Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

Позивач [PERSON] через свого представника адвоката Білоус І.М. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їхнього сина в період навчання. Позивач зазначає, що вона перебула з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 04.05.2022. Від шлюбу сторони мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . Дитина досягла повноліття, однак продовжує навчатися у Державному промислово-технічному інституті ім. М. Коперника А. Карпеджані на денній формі. [PERSON] проживає з позивачкою, можливість працювати відсутня, адже він навчається за денною формою навчання, що передбачає щоденне відвідування занять, а також підготовку до іспитів. [PERSON] не має жодного джерела доходу, тому перебуває на утриманні матері. Відповідач працює та отримує заробітну плату, у зв`язку з чим має змогу утримувати спільну дитину. Враховуючи вище викладене, позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , який продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини, від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання до 06 червня 2026 року. Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 29.09.2025 позов задоволено. Вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання їхньої повнолітньої спільної дитини, яка продовжує навчання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб, починаючи стягнення з 18.06.2025, і до закінчення навчання у Державному промислово-технічному інституті ім. М. Коперника А. Карпеджнані до липня 2026 року. 28.10.2025 представник відповідача [PERSON] адвокат Бірючинський Е.О. подав заяву про перегляд вищевказаного заочного рішення. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15.01.2026 задоволено заяву про перегляд вищезазначеного заочного рішення та скасовано заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29.09.2025 і призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 04.02.2026 відповідач через свого представника адвоката Бірючинського Е.О. подав відзив на позовну заяву. Зазначає, що відповідно до судового наказу від 13.04.2022, який виданий Вінницьким міським судом Вінницької області по справі № 127/2974/22, з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] у розмірі 1/3 частини із всіх видів заробітку починаючи з 02.02.2022 року та до досягнення дітьми повноліття, що підтверджується вимогою державного виконавця від 17.01.2023 р. вих. № 5407. З огляду на вищевикладене просить відмовити позивачу [PERSON] в задоволенні позову в частині визначення розміру стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, а саме 1/4 частини від усіх видів заробітку та ухвалити рішення по справі, яким позовні вимоги задовольнити частково, визначити розмір стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання повнолітньої спільної дитини, яка продовжує навчання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частки усіх видів заробітку. Позивач правом на подання відповіді на відзив не скористалась. Сторони в судове засідання не з`явились. Представник позивача адвокат Білоус І.М. подала до суду заяву про розгляд справи у відсутність сторони позивача. Позовні вимоги просила задовольнити. Від представника відповідача адвоката Бірючинського Е.О. надійшла заява про розгляд справи у відсутність сторони відповідача. Рішення просив ухвалити з урахуванням обставин та правової позиції, які зазначені у відзиві на позовну заяву. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, що ґрунтуються на вимогах ст. 182, 199, 200 СК України. Судом встановлено, [PERSON] і [PERSON] 15.03.2003 зареєстрували шлюб в Корделівській сільській раді Калинівського району Вінницької області, про що складено актовий запис №9. У шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , і [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 04.05.2022 (справа №127/34027/21) шлюб між сторонами розірвано. Відповідно до довідки від 11.04.2025, перекладеної з італійської мови на українську та завіреної приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Гайдейчук Г.В., [PERSON] , [INFO] , навчається на денній формі та відвідує «4І Інформатика» Державного промислово-технічного інституту ім. М. Коперника А. Карпеджані. Відповідно до довідки від 24.07.2025, перекладеної з італійської мови на українську та завіреної приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Гайдейчук Г.В., [PERSON] , [INFO] , мешкає за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований та відвідує «5І Інформатика» Державного промислово-технічного інституту ім. М. Коперника А. Карпеджані в 2025/2026 н.р. Навчальний курс триватиме за планом до липня 2006 року, з подальшим складанням екзаменів для отримання атестата зрілості. Згідно вимоги виконавця №5407 від 17.01.2023 вбачається, що на виконанні Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження №69068220 від 23.05.2022 з примусового виконання судового наказу №127/2974/22 виданого 13.04.2022 Вінницьким міським судом Вінницької області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини із всіх видів заробітку (доходу) [PERSON] , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, і не більше десяти мінімумів на дитину відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, починаючи стягнення з 02.02.2022 року і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. [PERSON] , [INFO] , досягнув повноліття, є меншим 23 років, продовжує навчання, доходів не має, проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні, а тому суд дійшов висновку, що син потребує матеріальної допомоги, а відповідач має можливість надавати таку допомогу в певній мірі. Щодо розміру аліментів, то суд враховує, що згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу; при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Сімейний кодекс України виходить із принципів рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх син (дочка). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Разом з тим, судом при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу та проживання за місцем його знаходження. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 761/10510/17. Відповідно до положень ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як зазначалося вище суд дійшов висновку, що повнолітній син потребує матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчання, а батько може надавати таку допомогу в певній мірі. Визначаючись щодо розміру аліментів, суд виходить із положень Сімейного кодексу України, якими передбачено рівність прав та обов`язків батьків щодо утримання дитини, та враховує взаємний обов`язок матері й батька забезпечувати належні умови для її розвитку. Судом встановлено, що з відповідача вже стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON] , що є істотною обставиною при визначенні розміру аліментів у даній справі. Оцінюючи матеріали справи в їх сукупності, суд бере до уваги реальні та обґрунтовані потреби неповнолітньої дитини, зокрема витрати, пов`язані з навчанням (оплата навчання, витрати на проїзд до навчального закладу, харчування, придбання необхідного одягу, взуття, шкільного приладдя та інших базових речей), стан здоров`я та вік дитини, а також матеріальне становище сторін і їх можливість надавати матеріальну допомогу. З урахуванням наведеного, принципів розумності, справедливості та співмірності, а також факту звернення позивача до суду за захистом прав та інтересів повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, суд дійшов висновку, що встановлення аліментів у розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно є достатнім, обґрунтованим та таким, що забезпечить належний рівень утримання дитини з урахуванням інтересів обох сторін. Аліменти підлягають стягненню в контексті ст. 201, 191 СК України з дня пред`явлення позову, тобто у даній справі з 18.06.2025. Аліменти підлягають стягненню на період навчання. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання ( ч. 2 ст. 199 СК України). Разом з тим поновлення навчання (за умови недосягнення 23-річного віку) дозволяє звернутися з новим позовом до суду про стягнення аліментів. На підставі ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Оскільки позивач відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, а позов задоволений частково, то з відповідача на користь держави підлягає стягненню 605,60 грн судового збору. Також суд зауважує, що суд ухвалював рішення за відсутності учасників справи. Відповідно до положення ч.ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. На відповідне застосування вказаних положень також звернула увагу Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в постанові від 5 вересня 2022 року в справі №1519/2-5034/11. На підставі викладеного,

Outcome: partial