Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , на завершення приватизації земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованої в [ADDRESS] , загальною площею 0,2500 га, кадастровий номер 2620886001:01:002:0185, шляхом здійснення всіх дій пов`язаних з приватизацією такої земельної ділянки, в тому числі право на державну реєстрацію права власності на вказану земельну ділянку та одержання документів, що посвідчують право власності. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер [PERSON] , внаслідок чого відкрилася спадщина на належне йому нерухоме майно, зокрема на земельну ділянку площею 0,2500га. Вона прийняла спадщину за заповітом та звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак у їх видачі їй нотаріусом було відмовлено, внаслідок відсутності правовстановлюючих документів на нерухоме майно. В той же час переконана, що таке майно перебувало у власності спадкодавця на час його смерті, однак за життя спадкодавець не встиг оформити у встановленому законом порядку право власності на спадкове майно. Зокрема, за життя спадкодавець розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, розробив проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, якій присвоєно кадастровий номер, однак не встиг зареєструвати право власності на вказану земельну ділянку. А тому, просить позов задовольнити шляхом визнання права на завершення приватизації земельної ділянки. Ухвалою судді Верховинського районного суду від 05.11.2025 відкрито провадження в справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження зі стадії підготовчого засідання, витребувано докази, а саме спадкову справу. На виконання вимог ухвали суду, 28.11.2025 приватним нотаріусом Верховинського районного нотаріального округу Івано-Франківської області надано суду копію спадкової справи, що заведена після померлого [PERSON] . За результатами підготовчого засідання, ухвалою суду від 12.01.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Позивач в судове засідання не з`явилася, її представник, адвокат Юрчук С.В. через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без участі сторони відповідача, позовні вимоги підтримала з підстав наведених в позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідач явку представника в судове засідання не забезпечив, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив. Попередньо, 01.12.2025 ним було подано заяву, в якій відповідач визнав позовні вимоги та не заперечив проти задоволення позову. А тому, оскільки у відповідності до положень ст.223 ЦПК України у суду відсутні перешкоди для розгляду справи у відсутності учасників справи, суд прийшов до переконання про можливість завершення розгляду справи та ухвалення судового рішення за правилами ч.4 ст.268 ЦПК України. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, суд ухвалює судове рішення про наступне. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла до інших осіб-спадкоємців. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1,3 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За змістом статті 1296 ЦК України оформлення спадщини здійснюється шляхом видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину. Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 21.09.2023, виданим Верховинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Верховинському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції підтверджено, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] (а.с.14). Згідно заповіту від 24.06.2010, який посвідчений секретарем Перехреснянської сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області та зареєстрований в реєстрі за №12, [PERSON] за життя розпорядився своїм майном, та на випадок своєї смерті все належне йому майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, в т.ч. грошовий вклад, що знаходиться в ВАТ Державному ощадному банку №6377, і взагалі, все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право, заповів [PERSON] , [INFO] (а.с.12). Таким чином, право на спадкування після смерті [PERSON] , у позивача [PERSON] виникло за заповітом. Як вбачається з наданої приватним нотаріусом Верховинського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Мартищук О.Я. інформації, після смерті [PERSON] заведено спадкову справу №200/2023. Спадкоємець за заповітом після смерті [PERSON] , [PERSON] , 05.08.2024 звернулися до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Верховинського районного нотаріального округу від 05.08.2024, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, зокрема на: земельну ділянку, площею 0,25 га для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку із відсутністю документів, що підтверджують право власності спадкодавця на земельну ділянку. А тому, з метою оформлення права власності на спадкове майно, вона звернулася до суду з позовом про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки. Так, відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно з ч.1ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Згідно п. г ст.81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Судом вже встановлено, що приватним нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадкове майно за заповітом, зокрема на земельну ділянку, площею 0,25га у зв`язку із відсутністю документів, що підтверджують право власності спадкодавця на земельну ділянку. Позивач, позовну вимогу про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки обґрунтовує тим, що спадкодавець [PERSON] розпочав процедуру приватизації та здійснив розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що являється предметом спору, однак процедуру приватизації не завершив оскільки помер. Так, судом встановлено, що рішенням 12 сесії 8 скликання Верховинської селищної ради Верховинського району Івано-Франківської області від 06.10.2021 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. [PERSON] , жителю с.Перехресне, Верховинського району Івано-Франківської області за рахунок земель комунальної власності Верховинської селищної ради з метою передачі її в приватну власність площею 0,25 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а.с.25). На підставі рішення 12 сесії 8 скликання Верховинської селищної ради Верховинського району Івано-Франківської області від 06.10.2021, спадкодавцем [PERSON] за життя виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, та проведено державну реєстрацію земельної ділянки у Державному земельному кадастрі з привласненням їй кадастрового номеру, що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Зокрема, земельній ділянці, площею 0,25га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: с.Перехресне, прис. Перехресне-2, присвоєно кадастровий номер 2620886001:01:002:0185 (а.с.22). Судом вже встановлено, що [PERSON] помер [INFO] . З листа Верховинської селищної ради від 22.10.2025 №Б-1372 (а.с.20) вбачається, що позивач зверталася до Верховинської селищної ради із заявою про передачу спірної земельної ділянки у порядку ст.121 ЗК України і їй роз`яснено, що згідно ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану» відповідно до розділу Х п.5 «Перехідні положення» ЗК України безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розробку документації із землеустрою із метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації із землеустрою із метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації під час дії воєнного стану в Україні, забороняється. Частиною другою статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п.1 ч. 3 ст.152 ЗК України. Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013, № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст.125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Не підлягають задоволенню позовні вимоги спадкоємців про визнання права власності на земельну ділянку, щодо якої спадкодавцем розпочато, але не завершено процедуру приватизації. Так, згідно ст.81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Згідно п. в ч.3 ст.116 ЗК України, безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Відповідно до ст.118 ЗК України, процедура приватизації розпочинається після надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки органом державної влади або місцевого самоврядування, який надає відповідні дозволи. Відповідно до ч.1 ст.125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (ч. 1 ст. 126 ЗК України). Відповідно до ч.3 ст.24 Закону України «Про державний земельний кадастр» державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за заявою особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи. Згідно ч.1 ст.5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки. Оскільки спадкодавцю [PERSON] рішенням Верховинської сільської ради від 06.10.2021 було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою на земельну ділянку, площею 0,2500 га, на яку ним виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та присвоєно кадастровий номер, однак за життя він не встиг завершити процедуру приватизації та зареєструвати право власності на вказану земельну ділянку в порядку передбаченому ст.125 ЗК України, позивач в іншому встановленому законом порядку на даний час, не може завершити приватизацію земельної ділянки та оформити право власності на спадкове майно, а тому вона прийнявши спадщину після смерті спадкодавця, набула право на спадкування усіх прав та обов`язків, що належали останньому, включно із правом на завершення приватизації земельної ділянки, яку спадкодавець не завершив у зв`язку із смертю, шляхом реєстрації права власності на земельну ділянку відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». При цьому, з врахуванням того, що право власності на земельну ділянку в спадкодавця ще не виникло і вищезазначене унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину, а тому звернення до суду з позовом про визнання права на завершення приватизації шляхом здійснення всіх дій пов`язаних з приватизацією земельної ділянки є належним способом захисту. А тому, позовні вимоги про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки шляхом здійснення всіх дій пов`язаних з приватизацією земельної ділянки є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved