Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

І. Стислий виклад позиції та вимоги позивача. Представник позивача через систему «Електронний суд» звернувся до суду із вказаним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого зазначив, що 26.07.2021 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» і Чешківським Ростиславом Руслановичем відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» укладено кредитний договір № 330829-КС-001, відповідно до умов якого Товариство надало відповідачу кредит в розмірі 10 000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути грошові кошти на сплатити проценти за користування кредитним коштами. ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало та надало Позичальнику (відповідачу) грошові кошти в розмірі 10 000,00 грн. шляхом перерахування на банківську карту Позичальника (відповідача) № [NUMBER] (котру Позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про перерахування коштів. Разом з тим, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, а лише частково сплатив кошти, чим порушив свої зобов`язання, встановленні договором. Відповідно до Розрахунку заборгованості за Договором № 330829-КС-001, [PERSON] на виконання умов договору здійснив часткову оплату за Договором № 330829-КС-001 на загальну суму 11 420,64 грн. Таким чином, зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. Зважаючи на ті обставини, що [PERSON] , належним чином не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором, у нього станом на 30.10.2025 утворилась заборгованість в розмірі 16 039,55 грн., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 7 530,83 грн.; суми прострочених платежів по процентах 8 508,72 грн. Вищевикладене й стало підставою для звернення позивача з даним позовом. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача у прохальній частині позовної заяви просив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та без його участі, проти заочного рішення суду не заперечував. Відповідачем [PERSON] відзиву на позовну заяву, а також будь-яких заяв та клопотань в порядку ст. 222 ЦПК України суду не подано. ІІІ. Процесуальні дії у справі. 28.11.2025 до суду надійшли витребувані відомості про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача. Ухвалою судді Калинівського районного суду Вінницької області від 08.12.2025 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Встановлено учасникам справи строки на подання заяв по суті справи. Разом з тим, цією ухвалою частково задоволено клопотання представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» - Лебідь Каріни Віталіївни про витребування доказів у АТ КБ «ПРИВАТ БАНК», які становлять банківську таємницю, а саме: письмового доказу у вигляді відповідного рішення структурного підрозділу або посадової особи банку, чи у вигляді іншого письмового доказу, який би підтверджував або спростовував факт випуску банківської картки № [NUMBER] (та відкриття під неї відповідного банківського рахунку) на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ); виписки про рух коштів по рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської картки № [NUMBER] за 26.07.2021. Вказана ухвала була надіслана на адресу АТ КБ «ПРИВАТ БАНК» (ЄДРПОУ: 14360570) за допомогою системи «Електронний суд» та шляхом надсилання рекомендованого повідомлення на адресу банку - для виконання в частині надання витребуваних судом доказів; позивачу та його представнику - на електронну адресу та за допомогою системи «Електронний суд». Вказану ухвалу відповідачу надіслано за його адресою: [ADDRESS] , рекомендованим поштовим відправленням. Однак 02.01.2026 на адресу суду повернувся конверт із відміткою АТ «Укрпошти» «адресат відсутній за вказаною адресою». Враховуючи обставини, встановлені при вивченні матеріалів справи після відкриття провадження у справі, ухвалою суду від 06.01.2026 постановлено розглядати справу в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін, здійснивши перехід з розгляду справи в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) до розгляду справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 26.01.2026 на 15 год. 30 хв. у приміщенні Калинівського районного суду Вінницької області, що знаходиться за адресою: Вінницька область, Хмільницький район, місто Калинівка, вулиця В. Нестерчука, будинок № 70. Витребуванні судом докази із АТ КБ «ПРИВАТ БАНК» (ЄДРПОУ: 14360570) надійшли на адресу суду в паперовому варіанті рекомендованим повідомленням 15.01.2026. Сторони в судове засідання 26.01.2026, не з`явились, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Представник позивача у позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. У зв`язку із наведеним вище, судове засідання відкладено на 16:30 год. 09.02.2026, поновлено виклик сторін. Виклик відповідача [PERSON] про місце, дату і час судового засідання здійснювався шляхом надсилання судової повістки на адресу відповідача. Однак, до початку засідання жодних відомостей щодо отримання конверту на адресу суду не повернулось. Додатково виклик відповідача здійснювався шляхом оголошення про виклик особи до суду на офіційному веб-порталі судової влади України. Судом через повторну неявку відповідача, що повідомлявся належним чином про час та місце судового розгляду, врахувавши неподання ним відзиву та згоду позивача на проведення заочного розгляду справи, 09.02.2026 постановлено розглядати дану справу з ухваленням заочного рішення в порядку статей 280-281 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 26.07.2021 між позивачем ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та відповідачем [PERSON] був укладений електронний кредитний договір № 330829-КС-001, відповідно до умов якого Товариство надало відповідачу кредит в розмірі 10 000,00 грн. Договір про надання кредиту № 330829-КС-001 укладений в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» і Правилами про надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес позика», через особистий кабінет позичальника на сайті кредитодавця: https://my.bizpozyka.com/. Відповідно до п. 1 договору позивач надав Позичальнику грошові кошти в розмірі 10 000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності; строк на який надається Кредит - 24 тижнів; процентна ставка: в день 1,07766643 %, фіксована; комісія за надання Кредиту: 1 500, 00 грн.; загальний розмір наданого Кредиту: 10 000,00 грн.; термін дії Договору: до 10.01.2022; орієнтовна загальна вартість наданого Кредиту: 24 960,00 грн.; орієнтовна реальна річна процентна ставка: 7257,47%. Пунктом 3 договору встановлено графік платежів, якого повинен дотримуватись позичальник. Останній платіж в рахунок повернення боргу позичальник мав сплатити 10.01.2022, загальний розмір платежів, які мав сплатити позичальник по кредитному договору складав 24 960,00 грн., в тому числі: проценти за користування кредитом 13 460,00 грн; кредит 10 000,00 грн; комісія за надання кредиту 1 500,00 грн. ТОВ «Бізнес Позика» виконало зобов`язання за договором № 330829-КС-001 від 26.07.2021 про надання кредиту. На підставі платіжного доручення № 30141 відправника ТОВ «Бізнес Позика» здійснило успішний переказ грошових коштів, перерахувавши 26.07.2021 на картковий рахунок [PERSON] грошові кошти в розмірі 10 000,00 грн. Відповідно до наданої інформації АТ КБ «ПРИВАТ БАНК» на ім`я [PERSON] в банку емітовано картку № [NUMBER] (IBAN [NUMBER] ). Згідно із наданою банком випискою на вказаний рахунок [PERSON] 26.07.2021 зараховано 10000 грн кредитних коштів. Згідно із наданим позивачем розрахунком за період кредитування з 26.07.2021 по 10.01.2022: видано кредиту 10 00,00 грн.; всього нараховано відсотків 15 960,19 грн.; всього нараховано комісії 1 500 грн.; всього нараховано штрафів 0,00 грн. Всього [PERSON] сплачено коштів в сумі 11 420,64 грн., з яких: за кредитом 2 469,17 грн.; по відсотках 7 451,47 грн.; по комісії 1 500,00 грн., по штрафам 0,00 грн. Станом на 30.10.2025 залишок заборгованість згідно кредитного договору становить 16 039,55 грн., що складається з: суми прострочених платежів за кредитом 7 530,83 грн.; суми прострочених платежів по відсотках 8 508,72 грн.; суми заборгованості по штрафам 0,00 грн.; суми прострочених платежів за комісією 0,00 грн. Відповідач не надав суду доказів, які спростовували б розрахунок заборгованості за вказаним договором. V. Норми права, що регулюють спірні правовідносини, та оцінка суду. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 509 ЦК України між сторонами виникло зобов`язання - правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Як вбачається з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. ст. 626, 628 ЦК України). Відповідно до норм ч. 1 ст. 638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України). Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. ст. 205, 207 ЦК України). Як вбачається із матеріалів справи, договір укладений в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19, від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19; від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19. Відповідно до п.п. 1, 6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Частиною 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» визачено, що електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис; накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Отже, підписання договору відповідачем електронним підписом, що було узгоджене сторонами, відповідає вимогам чинного законодавства України, будучі аналогом власноручного підпису. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). У разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно достатті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором (ст. 1052 ЦК України). Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Натомість, позичальник свої обов`язки за вказаним договором належним чином не виконала, не повернув отримані кошти та проценти за користування кредитом, через що виникла заборгованість за кредитом. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Слід зауважити, що відповідач відзиву на позовну заяву та контррозрахунку заборгованості не надав, доказів на спростування обставин, зазначених у позові, суду не долучив. Аналіз досліджених судом доказів, наданих позивачем, які є належними, допустимими та достатніми, свідчить про обґрунтованість та доведеність позовних вимог на предмет існування заборгованості відповідача перед позивачем та наявність підстав для задоволення позовних вимог. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань, внаслідок чого права позивача порушенні, існує заборгованість за кредитним договором, розмір якої встановлений судом, яка в частині заборгованості по тілу кредиту та заборгованості по процентах, підлягає стягненню з відповідача. Отже, позов підлягає задоволенню, і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в сумі 16 039,55 грн, яка складається із: суми прострочених платежів по тілу кредиту 7 530,83 грн; суми прострочених платежів по процентах - 8 508,72 грн. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задовольняються судом повністю, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім при пред`явленні позову судовий збір в сумі 2422,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved