Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" звернулося до Царичанського районного суду Дніпропетровської області із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначили, що 13.08.2024р. між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та відповідачем укладено договір позики №2396928, у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електронну комерцію». 14.06.2021 р. між ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" та ТОВ "Фінансова компанія "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до якого первісний кредитор ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" передав ТОВ "Фінансова компанія "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" за плату належні йому права вимоги до боржників. Згідно реєстру боржників №39 від 23.12.2024 р. до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 р., позивач ТОВ "Фінансова компанія "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 18 382,50 грн., з яких: 5 700,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 16,53 грн. - сума заборгованості за відсотками, 11 400,00 грн. - сума заборгованості за пенею та 1 265,97 грн. - комісія за надання позики. Однак, всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунок позивача ТОВ "Фінансова компанія "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ", ні на рахунок попереднього кредитора. 25.08.2024р. між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та відповідачем укладено договір позики №73518754, у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електронну комерцію». 14.06.2021 р. між ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" та ТОВ "Фінансова компанія "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до якого первісний кредитор ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" передав ТОВ "Фінансова компанія "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" за плату належні йому права вимоги до боржників. Згідно реєстру боржників №44 від 21.02.2025р. до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 р., позивач ТОВ "Фінансова компанія "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 8 620,00 грн., з яких: 2 500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 750,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, 4 995,00 грн. - сума заборгованості за пенею та 375,00 грн. - комісія за надання позики. Однак, всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунок позивача ТОВ "Фінансова компанія "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ", ні на рахунок попереднього кредитора. У зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість за договором позики № 2396928 від 13.08.2024 р. у розмірі 18 382,50 грн., з яких: 5 700,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 16,53 грн. - сума заборгованості за відсотками, 11 400,00 грн. - сума заборгованості за пенею та 1 265,97 грн. - комісія за надання позики; заборгованість за договором позики № 73518754 від 25.08.2024 р. в розмірі 8 620,00 грн., з яких: 2 500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 750,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, 4 995,00 грн. - сума заборгованості за пенею та 375,00 грн. - комісія за надання позики, а всього 27 002,50 грн. та судові витрати. Ухвалою судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2025 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами було залишено без руху та позивачу було надано строк для усунення недоліків позовної заяви (а.с.69). У встановлений судом строк позивач усунув зазначені в ухвалі недоліки. Ухвалою судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 01.12.2025 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін та призначено справу до розгляду по суті. З клопотанням представника позивача витребувано від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» інформацію щодо наявності у [PERSON] (ідентифікаційний номер: [NUMBER] ) карткових рахунків відкритих у банку станом 13.08.2024; інформацію щодо належності [PERSON] (ідентифікаційний номер: [NUMBER] ) карткового рахунку [NUMBER] ; виписку по рахунку за номером картки [NUMBER] , що належить [PERSON] (ідентифікаційний номер: [NUMBER] ); інформацію про надходження 13.08.2024 року грошових коштів в сумі 5 700,00 грн. та 25.08.2024 року грошових коштів в сумі 2 500,00 грн. на картковий рахунок [NUMBER] , що належить [PERSON] (ідентифікаційний номер: [NUMBER] ) (а.с.83-84). З метою належного повідомлення відповідачу [PERSON] було направлено з рекомендованим повідомленням за зареєстрованим місцем проживання копію зазначеної ухвали та позовну заяву з додатками, судові повістки про виклик до суду, які були повернуті до суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с.86-90, 101-102, 104-105). Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов не скористався. Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" Какун А.С., яка діє на підставі довіреності, у судове засідання не з`явилася, у позовній заяві зазначила, що не заперечує проти розгляду справи за її відсутності, проти постановлення заочного рішення не заперечує (а.с.2-6). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи в суді (а.с.86-90, 101-102, 104-105), причини неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи чи розгляд справи у його відсутність, будь-яких інших клопотань до суду не надіслав. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 09 лютого 2026 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, повно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, оцінивши надані сторонами докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 13.08.2024р. між ТОВ «Фінансова компанія» «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та відповідачем укладено договір позики №2396928 (а.с.7-11). Згідно вказаного договору, позикодавець надав позичальнику грошові кошти у розмірі 5 700,00 грн. на 30 днів із процентною ставкою 0,75 % на добу. Пунктом 21 договору передбачено, що він укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України "Про електронну комерцію". Договір підписано [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором "653038". Надання грошових коштів у розмірі 5 700,00 гривень відповідачу підтверджується випискою АТ КБ "Приватбанк" за картковим рахунком [PERSON] , відповідно до якої на ім`я [PERSON] в банку емітовано картку № [NUMBER] та на зазначену картку 25.08.2024 року було зараховано платіж в сумі 5 700,00 грн. (а.с.92-93, 96-97). 14.06.2021 р. між ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» та ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до якого первісний кредитор ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" передав ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» за плату належні йому права вимоги до боржників (а.с. 12-14). Відповідно до п. 1.2 договору факторингу перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру божників згідно Додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами на скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру божників підтверджує факт переходу від ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Згідно Додаткової угоди №2 від 28.07.2021 р. до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 р. сторони внесли зміни до п.1.3 Договору та виклали його в наступній редакції: "1.3 Клієнт зобов`язується протягом 10 робочих днів з дати відступлення права вимоги за Договором позики Фактору, повідомити боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних фактору, надати інформацію передбачену чинним законодавством про Фактора, у спосіб, передбачений договором про споживчий кредит та вимогами чинного законодавства" (а.с.15). Згідно Додаткової угоди №7 від 13.06.2022р. до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 р. сторони внесли зміни до п.9.1 Договору та виклали його в наступній редакції: "9.1 Даний Договір вважається укладеним та набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення його печатками Сторін. Договір дійсний протягом 12 місяців з дня набрання чинності, але в будь-якому випадку до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим договором. У випадку, якщо жодна із Сторін не направить письмове повідомлення про розірвання договору за один місяць до строку закінчення дії договору, даний Договір автоматично пролонговується на кожний наступний рік" (а.с.16). Додатковою угодою №45 від 23.12.2024 р. до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 р. відступлено права вимоги згідно реєстру боржників №39 та №40 від 23.12.2024 р. Дана додаткова угода набирає чинності з дати її підписання уповноваженими представниками сторін та є невід`ємною частиною договору, положення даної додаткової угоди діють виключно щодо реєстру боржників №39 та №40 від 23.12.2024 р. (а.с.17). Згідно Акту прийому-передачі Реєстру божників №39 від 23 грудня 2024 року за договором факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 р. клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників №39 в повному об`ємі (а.с. 18). Згідно Витягу з реєстру боржників № 40 від 23.12.2024 р. до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 р., позивач ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набув права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 18 382,50 грн. за кредитним договором № 2396928, яка складається: 5 700,00грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 16,53 грн. - сума заборгованості за відсотками, 11 400,00 грн. - сума заборгованості за пенею та 1 265,97 грн. - комісія за надання позики (а.с.20). З розрахунку заборгованості за вищевказаним договором, наданого позивачем, вбачається, що відповідач станом на 31.05.2025 р. має заборгованість за кредитним договором № 2396928 від 13.08.2024 р. у сумі 18 382,50 грн., яка складається: 5 700,00грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 16,53 грн. - сума заборгованості за відсотками, 11 400,00 грн. - сума заборгованості за пенею та 1 265,97 грн. - комісія за надання позики (а.с. 21). Отже, первісний кредитор виконав зобов`язання за договором, надавши відповідачу кредитні кошти. Відповідач, взяті на себе зобов`язання не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість. 25.08.2024р. між ТОВ «Фінансова компанія» «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та відповідачем укладено договір позики №73518754 (а.с.22-26). Згідно вказаного договору, позикодавець надав позичальнику грошові кошти у розмірі 2 500,00 грн. на 30 днів із процентною ставкою 0,75 % на добу. Пунктом 21 договору передбачено, що він укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України "Про електронну комерцію". Договір підписано [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором "88352". Надання грошових коштів у розмірі 2 500,00 гривень відповідачу підтверджується випискою АТ КБ "Приватбанк" за картковим рахунком [PERSON] , відповідно до якої на ім`я [PERSON] в банку емітовано картку № [NUMBER] та на зазначену картку 25.08.2024 року було зараховано платіж в сумі 2 500,00 грн. (а.с.93-94, 97-98). 14.06.2021 р. між ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» та ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до якого первісний кредитор ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" передав ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» за плату належні йому права вимоги до боржників (а.с. 12-14). Відповідно до п. 1.2 договору факторингу перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру божників згідно Додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами на скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру божників підтверджує факт переходу від ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Згідно Додаткової угоди №2 від 28.07.2021 р. до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 р. сторони внесли зміни до п.1.3 Договору та виклали його в наступній редакції: "1.3 Клієнт зобов`язується протягом 10 робочих днів з дати відступлення права вимоги за Договором позики Фактору, повідомити боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних фактору, надати інформацію передбачену чинним законодавством про Фактора, у спосіб, передбачений договором про споживчий кредит та вимогами чинного законодавства" (а.с.15). Згідно Додаткової угоди №7 від 13.06.2022р. до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 р. сторони внесли зміни до п.9.1 Договору та виклали його в наступній редакції: "9.1 Даний Договір вважається укладеним та набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення його печатками Сторін. Договір дійсний протягом 12 місяців з дня набрання чинності, але в будь-якому випадку до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим договором. У випадку, якщо жодна із Сторін не направить письмове повідомлення про розірвання договору за один місяць до строку закінчення дії договору, даний Договір автоматично пролонговується на кожний наступний рік" (а.с.16). Додатковою угодою №48 від 21.02.2025 р. до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 р. відступлено права вимоги згідно реєстру боржників №43 та №44 від 21.02.2025 р. Дана додаткова угода набирає чинності з дати її підписання уповноваженими представниками сторін та є невід`ємною частиною договору, положення даної додаткової угоди діють виключно щодо реєстру боржників №43 та №44 від 21.02.2025 р. (а.с.29). Згідно Акту прийому-передачі Реєстру божників №44 від 21 лютого 2025 року за договором факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 р. клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників №44 в повному об`ємі (а.с. 30). Згідно Витягу з реєстру боржників № 44 від 21.02.2025 р. до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 р., позивач ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набув права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 8 620,00 грн. за кредитним договором № 73518754, яка складається: 2 500,00грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 750,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, 4 995,00 грн. - сума заборгованості за пенею та 375,00 грн. - комісія за надання позики (а.с.32). З розрахунку заборгованості за вищевказаним договором, наданого позивачем, вбачається, що відповідач станом на 21.0522025 р. має заборгованість за кредитним договором № 73518754 від 25.08.2024 р. у сумі 8 620,00 грн., яка складається: 2 500,00грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 750,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, 4 995,00 грн. - сума заборгованості за пенею та 375,00 грн. - комісія за надання позики (а.с. 33-34). Отже, первісний кредитор виконав зобов`язання за договором, надавши відповідачу кредитні кошти. Відповідач, взяті на себе зобов`язання не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За положеннями ч. 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно із ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Крім того, суд зазначає, що за п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно із ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. На підставі абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Таким чином, кредитні договори № 2396928 від 13.08.2024 р. та № 73518754 від 25.08.2024 р. були підписані відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, чим підтверджено укладення між сторонами такого договору, оскільки без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт позивача за допомогою логіну та пароля договір між сторонами не був би укладений, тому сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочинів. Отже, існують підстави вважати, що сторонами належно обумовлено умови користування позиченими коштами та позичальнику належним чином повідомлено про умови позики. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до приписів ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до приписів ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У зв`язку із тим, що отримання у кредит грошових коштів відповідачем підтверджено належними доказами по справі, і у такого учасника справи в силу укладених договорів виникло зобов`язання повернути такі кошти у розмірах та у строки, зазначені у кредитних договорах, та сплачувати відсотки за користування кредитом, а у випадку порушення договірних зобов`язань в частині своєчасного повернення кредитних коштів також сплачувати відповідні штрафні санкції, які прямо передбачені наявними умовами договорів. Враховуючи надані позивачем розрахунки заборгованості, суд доходить висновку, що позовні вимоги за кредитними договорами №2396928 від 13.08.2024 р. в частині стягнення тіла кредиту 5 700,00 грн., відсотків 16,53 грн., комісії за надання кредиту 1 265,97 грн.; №73518754 від 25.08.2024 р. в частині стягнення тіла кредиту 2 500,00 грн., відсотків 750,00 грн., комісії за надання кредиту 375,00 грн., в загальній сумі 10 607,50 грн. підлягають задоволенню. У свою чергу, відповідач будь-яких доказів на спростовування розрахунку заборгованості здійсненого позивачем, суду не надав. Щодо вимоги про стягнення пені, суд зазначає таке. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). За ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. За допомогою неустойки (штрафу, пені) допускається забезпечувати виконання значної кількості зобов`язань. Зокрема, неустойка може забезпечувати виконання: договірних зобов`язань, що традиційно для цивільного обороту, оскільки в більшості випадків, саме в договорі його сторони встановлюють неустойку (штраф або пеню). Причому, це може відбуватися як під час укладення договору для забезпечення виконання зобов`язання, так і після, але до виконання тих зобов`язань, які виникли на його підставі. Відповідно до п.18 кредитного договору № 2396928 від 13.08.2024 р. за користування позикою понад встановлений строк позикодавець має право у випадку невиконання позичальником умов договору нараховувати пеню визначену п.2 Договору (а.с.7-10). Згідно п.18 кредитного договору № 73518754 від 25.08.2024 р. за користування позикою понад встановлений строк позикодавець має право у випадку невиконання позичальником умов договору нараховувати пеню визначену п.2 Договору (а.с.22-25). Звертаючись до суду із позовом, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» просило стягнути із відповідача за кредитним договором № 2396928 від 13.08.2024 р., зокрема і пеню, в розмірі 11 400,00 грн., за кредитним договором № 73518754 від 25.08.2024 р. також заборгованість за пенею у розмірі 4 995,00 грн. Разом з тим, відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). У постанові Верховного Суду від 06 вересня 2023 року у справі №910/8349/22 суд зазначив щодо застосування пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України до зобов`язань, які виникли на підставі окремих договорів. Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: 1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; 2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; 3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 31.01.2024 у справі №183/7850/22. Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України з 24 лютого 2022 року строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час. Тому позовні вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення пені за кредитним договором № 2396928 від 13.08.2024 р. в розмірі 11 400,00 грн., та стягнення пені за кредитним договором № 73518754 від 25.08.2024 р. у розмірі 4 995,00 грн. задоволенню не підлягають. Що стосується укладених договорів факторингу, суд зазначає наступне. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові (ч. 1ст. 1084 ЦК України). Разом із тим щодо суб`єктного складу таких правовідносин ч. 3ст.1079ЦКУкраїни визначає, що фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Закон України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» встановлює загальні правові засади у сфері надання фінансових послуг, здійснення регулятивних та наглядових функцій за діяльністю з надання фінансових послуг. Зокрема, у п.1 ч.1 ст.1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» визначено, що фінансова установа - юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг. Згідно з п.5 ч.1 ст.1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» фінансова послуга - це операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів. За п.11 ч.1 ст.4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» факторинг є фінансовою послугою. У ч.1 ст.7 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» зазначено, що юридична особа, яка має намір надавати фінансові послуги, зобов`язана звернутися до відповідного органу державного регулювання ринків фінансових послуг протягом тридцяти календарних днів з дати державної реєстрації для включення її до державного реєстру фінансових установ. Таким чином, фактор для надання фінансової послуги повинен бути включеним до державного реєстру фінансових установ. Навіть при умові, що відповідач з будь-яких підстав не отримав вищезазначені повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки первісних кредиторів, які вказані в кредитних договорах № 2396928 від 13.08.2024 р. та № 73518754 від 25.08.2024 р. і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України. Відповідно до правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 25 вересня 2015 року по справі № 6-979цс15, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Свідоцтво про реєстрацію фінансової установи (а.с.42) підтверджує, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» за своїм правовим статусом відноситься до юридичних осіб, що мають статус фінансових установ, які відповідно до Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» мають право здійснювати діяльність з надання фінансових послуг на території України. Таким чином, права вимоги за кредитними договорами № 2396928 від 13.08.2024 р. та № 73518754 від 25.08.2024 р. перейшло до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Всупереч умовам кредитних договорів № 2396928 від 13.08.2024 р. та № 73518754 від 25.08.2024 р. відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попередніх кредиторів. Таким чином, за вищевказаних обставин та вимог матеріального закону суд доходить висновку, що між сторонами по справі укладено кредитні договори № 2396928 від 13.08.2024 р. та № 73518754 від 25.08.2024 р., за умовами яких відповідач зобов`язався прийняти грошові кошти, та повернути їх у визначений договорами строк, а також сплатити відповідні проценти у погодженому сторонами розмірі за користування такими кредитними коштами та сплатити комісію за надання кредиту. Доказів повернення вказаних грошових сум позичальнику у вигляді тіла кредиту, відсотків або комісії за надання кредиту матеріали справи не містять. У зв`язку із чим, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення заборгованості за кредитними договорами № 2396928 від 13.08.2024 р. та № 73518754 від 25.08.2024 р. за тілом кредиту, процентами та комісією за надання кредиту в загальній сумі 10 607,50 грн. В іншій частині в задоволенні позовних вимог слід відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу коштів №118506 від 20.06.2025 про сплату судового збору загальною сумою 3 028,00 грн. (а.с. 1). Враховуючи те, що задоволено 39,1% позовних вимог (10 607,50 грн. від 27 002,50 грн. складає 39,1%), суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, яка становить 1 183,95 (3 028,00 грн. х 39,1% : 100). На підставі вищенаведеного та

Outcome: partial