Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-10 00:00:00

Представник позивача [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, який мотивує тим, що 16 червня 2017 року позивач [PERSON] уклала шлюб із відповідачем [PERSON] , який зареєстровано Ковпаківським районним у місті Суми відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, про що складено відповідний актовий запис № 483 від 16.06.2017 (Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ). Від цього шлюбу позивач [PERSON] народила доньку - [PERSON] , [INFO] . Оскільки шлюбні відносини не склалися Позивач та Відповідач розірвали шлюб. Так, відповідно до рішення Ковпаківського районного суду м. Суми № 592/7355/24 від 17 червня 2024 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. У зв`язку з небажанням Відповідача надавати допомогу Позивачці у вихованні та утриманні доньки, вона була змушена звернутися до Ковпаківського районного суду м. Суми з позовом про стягнення аліментів на утримання дружини відповідно до ст. ст. 80, 84 Сімейного кодексу України. Так, рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 13.06.2024 у цивільній справі № 592/7353/24 з Відповідача, на користь Позивача стягнуто аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 08.05.2024 і до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трьох років, тобто до [INFO] . На примусове виконання виконавчого листа № 592/7353/24 від 13.06.2024, виданого Ковпаківським районним судом м. Суми, Ковпаківським ВДВС у м. Суми СХ МРУМЮ було відкрито виконавче провадження № 75633778. Але, Відповідач аліменти на утримання дружини - позивача не сплачував взагалі жодного разу, у зв`язку з чим утворилася значна заборгованість. Так, відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 08.07.2025 року згідно виконавчого листа від 13.06.2024 по справі № 592/7353/24 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на її утримання у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), починаючи стягнення з 01 серпня 2024 року і до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] трьох років, тобто до [INFO] , за період з 08.05.2024 по 08.07.2025 заборгованість становить 50299,00 грн. Враховуючи вимоги ч. 1. ст. 196 СК України, пеня за прострочення сплати аліментів Відповідача на користь Позивача на її утримання станом на 20.10.2025 становить 94604,97 грн., однак враховуючи ч. 1 ст. 196 СК України, пеня до стягнення складає 31168,96 грн. Просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] пеню за несплату аліментів на її утримання, за період з 08.05.2024 по 20.10.2025 в розмірі 31368,96 грн. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі та дали пояснення аналогічні вищевикладеному. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні просив зменшити розмір пені у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем. 09.06.2024 він отримав різану рану правої руки, після чого втратив змогу працювати. На підставі вищевикладеного змінилася його фінансова ситуація. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16 червня 2017 року позивач [PERSON] уклала шлюб із відповідачем [PERSON] , який зареєстровано Ковпаківським районним у місті Суми відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, про що складено відповідний актовий запис № 483 від 16.06.2017, серії [NUMBER] , який рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 17.06.2024 був розірваний (а.с.14, 17). Від шлюбу сторони мають спільну малолітню дочку [PERSON] , [INFO] (а.с.15). Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 13.06.2024 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 08.05.2024 і до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] трьох років, тобто до [INFO] (а.с.19-20). З розрахунку старшого державного виконавця Юрковського Ю.О. вбачається, що заборгованість по аліментам згідно виконавчого листа від 13.06.2024 №592/7353/24, виданого Ковпаківським районним судом м. Суми про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на її утримання у розмірі 1/6 частки заробітку, починаючи стягнення з 08.05.2024 і до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трьох років, тобто до [INFO] , з 08.05.2024 по 08.07.2025 становить 50299 грн. (а.с.21). Частинами 1 та 2 ст. 196 СК України встановлено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених ч. 14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених ч. 14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження». Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду від 14 грудня 2020 року у справі №661/905/19 (провадження №61-16670 сво 19) вказано, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абз. 1 ч. 1 ст. 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів. Тобто, відповідач зобов`язаний довести відсутність його вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів і сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 196 СК України. При цьому, стягнення пені, передбаченої абз. 1 ч. 1 ст. 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У постанові Верховного Суду від 17 листопада 2021 року у справі №569/14819/19 (провадження №61-1586св20) зазначено, що: «правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Викладене узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 25 квітня 2018 року у справі №572/1762/15-ц (провадження №14-37цс18) та від 03 квітня 2019 року у справі №333/6020/16-ц (провадження №14-616цс18)». Також, Верховний Суд у постанові від 19 січня 2022 року по справі №711/679/21 визначив, що оскільки пеня є змінною величиною, основою для обчислення якої є саме заборгованість за аліментами за певний місяць, то формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості, на яку вона нараховується. У разі, якщо позивач, з урахуванням принципу диспозитивності пред`явив позов про стягнення пені за декілька місяців, то розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості, на яку вона нараховується. Відповідачем не надано суду доказів, які б доводили поважність підстав невиконання ним свого обов`язку зі сплати аліментів, а відтак утримання дружини до трьох років виповнення дитини. Оскільки відповідач в повному обсязі не сплачував на користь позивачки аліменти на її утримання та за період з 08.05.2024 по 08.07.2025 у нього утворилась заборгованість у розмірі 50299 грн., то у зв`язку з цим позивачка має право на стягнення з нього неустойки (пені). У даному випадку судом встановлений факт наявності заборгованості, на яку розрахована пеня, та який не спростований відповідачем, на підставі чого суд дійшов висновку, що розрахунок пені наданий позивачем є арифметично та методологічно правильним (а.с.5), а тому позовні вимоги в частині стягнення пені в розмірі 31168,96 грн. є правомірними та обґрунтованими. Відповідачем вказаний розрахунок не спростований, контррозрахунок не наданий. У той же час, відповідно до ч. 2 ст. 196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Так, на підтвердження скрутного матеріального становища відповідачем надано суду довідки з Пенсійного фонду України Форма ОК-5, Форма ОК-7, згідно яких у [PERSON] , починаючи з листопада 2023 року відсутні доходи. 11.10.2024 між [PERSON] та командиром добровольчого формування № [NUMBER] Сумської територіальної громади [PERSON] було укладено контракт добровольця територіальної оборони укладеного, строком на три роки (а.с.49). Крім того, згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 01.07.2025, за виконавчим листом виданим Ковпаківським районним судом м. Суми про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , щомісяця, починаючи стягнення з 11.08.2023 до досягнення дитиною повноліття. Згідно наданого розрахунку заборгованості з 31.08.2023 по 30.06.2025 розмір заборгованості [PERSON] становить 16803,50 грн. Відповідачем здійснюється нерегулярна сплата аліментів на утримання дитини. Відповідачем надано копії консультативних висновків спеціаліста, протоколи обстеження та виписку з медичної карти стаціонарного хворого неврологічного відділення №1751 згідно якої [PERSON] встановлено діагноз: посттравматична невропатія правих серединного, ліктьового променевого нервів з нейротрофічними порушеннями, вираженим парезом м`язів згиначів та помірним парезом розгиначів кисті, стаціонарна фаза. Виражене порушення функцій правої верхньої кінцівки за типом схоплення та утримання. ДОА суглобів право кисті 2 ст. Плямистий остеопороз (а.с.45, 46, 47, 48, 51, 52, 53, 54). При вирішенні спору суд також враховує, що на час вирішення спору загальний розмір заборгованості станом на 08.07.2025 року складає 50299 грн., яку боржник зобов`язаний сплатити, загальний розмір пені 31168,96 грн., необхідність і в подальшому сплачувати кошти аліменти на утримання дитини після трьох років. Пеня не може становити надмірний тягар для боржника, що може поставити його у вкрай невигідне становище, враховуючи також сплату аліментів на утримання дитини після трьох років, а також порушення функцій правої верхньої кінцівки, суд приходить до висновку, що пеню слід зменшити та стягнути з [PERSON] пеню в розмірі 15000 грн. За таких обставин, суд, оцінюючи належність та допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наведених сторонами доводів у їх сукупності, приходить до висновку про наявність передбачених ст. 196 СК України підстав для стягнення з відповідача пені за прострочення сплати аліментів, зменшивши при цьому, її розмір до 15000 грн., оскільки пеня не може становити надмірний тягар для боржника, що може поставити його у вкрай невигідне становище. На підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1331,20 грн., так як позивачка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів.

Outcome: partial