Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-10 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. В обґрунтування позову зазначив, що після смерті батька [PERSON] , [INFO] відкрилася спадщина. Враховуючи, що спадкоємцями були позивач та його сестра [PERSON] , [INFO] ( [PERSON] після реєстрації шлюбу), між ними виникла домовленість про поділ спадкового майна, та 01.12.2016 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про поділ спадщини, посвідчений державним нотаріусом Кропивницької міської державної нотаріальної контори №1 Кушнір В.П. та зареєстрований у реєстрі за №2-575. В результаті укладення вказаного вище договору, позивачеві видано свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами під номером [ADDRESS] , а його сестрі - на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами під номером [ADDRESS] ; земельну ділянку, кадастровий номер 3510100000:38:327:0017, площею 0,1000 га, цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), місце розташування: [ADDRESS] ; земельну ділянку, кадастровий номер 3510100000:38:327:0018, площею 0,0307 га, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), місце розташування: [ADDRESS] . Згодом, позивач виявив, що під час укладення вказаного вище договору нотаріусом допущено помилку, та в ньому не зазначено земельної ділянки під будинком, який у спадщину отримав позивач, в той час як відомості про земельну ділянку під будинком іншого спадкоємця, у договорі були наявні. Звернувшись до нотаріуса позивачеві пояснили, що вказане можливо виправити шляхом укладення змін до означеного договору, що останній разом із сестрою мали намір здійснити, однак стан здоров`я сестри погіршився, внаслідок чого [INFO] [PERSON] померла. Позивач повторно звернувся до Кропивницької міської державної нотаріальної контори №1 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, кадастровий номер 3510100000:24:323:0047, площею 0,0596 га, за адресою: [ADDRESS] , однак постановою державного нотаріуса Куроп`ятник В.М. №2010/02-31 від 11.09.2023 позивачеві відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку у зв`язку з неможливістю внесення змін до договору про поділ спадщини через смерть іншого спадкоємця [PERSON] . У зв`язку з тим, що іншого способу реалізації права на спадкування позивач не має, а після смерті його сестри [PERSON] , єдиним її спадкоємцем, є її син, позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Ухвалою судді від 16.09.2025 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] законним представником якого є [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування залишено без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви тривалістю п`ять днів з дня отримання позивачем копії даної ухвали. Ухвалою судді від 22.09.2025 року прийнято до розгляду вказану справу, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Витребувано у Кропивницької міської державної нотаріальної контори №1 (25015, м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, буд. 1-б) належним чином завірену копію матеріалів спадкової справи № 138/2011, заведеної 07.04.2011 після смерті [PERSON] , померлого [INFO] ). 28.10.2025 до суду від Кропивницької міської державної нотаріальної контори №1 надійшла копія спадкової справи № 138/2011, заведеної 07.04.2011. 28.10.2025 до суду від законного представника відповідача [PERSON] надійшла заява про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. 11.11.2025 до суду від законного представника відповідача [PERSON] надійшла заява про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Ухвалою судді від 09.12.2025 підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду. 11.02.2026 до суду від законного представника відповідача [PERSON] надійшла заява про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. В обґрунтування своєї позиції пояснив, що за життя, його колишня дружина повідомляла його про те, що нотаріусом під час посвідчення між нею та позивачем договору про поділ спадкового майна було допущено помилку, а саме не включено до вказаного договору земельну ділянку кадастровий номер 3510100000:24:323:0047 що знаходиться під будинком позивача, та планувала усунути вказану помилку разом з [PERSON] звернувшись до нотаріуса для укладення додаткового договору, однак у зв`язку зі смертю, зробити вказане не встигла. 11.02.2026 від представника позивача надійшла до суду заява про розгляд справи без участі сторони позивача та підтримання позовних вимог в повному обсязі. Учасники справи участі у судовому засіданні не брали, а тому суд розглядає справу без їх участі з урахуванням заяв про розгляд справи без їх участі. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За таких обставин, суд вирішує справу на підставі наявних матеріалів та доказів. Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні докази, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер [PERSON] , 1953 року народження. 07.04.2011 року Кропивницькою міською державною нотаріальною конторою № 1 заведено спадкову справу № 138/2011, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Згідно матеріалів спадкової справи № 138/2011 від 07.04.2011 року, спадкоємцями майна померлого [PERSON] є син [PERSON] та [PERSON] . До спадкового майна після померлого [PERSON] належали: житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами під номером [ADDRESS] ; -житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами під номером [ADDRESS] ; -земельна ділянка, кадастровий номер 3510100000:38:327:0017, площею 0,1000 га, цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), місце розташування: [ADDRESS] ; -земельна ділянка, кадастровий номер 3510100000:38:327:0018, площею 0,0307 га, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), місце розташування: [ADDRESS] ; - земельна ділянка (кадастровий номер 3510100000:24:323:0047, площею 0,0596 га, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), місце розташування: [ADDRESS] ), що підтверджується матеріалами спадкової справи № 138/2011 від 07.04.2011 року. 01.12.2016 між [PERSON] та [PERSON] укладено договір про поділ спадщини, посвідчений державним нотаріусом Кропивницької міської державної нотаріальної контори №1 Кушнір В.П. та зареєстрований у реєстрі за №2-575. 01.12.2016 державним нотаріусом Кропивницької міської державної нотаріальної контори №1 Кушнір В.П., на підставі вказаного договору про поділ спадщини, [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами під номером [ADDRESS] . 01.12.2016 державним нотаріусом Кропивницької міської державної нотаріальної контори №1 Кушнір В.П., на підставі вказаного договору про поділ спадщини, [PERSON] видано свідоцтва про право на спадщину на: житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами під номером [ADDRESS] ; земельну ділянку, кадастровий номер 3510100000:38:327:0017, площею 0,1000 га, цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), місце розташування: [ADDRESS] ; земельну ділянку, кадастровий номер 3510100000:38:327:0018, площею 0,0307 га, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), місце розташування: [ADDRESS] . Правовий статус земельної ділянки (кадастровий номер 3510100000:24:323:0047, площею 0,0596 га, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за адресою тупик [ADDRESS] ), у вказаному вище договорі не визначено. [INFO] [PERSON] , [INFO] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 14.09.2022 року. 11.09.2023 позивач звернувся до Кропивницької міської державної нотаріальної контори №1 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, кадастровий номер 3510100000:24:323:0047, площею 0,0596 га, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), місце розташування: [ADDRESS] . Постановою державного нотаріуса Куроп`ятник В.М. №2010/02-31 від 11.09.2023 [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку кадастровий номер 3510100000:24:323:0047, площею 0,0596 га, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), місце розташування: [ADDRESS] , після смерті батька [PERSON] (копія постанови додається). Також зазначено про те, що укласти зміни до договору про поділ спадщини, посвідченого Кушнір В.П., державним нотаріусом Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 1 від 1 грудня 2016 року за реєстровим № 2-575, яким визначити, що право власності на земельну ділянку кадастровий номер 3510100000:24:323:0047, площею 0,0596 га, цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), місце розташування: [ADDRESS] переходить до спадкоємця [PERSON] , не вбачається можливим у зв?язку зі смертю другого спадкоємця - [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно зі свідоцтвом про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] від 19.02.2015 року батьками останнього є [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 21.08.2020 у справі № 761/9789/19 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Розглядаючи спір по суті, суд враховує таке. Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Приписами статті 377 ЦК України встановлено, що до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України. Істотною умовою договору, який передбачає перехід права власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, який розміщений на земельній ділянці і перебуває у власності відчужувача, є умова щодо одночасного переходу права власності на таку земельну ділянку (частку у праві спільної власності на неї) від відчужувача (попереднього власника) відповідного об`єкта до набувача такого об`єкта. Відповідно до положень статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 2 ст. 1225 ЦК України, до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд, об`єкта незавершеного будівництва, щодо якого зареєстровано право власності/спеціальне майнове право, переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Пунктом10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено судам, що положення статті 1225 ЦК України про те, що при переході до спадкоємців права власності на житловий будинок, інші будівлі та споруди, до них переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, і у розмірі, який необхідний для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом, необхідно розуміти так, що така ділянка переходить у власність або користування спадкоємців, якщо її було надано в установленому порядку, в межах, визначених при наданні, за умови, що спадкодавець не складав заповіту щодо розпорядження земельною ділянкою, належною йому на праві власності. Відповідно до ч. 1 ст. 120 Земельного кодексу України (далі ЗК України), у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення. У разі якщо відчужувачу (попередньому власнику) такого об`єкта належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку, до набувача цього об`єкта переходить право власності на таку частку. При вчиненні правочину, що передбачає перехід права власності на зазначений об`єкт, мають дотримуватися вимоги частини шістнадцятої цієї статті. Згідно з ч. 16 ст. 120 ЗК України, предметом правочину, який передбачає перехід права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду, об`єкт незавершеного будівництва або частку у праві спільної власності на такий об`єкт), який розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), що перебуває у власності відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, повинна бути також така земельна ділянка (або частка у праві спільної власності на неї). Істотною умовою договору, який передбачає такий перехід права власності, є умова щодо одночасного переходу права власності на таку земельну ділянку (частку у праві спільної власності на неї) від відчужувача до набувача такого об`єкта (частки у праві спільної власності на неї). Таким чином, нормами статей 377 ЦК України та 120 ЗК України встановлено принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будівель та споруд. Власник, визначаючи юридичну долю збудованих будівель та споруд, одночасно визначає і долю земельної ділянки, на якій вони розташовані. Тотожні висновки зроблено, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2018 у справі №910/18560/16, від 05.12.2018 у справі №713/1817/16-ц, від 03.04.2019 у справі №921/158/18 і вказано, що згідно з принципом єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди (зміст якого розкривається, зокрема, у статті 120 ЗК України та статті 377 ЦК України) особа, яка законно набула у власність будинок, споруду, має цивільний інтерес в оформленні права на земельну ділянку під такими будинком і спорудою після їх набуття. Судом встановлено, що сторони у справі підтвердили обставину помилкового не зазначення нотаріусом у договорі про поділ спадщини спірної земельної ділянки та намір [PERSON] звернутися спільно з відповідачем до нотаріуса з метою внесення змін до договору про поділ спадщини в частині визнання за позивачем спірної земельної ділянки. Частиною 1 ст. 82 ЦПК України, встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Право власності позивача на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами під номером [ADDRESS] , було правомірно набуто ним в порядку спадкування за законом та зареєстровано відповідно до свідоцтва про право на спадщину. Незважаючи на те, що у договорі про поділ спадщини від 01.12.2016 помилково не було визначено юридичний статус земельної ділянки кадастровий номер 3510100000:24:323:0047, площею 0,0596 га, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), місце розташування: [ADDRESS] , право власності на таку земельну ділянку переходить до спадкоємців житлового будинку, щодо якого зареєстровано право власності. Аналогічні висновки зробив Верховний Суд у постанові від 16.03.2020 у справі №675/2372/16-ц, вказавши, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22.09.2021 у справі №227/3750/19, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку. Враховуючи викладене, а також те, що за життя інший спадкоємець ( [PERSON] ) мала намір спільно з позивачем звернутися до Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 1 для виправлення допущеної помилки, яка полягала у незазначені у відповідному договорі про поділ спадщини спірної земельної ділянки, однак у зв`язку зі смертю реалізувати вказаний намір не встигла, суд вважає, що не зазначення сторонами в договорі про поділ спадщини земельної ділянки, яка нерозривно пов`язана з житловим будинком, право власності на який в порядку спадкування перейшло до позивача, не може звужувати його спадкових прав, а відтак, підлягає захисту в судовому порядку. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 206 ЦПК України). Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує чиї небудь права, свободи чи інтереси. Враховуючи встановлені судом обставини справи, оцінивши надані суду докази за своїм внутрішнім переконанням, приймаючи до уваги позицію відповідачів про повне визнання позовних вимог, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити. Враховуючи задоволення позову та визнання відповідачем позовних вимог до початку розгляду справи по суті, на відповідача покладається 50 % судового збору в розмірі 1 356,29 грн, відповідно до ст. 142 ЦПК України.

Outcome: approved