Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

31.10.2025 року до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області надійшла позовна заява [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю ''Фінансова компанія ''Еліт Фінанс'', треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Клименюк Андрій Миколайович та приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову зазначає, що вона нещодавно дізналася про наявність на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Клименюка Андрія Миколайовича виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича №138651 від 11.06.2021 року про стягнення боргу з неї в розмірі 9801 грн. 42 коп. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс». Вона отримувала колись кредити, однак всі кошти нею були оплачені - в повному обсязі. Вказана сума боргу у вищевказаному виконавчому написі не є безспірною, вона її не визнає. Відповідачем вимоги щодо заборгованості на її адресу не направлялись. Відповідно вона письмово не погоджувала наявність заборгованості в сумі 9801 грн. 42 коп. Як наслідок дана сума борту не є безспірною. Будь - яких інформацій про переуступлення права вимоги вона не отримувала, судових рішень також не було. В Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» взагалі не отримувала жодних кредитів. Зважаючи на викладене, вона змушена звернутись до суду з даною позовною заявою за захистом своїх порушений прав. На думку позивача, в даному випадку приватний нотаріус не перевірив наявність доказів належного направлення та отримання позивачем (боржником) письмової вимоги про усунення порушень та безспірності заборгованості (отримання від неї письмового погодження про наявність заборгованості в сумі: 9801 грн. 42 коп.), що призвело до порушення процедури вчинення напису, передбаченої главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Крім того, позивач фактично була позбавлена можливості заявити вимоги про застосування строків позовної давності по пені, що свідчить про спірність суми за договором, на якому було вчинено виконавчий напис. Позивач вважає, що належними доказами, які б підтверджували наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлювали розмір заборгованості позичальника, є саме первинні документи, оформлені відповідно до вимог ст. 9 Закону України від 16 липня 1999 року № 996- XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», - акт звірки розрахунків, але такі первинні документи відсутні. Зважаючи на викладене, наявність спору в даній справі, виконавчий напис є таким, що не підлягає до виконанню. Просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №138651 від 11 червня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем щодо стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», код ЄДРПОУ 40340222 коштів в сумі: 39801,42 гривень. Одночасно просила стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211,20 гривень. Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 02.12.2025 року відкрито провадження у цивільній справі. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін. Відповідач належним чином повідомлявся про судовий розгляд справи, шляхом направлення копії ухвали про відкриття провадження у справі з рекомендованим повідомленням за місцем знаходження, яка отримана представником відповідача 09.12.2025 року, що стверджується довідкою про вручення рекомендованого поштового повідомлення. 03.12.2025 року відповідач у встановлений строк подав відзив на позов, в якому повідомив, що визнає позов у частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Одночасно просив, у відповідності до вимог ч.1 ст.142 ЦПК України, повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності із ч.5, 8 ст.279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що між сторонами виник спір про можливість виконання виконавчого напису нотаріуса, вчиненого за зверненням відповідача про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором. З матеріалів справи слідує, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем 11.06.2021 року вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за №138651, про звернення стягнення з [PERSON] , [INFO] , як боржника за кредитним договором №20004004232513 від 28 жовтня 2013 року, укладеним нею з ПАТ «Дельта Банк», код ЄДРПОУ 34047020, правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору факторингу №450/К від 11 травня 2018 року є ТОВ «ФК «Сіті Фінанс», код ЄДРПОУ 39508708, правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору факторингу №1/Д від 15 жовтня 2020 року є ТОВ «Фінансова компанія управління активами», код ЄДРПОУ 35017877, правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору факторингу №18102020-ФК від 18 жовтня 2020 року є ТОВ «Фінпром Маркет», код ЄДРПОУ 43311346, правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору факторингу №250521-ФК від 25 травня 2021 року є ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», код ЄДРПОУ 40340222. Стягнення заборгованості проводиться за період з 25.05.2021 року по 03.06.2021 року у розмірі: 7798,22 гривень заборгованість за тілом кредиту; 1953,20 гривень заборгованість за відсотками та комiсiєю; 50,00гривень плата за вчинення виконавчого напасу, що становить загальну суму 9801,42 гривень. Стягнення на підставі вказаного виконавчого напису здійснюється приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Клименюком Андрієм Миколайовичем по виконавчому провадженню № 69636156 від 12.08.2022 року. Перелік документів, які були надані нотаріусу для вчинення виконавчого напису про стягнення заборгованості за вищевказаним договором, у виконавчому написі не наведено. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат», порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 вказаного Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 вказаного Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості. Верховний Суд у Постанові від 12 березня 2020 року у справі №757/24703/18-ц (провадження №61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже, не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Такий висновок зроблено з урахуванням постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 р. у справі №826/20084/14 про визнання нечинним і скасування п. 1 та п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014р., якою визнано незаконним та нечинним розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріуса на нотаріально не посвідченому кредитному договорі. Оспорюваний позивачем виконавчий напис вчинений нотаріусом 11.06.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 р. у справі №826/20084/14. Серед документів наданих Банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, відсутній. Спірний виконавчий напис також не містить посилання на нотаріальне посвідчення наданих йому кредитного договору, а також договорів відступлення права вимоги. У постанові від 13 жовтня 2021 року у справі № 554/6777/17-ц (провадження № 61-17750 св20) Верховний Суд зазначив, що чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусу бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу. Неповідомлення про вимогу повернути заборгованість є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Таке повідомлення (заява, претензія, лист-вимога тощо) передається позикодавцем позичальнику у порядку, визначеному статтею 84 Закону України «Про нотаріат». Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджує безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). В матеріалах справи відсутні докази про направлення боржнику та отримання останнім такого повідомлення. Зазначена у виконавчому написі сума заборгованості позивачем не визнається, отже не є безспірною. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, а також нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (частина друга статті 50 Закону України «Про нотаріат»). Водночас, у спорах між боржниками і стягувачами, прав та інтересів яких стосуються нотаріальні дії чи акт, зокрема про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, належним відповідачем є стягувач (кредитор) на користь якої було вчинено виконавчий напис, оскільки предметом позову є спір про право. Нотаріус можу бути залучений до розгляду таких справ в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Відповідач доводи позивача про те, що виконавчий напис вчинений з порушенням вимог Закону «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України визнав. За таких обставин, а також з урахуванням визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про правомірність вимог позивача, тому оспорений виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню. Розподіл судових витрат у справі підлягає вирішенню в порядку ст.141 ЦПК України. Так, відповідно до ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені і документально підтверджені судові витрати. Разом з тим, у відповідності до вимог ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved