Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за Кредитним договором №103657813 від 11.08.2023 року у розмірі 59150,46 грн., та судові витрати. Позов обґрунтований такими обставинами. 11.08.2023 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] уклали Кредитний договір № 103657813 на суму 12300,00 грн. Кредитний договір укладено у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора XBSN-3883. Згідно умов Кредитного договору, первісний кредитор виконав свій обов`язок та перерахував відповідачу, шляхом ініціювання через банк провайдер, грошові кошти у розмірі: - 12 300,00 грн. 11.08.2023 на банківську карту № 5168-74XX-XXXX-6767 відповідача, яку відповідач вказав у Заявці при укладенні Кредитного договору. 28.11.2018 року між первісним кредитором та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено Договір факторингу № 28/1118-01. У подальшому до Договору факторингу 1 укладалися Додаткові угоди у тому числі щодо продовження терміну дії Договору факторингу 1. 19.12.2024 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС укладено Договір факторингу № 19/1224-01. 04.06.2025 року між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» укладено Договір факторингу № 04/06/25-Ю, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором №103657813 від 11.08.2023 року. ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» не здійснювали жодних нарахувань за Кредитним договором. У період перебування права вимоги у ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» зі сторони відповідача не здійснювалося погашення заборгованості за Кредитним договором. Станом на дату подання позовної заяви на рахунки позивача не надходило жодного платежу на погашення заборгованості відповідача за Кредитним договорам. Згідно наданого розрахунку, заборгованість відповідача перед позивачем, на момент подання позовної заяви, за Кредитним договором, становить - 59 150,46 грн., яка складається з: 12 300,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 46 850,46 грн. - заборгованість по несплаченим процентам за користування кредитом; 0,00 грн. - заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи). 26.11.2025 року представником відповідача було надано відзив на позову заяву, в якому просила позов залишити без задоволення. Обґрунтовуючи свої заперечення представник відповідача зазначила, що [PERSON] є діючим військовослужбовцем, проходить військову службу за контрактом у військові частині [NUMBER] Національної гвардії України з 31.08.2023 року по теперішній час. Крім того, відповідач відповідно до довідки про безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, від 05.11.2025 №25/35/10/1-6283 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України перебуваючи в м. Слов`янськ Донецької області з 2023 по 2025 рік. Таким чином, в сулу пункту 6-2 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» та пункту 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» відповідачу як військовослужбовцю штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Вказує, що в матеріалах справи відсутні належні первинні документи, оформленні у відповідності до законодавства України, з яких можливо було б встановити реальний розмір заборгованості, а згідно наданого позивачем розрахунку неможливо зрозуміти чи правомірно розрахована заборгованість. Також, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці умови і правила розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, оскільки немає жодного тому доказу, а також немає доказів того, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Представник позивача зазначає, що відповідач не отримував жодної інформації щодо відступлення права вимоги від ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», згодом від ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ТОВ «ОНЛАЙН ФІНАНС», і на кінець, від ТОВ «ОНЛАЙН ФІНАНС» до ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ». Вважає, що такі дії порушують права відповідача по справі. Позивачем не надано жодного документу, що підтверджував би те, що новий кредитор отримав права вимоги, а попередній кредитор відступив від права вимоги. Крім того, на переконання сторони відповідача, витрати у зв`язку із отриманням професійної правничої допомоги позивечем, є завищеними та неспівмірними із складністю справи часом, витраченим адвокатом на виконання робіт та обсягом наданих адвокатом послуг у такій категорії справ, оскільки безпосередньої участі представник позивача у процесі не приймав. 01.12.2025 року представником ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» було надано відповідь на відзив в якому зазначив, що позивач не зобов`язаний направляти письмове повідомлення боржнику про зміну сторони кредитодавця. Крім того вказав, що необізнаність позичальника про зміну сторони кредитодавця не є підставою для звільнення боржника від виконання Кредитного договору перед новим кредитором. Щодо співмірності витрат на професійну правничу допомогу зазначив, що акт прийому-передачі виконаних робіт свідчить про належне виконання наданих послуг, а отже робота адвоката виконана належним чином. Крім того, 01.12.2025 року представником ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» було подану заяву про зменшення розміру позовних вимог, обґрунтовуючи тим, що відповідач є військовослужбовцем та в сулу пункту 6-2 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» та пункту 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» має встановлені законодавством пільги щодо звільнення від сплати процентів за користування кредитом, сплати штрафів/пені за несвоєчасну сплату по кредиту. Просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Кредитним договором № 103657813 від 11.08.2023 року у розмірі 14 356,56 грн., судовий збір у розмірі 2422,40 грн., витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн. Судом розглянуто справу в порядку спрощеного позовного провадження в порядку ч. 1 ст. 274 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Представник позивача про дату, місце та час судового засідання повідомлена належним чином. В позовній заяві міститься клопотання представника позивача про розгляд справи за її відсутності. Відповідач та його представник про дату, місце та час судового засідання повідомлені належним чином. В матеріалах справи міститься заява представника позивача про розгляд справи за її відсутності, в якій відзив підтримала, просила позов залишити без задоволення. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги належить задовольнити частково з наступних підстав. 11.08.2023 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] уклали Кредитний договір № 103657813 на суму 12300,00 грн. Кредитний договір укладено у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора XBSN-3883. Перед укладенням Кредитного договору відповідач з метою отримання кредиту самостійно за допомогою мережі інтернет: перейшов на офіційний сайт первісного кредитора - www.moneyveo.ua; - зареєструвався на даному сайті, створивши Особистий кабінет Позичальника; - за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи первісного кредитора заповнив та подав Заявку на отримання грошових коштів в кредит (далі - Заявка), в якій вказав свої персональні дані, а саме: прізвище, ім`я, по-батькові, паспортні дані, номер телефону, РНОКПП, адресу електронної пошти, номер банківської картки для перерахування коштів та місце реєстрації/проживання; - пройшов належну перевірку (верифікацію); - ознайомився та підтвердив згоду з офертою, індивідуальною частиною Кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику (далі - Правила), які є невід`ємною частиною Кредитного договору. Правила надання грошових коштів у кредит Первісного кредитора, перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті www.moneyveo.ua. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору; - отримав на номер телефону, вказаний у Заявці, персональний одноразовий ідентифікатор, який потім використав для підписання Кредитного договору; - надав згоду (акцепт) на пропозицію (оферту) Первісного кредитора щодо укладання Кредитного Договору (підписав Кредитний договір одноразовим ідентифікатором). Таким чином, судом встановлено, що саме відповідач ініціював укладення Кредитного договору, оформивши Заявку на сайті первісного кредитора, підписавши Кредитний договір з використанням одноразового ідентифікатора. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або з смс-повідомлення на мобільний телефон, без здійснення входу на сайт первісного кредитора за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету Кредитний договір між відповідачем та первісним кредитором не був би укладений. При укладенні Кредитного договору: - Відповідач діяв відповідно до Алгоритму (Порядку) дій споживача в інформаційно телекомунікаційній системі Первісного кредитора. Порядок дій відповідача підтверджується Довідкою щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі первісного кредитора (а.с. 57-65); - Первісний кредитор діяв відповідно до Алгоритму (Порядку) дій первісного кредитора. Первісний кредитор перед тим як погоджувати Заявку, не лише перевірив особисті дані відповідача, а й здійснив перевірку дійсності та аутентифікацію платіжної картки відповідача згідно з стандартами відповідних платіжних систем, тобто перевірив чи дійсно платіжна картка належить відповідачу. Суд звертає увагу, що вищевказаний Порядок дій споживача діє з 25.07.2023 року, тобто у період укладення між сторонами Кредитного договору № 103657813 від 11.08.2023 року. Згідно довідки щодо дій позичальника і Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» вбачається: Позичальник: [PERSON] ; Адреса проживання: [ADDRESS] ; Ідентифікаційний номер: [NUMBER] ; Паспорт [NUMBER] , виданий 5114 19961122-09312 25.01.2022; Договір №: 103657813 від 11.08.2023 22:20:19; Сума кредиту: 12 300 грн. 00 коп.; Строк кредитування: 30 (тридцять); Процентна ставка: 2,10 % в день; Електронна адреса: [INFO] ; Номер телефону: [NUMBER] ; Заявка на кредит подана: 11.08.2023 року, о 22:17; Договір відправлений позичальнику: «11» серпня 2023; одноразовий ідентифікатор XBSN-3883 (а.с. 66). Крім того відповідачем було підписано Паспорт споживчого кредиту продукту «Смарт» до Договору № 103657813 від 11.08.2023 року, в якму иістяться умови кредитування, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), розмір і порядок їх нарахування (а.с. 80-81). Згідно умов Кредитного договору, первісний кредитор виконав свій обов`язок та перерахував відповідачу, шляхом ініціювання через банк провайдер, грошові кошти у розмірі: - 12 300,00 грн. 11.08.2023 на банківську карту № [NUMBER] відповідача, яку відповідач вказав у Заявці при укладенні Кредитного договору (а.с. 67). Вказаний факт також підтверджується випискою за договором №б/н за період з 11.08.2023 по 16.08.2023, наданою АТ КБ «Приват Банк», яка є первинним банківським документом (а.с. 160). Згідно листа АТ КБ «Приват Банк», який надійшов до суду 26.01.2026 року вбачається, що платіжна картка [NUMBER] емітуваласьсаме на ім`я [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) (а.с. 159). Отже, позивачем доведено факт укладення Кредитного договору між первісним кредитором та відповідачем. Суд також звертає увагу, що відповідачем та його представником не заперечувалось отримання від первісного кредитора - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» вказаних кредитних коштів. 28.11.2018 року між первісним кредитором та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено Договір факторингу № 28/1118-01. У подальшому до Договору факторингу 1 укладалися Додаткові угоди у тому числі щодо продовження терміну дії Договору факторингу 1. Первісний кредитор та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» на виконання Договору факторингу 1 підписали Реєстр прав вимоги № 254 від 17.10.2023 року, за яким від первісного кредитора до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі зазначеному у Реєстрі прав вимоги. В матеріалах справи наявні Витяг з Реєстру прав вимог, що містить дані відповідача та Акт звірки взаємних розрахунків та протокол узгодження предмету факторингової операції та обсягу переданих прав вимоги. 19.12.2024 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 19/1224-01. ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» на виконання Договору факторингу № 19/1224-01 підписали Реєстр прав вимоги № 1 від 19.12.2024 року, за яким від ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором у розмірі зазначеному у Реєстрі прав вимоги. В матеріалах справи наявні Витяг з Реєстру прав вимог, що містить дані відповідача та платіжна інструкція. 04.06.2025 року між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» укладено Договір факторингу № 04/06/25-Ю, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором №103657813 від 11.08.2023 року. Відповідно до Реєстру Боржників № б/н від 04.06.2025 року за Договором факторингу № 04/06/25-Ю від ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» до ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 59 150,46 грн. В матеріалах справи наявні Витяг з Реєстру Боржників, що містить дані відповідача та платіжна інструкція. У відповідності до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Таким чином, ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» наділено правом грошової вимоги до відповідача. Суд не приймає доводи сторони відповідача щодо необізнаності позичальника про зміну сторони кредитодавця, оскільки позивач не зобов`язаний направляти письмове повідомлення боржнику про зміну сторони кредитодавця. Доводи про відсутність доказів на підтвердження отримання ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ»права вимоги до відповідача за Кредитним договором №103657813 від 11.08.2023 року спростовуються наявними матеріалами справи. Згідно статті 1054 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), за кредитним договором банк або інша фінансова установа (Кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором (Стаття 1049 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних праві обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. У відповідності до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Судом встановлено, що всупереч умов Кредитного договору відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, внаслідок чого виникла заборгованість. Згідно наданого позивачем розрахунку вбачається, що на момент подання позовної заяви, за Кредитним договором заборгованість відповідача становить - 59 150,46 грн., яка складається з: 12 300,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 46 850,46 грн. - заборгованість по несплаченим процентам за користування кредитом; 0,00 грн. - заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи). Разом із цим, в ході розгляду справи позивачем зменшено розмір позовних вимог, оскільки відповідач є військовослужбовцем та в сулу пункту 6-2 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» та пункту 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» має встановлені законодавством пільги щодо звільнення від сплати процентів за користування кредитом, сплати штрафів/пені за несвоєчасну сплату по кредиту. Пунктом 6-2 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» врегульовано питання простроченої заборгованості на період дії воєнного стану в Україні. Так, на період дії воєнного стану та упродовж трьох місяців після його припинення або скасування банки, небанківські фінансові установи та колекторські компанії під час врегулювання простроченої заборгованості зобов`язані дотримуватися додаткових вимог щодо етичної поведінки, зокрема не взаємодіяти за власною ініціативою зі споживачем, що належить до захищеної категорії, та з його близькими особами. До того ж, п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в АТО, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах АТО у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією РФ проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля. Так, зменшивши розмір позовних вимог, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за Кредитним договором № 103657813 від 11.08.2023 року у розмірі 14356,56 грн. Однак суд не може погодись із вказаною сумою, оскільки згідно наданим позивачем розрахунком, заборгованість по тілу кредиту становить 12300,00 грн. При цьому, вимоги про стягнення заборгованості у розмірі 14356,56 грн. стороною позивача не обґрунтовано взагалі. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме в частині стягнення з відповідача фактично отриманої суми кредитних коштів, а саме заборгованості за тілом кредиту в розмірі 12300,00 грн. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Матеріалами справи підтверджується, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 гривень. Відповідно до п. 1, ч. 1 ст. 176 ЦПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку. Ціна позову по даній справі становить 14356,56 грн., який задоволено на 86%, тобто з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 2082,92 гривень (86% задоволених позовних вимог). До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Згідно положень ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. 05.06.2025 року між ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» та АО «Тараненко та партнери» було укладено Договір про надання правничої допомоги № 05/06/25-01 (а.с. 69). Витрати понесені позивачем за наданням правничої допомоги згідно Договору № 05/06/25-01 від 05.06.2025 року, Додаткової угоди до нього №25770841252 від 05.06.2025 року (а.с 68), Протоколу погодження вартості послуг до Договору № 05/06/25-01 від 05.06.2025 року (а.с. 70), Акту прийому-передачі наданих послуг (даний акт є невід`ємною частиною до Договору про надання правничої допомоги № 05/06/25-01 від 05.06.2025 року) складають 7000,00 гривень. Разом із цим, стороною відповідача було заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу, посилаючись на їх не співмірність зі складністю справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269). Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу (висновок Об`єднаної палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду, висловлений у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі 922/445/19). За таких обставин, враховуючи наявність заперечень сторони відповідача щодо стягнення витрат на правову допомогу, суд оцінює витрати позивача з урахуванням всіх аспектів і складності цієї справи, а також час, який витратив адвокат на формування правової позиції та складання процесуальних документів (позовна заява, заява про зменшення розміру позовних вимог, адвокатський запит), бере до уваги факт розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а також типовість вказаної справи для позивача та його представника. Так, враховуючи складність справи та обсягу наданих послуг і виконаних робіт, суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн. не є обґрунтованими та пропорційними до предмета спору з урахуванням значення справи для сторін, а також того, що вказана справа не вимагає значного часу для підготовки позовної заяви та визначення правової позиції у справі. Тому суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн., що, на переконання суду буде обґрунтованим, та в повній мірі відповідатиме складності справи. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Outcome: partial