дії виконавчого провадження здійсювалися на користь попереднього стягувача ТОВ «Вердикт Капітал», а доказів, якими б було розподілено кошти, перераховані на рахунок стягувача ТОВ "Дебт Форс" матеріали справи не містять. Одночасно, представник позивача подав до суду клопотання про зменшення витрат на правову допомогу. Ухвалою суду від 20.11.2025 залучено до участі у справі як співвідповідача ТОВ «Вердикт Капітал». У судове засідання представник позивача не з`явився, однак подав клопотання про розгляд справи без його участі, позов підтримав, просив такий задоволити. Представники відповідачів ТОВ "Дебт Форс" та ТОВ «Вердикт Капітал» в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомленні про розгляд справи, причин неявки суду не повідомили. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Так, судом встановлено, що 16.06.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. вчинено виконавчий напис №77744, згідно якого з [PERSON] підлягає стягненню на користь ТзОВ «Вердикт Капітал» заборгованість у сумі 100150,47грн. 04.11.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Ільчишин Л.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим написом нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. про стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 100150,47 грн. та основу винагороду приватного виконавця у розмірі 10015,04 грн. Заочним рішенням Кам`янка-Бузького районного суду від 24.03.2025 у справі №446/695/24 визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 12.06.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, зареєстрований в реєстрі за № 77744 щодо стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс») грошових коштів у розмірі 100150,47 грн. (а.с. 8-13). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Ільчишин Л.В. від 16.05.2025 закінчено виконавче провадження з виконання виконавчого напису №7774 від 12.06.2021 (а.с. 16). Листом приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Ільчишин Л.В. від 08.10.2025 №809947 стверджується, що в ході виконання виконавчого провадження з виконання виконавчого напису №7774 від 12.06.2021 з боржника [PERSON] було стягнуто 48133,80 грн., з яких частково перераховано борг на користь ТОВ «Вердикт Капітал» у сумі 15321,48 грн., та на користь ТОВ "Дебт Форс" у сумі 32812,32 грн. (а.с. 56). У межах даної справи позивач просить суд стягнути з відповідачів кошти, які були стягнуті з нього за період дії виконавчого напису, оскільки вважає такі безпідставно набуті після його скасування. Як зазначено у ч. 1-2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення 83 глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Аналіз статті 1212 Цивільного кодексу України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали. Висновок про можливість застосування до спірних правовідносин норм статті 1212 ЦК України викладений Верховним Судом у постанові від 06 березня 2019 року у справі №910/1531/18. Враховуючи те, що правовою підставою стягнення коштів з [PERSON] на користь ТОВ "Дебт Форс" та ТОВ «Вердикт Капітал» був виконавчий напис №7774 від 12.06.2021, який в подальшому визнаний таким, що не підлягає виконанню рішенням суду від 24.03.2025, то суд вважає, що правова підстава для стягнення коштів з [PERSON] відпала з моменту набрання таким рішенням законної сили. А оскільки за такою правовою підставою, яка відпала, відбулося отримання відповідачами коштів позивача, то такі кошти є безпідставно набуті і повинні бути повернуті за правилами ст. 1212 ЦК України. Щодо доводів представника відповідача, то такі суд відхиляє з огляду на таке. Так, посилання на те, що у справі відсутні докази перерахування коштів на рахунок банку повністю спростовуються відомостями з виконавчого провадження (а.с. 56), де стягнуті кошти з [PERSON] вказані як такі, що є коштами стягнутими на користь стягувача і їх отримувачем є ТОВ "Дебт Форс". Інші доводи представника відповідача також не спростовують висновків суду про підставність позовних вимог. А тому, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення повністю. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням задоволення вимог позивача, на відповідача покладаються судові витрати на користь позивача у вигляді судового збору в розмірі 1211,20 грн. за подання позовної заяви. Вирішуючи питання про стягнення з відповідачів витрат на професійну правову допомогу, суд керується ст. 137 ЦПК України, у відповідності до якої, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Позивач просив стягнути з відповідачів судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3600,00 грн. Вирішуючи таку вимогу позивача, суд з урахуванням вимог ст. 137 ЦПК України, дійшов висновку, що такі підтверджені належними доказами, зокрема, договором про правову допомогу (а.с.17) та атом прийняття виконаних робіт та отримання коштів від 22.05.2025 (а.с.58). Суд вважає, що визначена адвокатом сума гонорару є обґрунтованою, такою, що відповідає складності справи та часу, який затрачено на фактичне надання правової допомоги, обсягом, наданих послуг, у зв`язку з чим вказана сума підлягає відшкодуванню в повному обсязі, а відтак з відповідачів необхідно стягнути витрати на професійну правничу допомогу на користь позивача, що становить 3600,00 гривень.

Outcome: approved