Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-10 00:00:00

У жовтні 2025 року до Хаджибейського районного суду м. Одеси через систему «Електронний Суд» звернувся представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» з позовною заявою до [PERSON] , в якій просили стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за кредитним договором № 00-9780736 від 19.05.2024 р. в розмірі 14 185,20 грн., а також судові витрати. Позовна заява обґрунтована тим, що 19.05.2024 р. між ТОВ «Макс Кредит» та [PERSON] шляхом підписання електронним підписом (вчиненим одноразовим ідентифікатором), був укладений кредитний договір № 00-9780736 за умовами якого кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 6 600,00 грн. на умовах строковості, зворотності та платності. На виконання умов договору 19.05.2024 р. ТОВ «МАКС Кредит» перерахувало грошові кошти в сумі 6 600,00 грн. на рахунок відповідача (банківську картку) № 4441-11XX-XXXX-9780. Всупереч умовам Договору № 00-9780736 від 19.05.2024 р. відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, внаслідок чого на момент подання позову виникла заборгованість у розмірі 14 185,20 грн, яка складається з 6 600,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 7 585,20 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, 0,00 заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи) 25.11.2024 ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «ФК Онлайн Фінанс» уклали Договір факторингу № 25112024-МК/Онлайн. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № б/н від 25.11.2024 до Договору факторингу № 25112024-МК/Онлайн від 25.11.2024 за яким ТОВ «Макс Кредит» до ТОВ «ФК «ЕЙС»» перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 14 185,20 грн. Таким чином, позивач ТОВ «ФК«ЕЙС» наділено правом грошової вимоги до відповідача на загальну суму 14 185,20 грн. Ухвалою Хаджибейського районного суду м. Одеси від 27.11.2025 року відкрито провадження у цивільній справі у порядку спрощеного позовного провадження, справу призначено до розгляду у судовому засіданні з викликом сторін, відповідачу запропоновано подати відзив на позов. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи без участі представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи та відзив на позовну заяву не подавав. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів, ухваливши заочне рішення. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.05.2024 року між ТОВ «Макс Кредит» та [PERSON] шляхом підписання електронним підписом (вчиненим одноразовим ідентифікатором), був укладений кредитний договір № 00-9780736 за умовами якого кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 6 600,00 грн. на умовах строковості, зворотності та платності. Відповідно до п. 1.2 Договору Сума ліміту кредитної лінії (Сума кредиту) складає: 6000 (шість тисяч) гривень. Згідно до п. 1.3. Кредит надається строком на 360 днів. Відповідно до Договору тип процентної ставки фіксована. На виконання умов договору 19.05.2024 р. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти в сумі 6 600,00 грн. на рахунок відповідача (банківську картку) № [NUMBER] . Згідно до п. 1.6 Договору Кредитодавець одноразово нараховує Комісію за надання кредиту у розмірі 10,00% від суми Кредиту, що складає: 600.00 (шістсот гривень нуль копійок) грн. Отже, первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі. Однак, відповідач передбачені кредитним договором зобов`язання щодо своєчасності погашення кредиту та сплати нарахованих відсотків за користування кредитом належним чином не виконав, внаслідок чого у відповідача перед банком виникла заборгованість, у розмірі 14 185,20 грн, яка складається з 6 600,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 7 585,20 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, 0,00 заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи). 25.11.2024 ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «ФК Онлайн Фінанс» уклали Договір факторингу № 25112024-МК/Онлайн. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № б/н від 25.11.2024 до Договору факторингу № 25112024-МК/Онлайн від 25.11.2024 за яким ТОВ «Макс Кредит» до ТОВ «ФК«ЕЙС»» перейшло право вимоги до Відповідачки на загальну суму 14 185,20 грн. Відповідно до Акту прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № б/н від 25.11.2024 від ТОВ «Макс Кредит» до ТОВ «ФК«ЕЙС»» перейшло право вимоги до Відповідачки на загальну суму 14 185,20 грн. Таким чином, ТОВ «ФК«ЕЙС»» наділено правом грошової вимоги до відповідачки на загальну суму 14 185,20 грн. Таким чином дані спірні правовідносини виникли з кредитного договору і позивач доводить в суді, що має місце неналежне виконання зобов`язань боржником. Дані спірні правовідносини регулюються наступними нормами права. За своєю правовою природою договір є правочином. Водночас, договір є й основною підставою виникнення цивільних прав та обов`язків (ст. 11 ЦК України). Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. За нормою ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Згідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України). Статтею 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник зобов`язаний вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до частини 1статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно положень статті 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор-прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Відповідно до частини 1статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до положень частини 1статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно положень статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до положень статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 1 статті 1050 ЦК України, визначено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625цього Кодексу. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання відповідно до ст. 611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Згідно з вимогами ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис»за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Суд, дослідивши надані по справі докази, давши оцінку обґрунтованості заявлених позовних вимог, прийшов до висновку про задоволення позову виходячи з наступного. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Судом встановлено, що первісним кредитором ТОВ «Макс Кредит» правонаступником якого є ТОВ «ФК«ЕЙС» виконало свої зобов`язання за Кредитним договором № 00-9780736 від 19.05.2024 року та надало відповідачу кредит в розмірі 6 600,00 гривень. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» підлягають задоволенню в повному обсязі та підлягає стягненню з відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» заборгованість за Договором на загальну суму 14 185,20 грн. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За частиною першою статті 141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з [PERSON] підлягає стягненню на користь ТОВ «ФК «Ейс»» сплачений за подання позову судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Відповідно до частини 3 статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивач надав суду - договір про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025 р.; додаткова угода № 25770809356 від 11.09.25 до договору про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025 р.; акт прийому-передачі від 01.10.2025 року до договору про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025 р. на загальну суму 7000,00 грн. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7 000 грн. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст. ст. 16, 512, 526, 530, 543, 549-552, 610, 1054, 1050 Цивільного кодексу України, та

Outcome: approved