Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

у жовтні 2025 року «Страхова компанія «УСГ» (далі позивач) звернулася до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення виплаченого страхового відшкодування у розмірі 33 275,72 грн. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 03.11.2025 справу передано за територіальною підсудністю до Деснянського районного суду м. Чернігова. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 02.05.2024 у м. Чернігові по пр. Мирусталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу «RENAULT Clio», яким керував [PERSON] та автомобіля «SKODA Octavia», унаслідок якого транспортні засоби отримали механічні ушкодження. Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 07 червня 2024 року у справі №750/6529/24 [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. На момент дорожньо-транспортної пригоди майнова інтереси власника автомобіля «SKODA Octavia» були застраховані в ПАТ «СК «УСГ» згідно Генерального договору «KACKO» добровільного страхування наземних транспортних засобів. Власник пошкодженого транспортного засобу «SKODA Octavia», звернувся до ПАТ СК «УСГ» із заявою від 02 травня 2024 року про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. Дана заява була розглянута, пошкодження застрахованого автомобіля визнано страховим випадком, у зв`язку з чим на підставі акті огляду транспортного засобу від 07.05.2024, рахунку-фактури від 31.05.2024, страхового акту № СТОКА-23339 від 15.08.2024 та розрахунку суми страхового відшкодування від 15.08.2024 ПАТ «СК «УСГ» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 92 687,70 грн. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно - правова відповідальність власника транспортного засобу «RENAULT Clio» була застрахована в ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», у зв`язку з чим ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» сплатило на користь ПАТ «СК «УСГ» страхове відшкодування в розмірі 51011,98 грн. У порядку досудового врегулювання спору на поштову адресу відповідача було направлено Лист-претензію від 17.10.2024 з пропозицією у досудовому порядку сплатити суму різниці у виплаченій позивачем сумі відшкодування по договору страхування транспортного засобу та отриманим відшкодуванням від страховика відповідача у загальному розмірі у розмірі 41675,72 грн. У відповідь на лист-претензію відповідачем 28.02.2025 було сплачено частину боргу у розмірі 5200 грн. Також на момент настання дорожньо-транспортної пригоди між страхувальником [PERSON] та страховиком Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Грандвіс» було укладено договір додаткового добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на розмір франшизи, згідно з умовами якого ПрАТ СК «Грандвіс» сплатило на рахунок позивача суму коштів в розмірі франшизи, а саме 3200 грн. За таких обставин відповідач, як особа відповідальна за завданий збиток, повинен відшкодувати ПАТ «СК «УСГ» різницю між сумою страхового відшкодування сплаченого згідно Генерального договору №28-KACKO-0199-2700\\22-AVIS добровільного страхування наземних транспортних засобів від 30.12.2021 та Додатку №1 до Генерального договору добровільного страхування №28-KACKO-0199-2700\\22-AVIS від 30.12.2021 та сумою страхового відшкодування виплаченому за полісом № ЕР215809006; сумою виплаченої франшизи; сумою, яку було сплачено винуватцем ДТП, а саме: 92 687,70 грн - 51 011,98 грн - 3200 грн- 5200 грн = 33 275,72 грн. Позивач просить стягнути на свою користь з відповідача суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 33 275,72 грн та судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 3028 грн. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 25.12.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, сторонам надано строк для подачі заяв по суті справи. Через систему документообігу «Електронний Суд» 02.02.2026 від представника відповідача адвоката Бородіна А.В. надійшов відзив на позовну заяву, у якому сторона відповідача просить поновити строк на подачу відзиву, проти задоволення позову заперечує. У відзиві зазначає, що цивільно-правова відповідальність відповідача на дату події була забезпечена в ПрАТ «УСК КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. За полісом страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю або здоров`ю становить 320000,00 грн, за шкоду, заподіяну майну 160000,00 грн, розмір франшизи 3200,00 грн. Потерпіла сторона з повідомленням про настання дорожньо-транспортної пригоди та із заявою про страхове відшкодування до Товариства не зверталась, оскільки мала діючий договір добровільного страхування (КАСКО), що був укладений із позивачем. 16 серпня 2024 року ПрАТ «УСК КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» отримало від Позивача заяву про виплату страхового відшкодування вих. №52081 з додатками та актом огляду, який був проведений представником Позивача, з вимогою сплатити страхове відшкодування за пошкодження автомобіля в розмірі 92687,70 грн. Товариством здійснено відшкодування з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, який було розраховано згідно відповідної Методики, оскільки автомобіль потерпілого має корозію правого заднього крила. Оскільки розмір заподіяних потерпілому збитків не перевищує страхової суми, визначеної Договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а тому заявлені до відповідача позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними. Страхове відшкодування має бути виплачене за рахунок ПрАТ «УСК КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП». Відповідач звертався до ПрАТ «УСК КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» із відповідною претензією, у відповідь на яку отримав відповідь з якої вбачається розрахунок суми страхового відшкодування проведено відповідно до закону, із врахуванням коефіцієнта фізичного зносу потерпілого транспортного засобу. Сторона відповідача просить залучити до участі у справі у якості відповідача ПрАТ «УСК КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», у задоволенні позову відмовити, покласти на позивача судові витрати. Від представника позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без його участі. У судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку прийняв участь представник відповідача адвокат Богданов А.В., який проти зодоволення позовних вимог заперечив повністю, звернувши увагу суду, що оскільки розмір заподіяних потерпілому збитків не перевищує ліміту страхової суми, визначеної Договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-215809006 (160 000 грн), то належним відповідачем у даному випадку має бути ПрАТ «УСК КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», як страховик, який, уклавши договір страхування цивільно-правової відповідальності з відповідачем, прийняв на себе усі зобов`язання щодо відшкодування спричиненої ним майнової шкоди третім особам у межах ліміту страхування. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 02 травня 2024 року о 09:10 год. у м. Чернігові по пр. Миру, 26 сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу «RENAULT Clio» державний номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] та автомобіля «SKODA Octavia» державний номерний знак [NUMBER] , унаслідок якого транспортні засоби отримали механічні ушкодження. Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 07 червня 2024 року у справі №750/6529/24 [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу (а.с. 4). На момент дорожньо-транспортної пригоди майнова інтереси власника автомобіля транспортного засобу «SKODA Octavia» державний номерний знак [NUMBER] , були застраховані в ПАТ «СК «УСГ» згідно Генерального договору №-28-KACKO-0199-2700\\22-AVlS добровільного страхування наземних транспортних засобів від 30 грудня 2021 року (а.с. 5-13) та Додатку №1 до Генерального договору добровільного страхування №28-КАСКО-0199-2700\\22-AVIS від 30.12.2021 (а.с. 14-16). Власник пошкодженого транспортного засобу «SKODA Octavia», звернувся до ПАТ СК «УСГ» із заявою від 02 травня 2024 року про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування (а.с. 18). Відповідно до акту огляду транспортного засобу від 07.05.2024, зафіксовано ушкодження автомобіля, у тому числі не пов`язані із ДТП (а.с. 19). Згідно з рахунком-фактурою №W8400029581 від 31.05.2024, виданою Підприємством з іноземними інвестиціями «ВІП-РЕНТ» вартість ремонту автомобіля «SKODA Octavia», державний номерний знак [NUMBER] , склала 92 687,70 грн, з яких 15 447,95 грн ПДВ (а.с. 21). На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно - правова відповідальність власника транспортного засобу «RENAULT Clio» була застрахована в ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» полісом обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних № ЕР215809006 (а.с. 24). За полісом страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю або здоров`ю становить 320000,00 грн, за шкоду, заподіяну майну 160000,00 грн, розмір франшизи 3200,00 грн. Також на момент настання дорожньо-транспортної пригоди між страхувальником [PERSON] та страховиком Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Грандвіс» було укладено договір №ЕР-215809006 додаткового добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на розмір франшизи (а.с. 25). Відповідно до страхового акту № СТОКА-23339 від 15.08.2024 (а.с. 22) та розрахунку суми страхового відшкодування від 15.08.2024 (а.с. 22 зворот), розмір страхового відшкодування ПАТ «СК «УСГ» визначено в розмірі 92 687,70 грн. ПАТ «СК «УСГ» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 92 687,70 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №77789 від 15.08.2024 (а.с. 23). 16 серпня 2024 року ПрАТ «УСК КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» отримало від Позивача заяву про виплату страхового відшкодування вих. №52081 з додатками та актом огляду, який був проведений представником Позивача, з вимогою сплатити страхове відшкодування за пошкодження автомобіля в розмірі 92687,70 грн (а.с. 26). У відповіді ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» за вих. № 240001100449-1 від 03.10.2024 на заяву (претензію) ПАТ «СК «УСГ» (а.с. 68), зазначено, що відповідно до Рахунку № W84000295 81 від 31 травня 2024 року (без ПДВ), ТОВ «Адамант Моторе Чернігів», вартість складових, що підлягають заміні 47 382,25 грн, вартість матеріалів та робіт - 29 857,50 грн. Коефіцієнт фізичного зносу, що розраховано представником ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» - 0,486. Товариством здійснено відшкодування з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, який було розраховано згідно відповідної Методики товарознавчої експертизи та оцінки транспортних засобів, оскільки автомобіль потерпілого має корозію правого заднього крила. З урахуванням коефіцієнту фізичного зносу (0,486) на складові, що підлягають заміні за вирахуванням ПДВ розмір матеріального збитку становить - 54 211,98 грн. Належна сума страхового відшкодування в порядку регресу (з урахуванням сплаченої ПрАТ «Грандвіс» франшизи) становить 51 011,98 грн. На виконання договору № ЕР215809006, а також згідно із заявою ПАТ «СК «УСГ» № 52081 від 16.08.2024 ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» сплатило на користь ПАТ «СК «УСГ» страхове відшкодування в розмірі 51011,98 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 03.10.2024 (а.с. 28). Також ПАТ «СК «УСГ» отримало грошові кошти у розмірі 3200 грн як сплату згідно із заявою про регресні вимоги від ПрАТ «ГРАНДІС» (а.с. 29). У порядку досудового врегулювання спору на поштову адресу відповідача було направлено Лист-претензію від 17.10.2024 №5041УСГ з пропозицією у досудовому порядку сплатити суму боргу у розмірі 41675,72 грн (а.с. 30). У відповідь на лист-претензію відповідачем було сплачено частину боргу у розмірі 5200 грн, згідно платіжної інструкції від 28.02.2025 (а.с. 31). Відповідач звертався до ПрАТ «УСК КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» із претензією, у якій посилався на ту обставину, що огляд транспортного засобу представником компанії 07.05.2024 проведено поверхово, різниця між виплаченою сумою відшкодування та реальним збитком за розрахунком відповідача має становити 10 842,39 грн, які від просив доплатити на користь ПАТ «СК «УСГ» (а.с. 69). Відповідач 14.02.2025 отримав відповідь від ПрАТ «УСК КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», з якої вбачається розрахунок суми страхового відшкодування проведено відповідно до закону, із врахуванням коефіцієнта фізичного зносу потерпілого транспортного засобу. (а.с. 70). Заслухавши представника відповідача, надавши оцінку доводам сторін та дослідивши письмові матеріали справи, суд доходить висновку про необхідність задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Сторонами у справі не оспорюється обставина ДТП, наявність вини відповідача та отримання позивачем суми страхового відшкодування у розмірі 92 687,70 грн. Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 11 ЦК України однією з підстав для виникнення цивільних прав та обов`язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Положеннями частини першої статті 1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до частини 1 статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно зі статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини (аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18); пункт 34). За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Відповідно до пункту четвертого частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов`язку боржника третьою особою. Як встановлено судом та підтверджуються матеріалами справи, зокрема рахунком-фактурою №W8400029581 від 31.05.2024, вартість ремонту автомобіля «SKODA Octavia», державний номерний знак [NUMBER] , склала 92 687,70 грн з ПДВ. ПАТ «СК «УСГ» здійснило виплату страхового відшкодування на користь потерпілого у ДТП в розмірі 92 687,70 грн. Таким чином, позивач, який є страховиком потерпілої особи, виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів відповідно до умов, визначених у договорі від 30.12.2021, здійснивши відповідне відшкодування. Отже, до позивача, як до страховика потерпілої особи перейшло право вимоги до заподіювача шкоди у деліктному зобов`язанні в межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, відбулась заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку з завданням шкоди відповідачем у порядку суброгації. Згідно зі статтею 993 ЦК України та статтею 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Відносини між відповідачем та його страховиком регулюються умовами, визначеними у договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та правилами статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до частини 1 статті 29 цього Закону, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Як зазначалося вище, ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» 03.10.2024 сплатило на користь ПАТ «СК «УСГ» страхове відшкодування в розмірі 51011,98 грн. Також ПАТ «СК «УСГ» отримало грошові кошти у розмірі 3200 грн як сплату згідно із заявою про регресні вимоги від ПрАТ «ГРАНДІС». Отже виплативши позивачу страхове відшкодування в розмірі 51011,98 грн, ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» як страховик відповідача виконав свої зобов`язання, відшкодувавши підтверджені та нараховані у відповідності до Методики товарознавчої експертизи та оцінки транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092, витрати, пов`язані із відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу. Згідно зі ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У зв`язку із заміною сторони кредитора у деліктному правовідношенні у межах фактичних витрат до позивача перейшло право вимоги у відповідній частині до відповідача, оскільки страхова виплата страховика відповідача є недостатньою для повного відшкодування завданої ним шкоди. Отже, за змістом статті 993 ЦК України у системному зв`язку зі статтею 990 цього Кодексу та статтею 27 Закону України «Про страхування» можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди у межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Вказані правові висновки викладені Верховним Судом у постанові від 03 грудня 2020 року у справі 352/1384/18. Положення Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у питанні порядку обрахування виплати розповсюджуються на спірні відносини, а тому страховик відповідальності має право занизити виплату на розмір зносу. При цьому, за суму, яку не покриває страховик відповідає винуватець. Аналогічні правові позиції містяться у постановах Верховного Суду у справах № 754/5129/15-цвід 11 березня 2020 року; № 331/6395/18 від 04 березня 2020 року, № 753/17977/18 від 21 лютого 2020 року. Верховний Суд України у постанові від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 дійшов висновку, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки у цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Таким чином, розмір страхової виплати (страхового відшкодування), якщо страховик визначає його меншим страхової суми (ліміту його відповідальності), може бути оспорений особою, яка завдала шкоди, якщо ця особа виконала свій обов`язок перед потерпілим, у тому числі й частково відшкодувала шкоду згідно зі ст. 1194 ЦК України, але вважає, що страховик порушив умови договору, здійснив потерпілому страхову виплату (страхове відшкодування) не в повному обсязі, що призвело до безпідставного збільшення обсягу її (особи, яка завдала шкоди), відповідальності. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20.01.2016 у справі № 6-2808цс15, з якою погодився і Верховний Суду у постановах від 14.02.2018 у справі № 754/1114/15-ц, від 11.12.2019 у справі № 227/2996/16-ц, від 21.02.2020 у справі № 755/5374/18 та від 22.04.2020 у справі № 756/2632/17. У постанові Верховного Суду від 02 жовтня 2024 року у справі № 175/4710/16 (провадження № 61-9681св24), суд дійшов правового висновку, що у випадках коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Установивши, що вартість матеріального збитку, завданого пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталась з вини відповідача, перевищує виплачений ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» позивачу розмір страхового відшкодування, суд доходить висновку, що з відповідача як з винної особи на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром понесених витрат та отриманим страховим відшкодуванням. Надані стороною позивача докази на підтвердження отриманих транспортним засобом «SKODA Octavia» державний номерний знак [NUMBER] пошкоджень та вартості його відновлювального ремонту є належними і допустимими. У даних документах зі зведеними детальними даними по розрахунку наведені всі складові загальної суми виконаних робіт та встановлених запчастин, визначена єдина загальна сума. Позивачем проведено виплату страхового відшкодування в межах визначеної розрахунком суми. Належних та допустимих доказів на спростування вказаних документів відповідачем суду першої інстанції надано не було. Оскільки вина відповідача у зіткненні транспортних засобів доведена постановою у справі про адміністративне правопорушення, яка не скасована і відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вказана обставина не підлягає доказуванню, та зважаючи на те, що після виплати страховиком потерпілого страхового відшкодування до останнього перейшло право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування, суд доходить висновку висновку про наявність у позивача правових підстав для заявлення вимоги про стягнення грошових коштів з відповідача, з урахуванням сум раніше виплачених на користь позивача страховиком потерпілого, ПрАТ «Грандвіс» та відповідачем, у розмірі 33 275 грн грн (92 687,70 грн - 51 011,98 грн - 3200 грн- 5200 грн) та необхідність задоволення таких вимог. Твердження сторони відповідача, що про те, що на момент ДТП, цивільно правова відповідальність була застрахована в ПрАТ «СК УСГ», ліміт відповідальності за заподіяну ним шкоду майну потерпілої особи становив 160 000 грн, тому обов`язок з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування покладається на страховика є помилковим, з огляду на те, що вказана страхова компанія з урахуванням вимог ст. ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», виконала свої зобов`язання за договором обов`язкового страхування, укладеним із відповідачем, тому різниця між фактичним розміром понесених витрат та отриманим страховим відшкодуванням підлягає стягненню саме з відповідача. З приводу заявленого у відзиві на позов клопотання про заміну неналежного відповідача, суд зауважує, що він не має права самостійно, за власною ініціативою, або за ініціативою іншого, крім самого позивача, учасника справи замінити неналежного відповідача на належного у цивільному процесі, оскільки це порушує принцип диспозитивності. Відповідно до ст. 51 ЦПК України, така заміна або залучення співвідповідача здійснюється лише за клопотанням позивача або за його згодою до закінчення підготовчого провадження. Судом також не встановлено у ході судового розгляду підстав для покладення на ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» у даних спірних правовідносинах майнової відповідальності, що також спростовує твердження сторони відповідача щодо неправильного визначення позивачем відповідача. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 та п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання про розподіл судових витрат. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частинами 1, 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позову Позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 3028 грн. Оскільки позовні вимоги судом задоволені, витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, натомість у стягненні судових витрат, понесених стороною відповідача необхідно відмовити.

Outcome: approved