Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-05 00:00:00

До провадження Збаразького районного суду надійшла позовна заява [PERSON] , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільської області Управління державної реєстрації Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, до [PERSON] про визнання батьківства. Свої вимоги позивач мотивує тим, що влітку 2014 року він познайомився з відповідачкою і між ними склалися близькі стосунки, які згодом переросли у спільне проживання без реєстрації шлюбу. Сторони вели спільне господарство, мали спільний бюджет та планували створення сім`ї. На початку 2015 року відповідач завагітніла, про що позивачу було відомо, він цікавився станом її здоров`я та перебігом вагітності, визнавав себе батьком дитини. [INFO] у відповідача народився син - [PERSON] . Оскільки сторони не перебували у зареєстрованому шлюбі, запис про батька дитини було внесено зі слів матері відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. Позивач зазначає, що з моменту народження дитини він визнає своє батьківство, підтримує зв`язок із сином, надає матеріальну допомогу та бере участь у його житті. У зв`язку з відсутністю спільної заяви батьків про визнання батьківства та необхідністю внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини, позивач звернувся до суду з даним позовом. Відповідно до ухвали Збаразького районного суду Тернопільської області від 15 листопада 2024 року вирішено проводити розгляд даної цивільної справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 25 лютого 2025 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору [PERSON] та прийнято до спільного розгляду із позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільської області Управління державної реєстрації Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про визнання батьківства, позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільській області управління державної реєстрації Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання батьківства. Ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 22 квітня 2025 року було призначено судову молекулярно-генетичну експертизу, а справу провадженням зупинено на час проведення експертизи. Ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 16 вересня 2025 року поновлено провадження у справі. Ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 16 вересня 2025 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання батьківства залишено без розгляду. 21 листопада 2025 року від представника відповідача адвоката Ороновської О.М. надійшли письмові пояснення, згідно яких сторона відповідача заперечує проти задоволення позову, зазначаючи, що між позивачем та дитиною відсутні реальні сімейні зв`язки, а [PERSON] не є біологічним батьком [PERSON] . Вказується, що сторони не перебували у зареєстрованому шлюбі, спільна заява про визнання батьківства не подавалась, а відомості про батька дитини внесені до актового запису за вказівкою матері відповідно до ч.1 ст.135 СК України. У поясненнях наголошено, що позивач не брав участі у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини, не підтримував з нею зв`язку, а всі обов`язки щодо утримання, догляду та виховання дитини здійснювались відповідачкою самостійно. Подані позивачем фотоматеріали, на думку сторони відповідача, не є належними та допустимими доказами, оскільки не підтверджують ані спільного проживання сторін, ані участі позивача у житті дитини. Також зазначено, що призначена судом молекулярно-генетична експертиза не була проведена з об`єктивних причин, пов`язаних із психоемоційним станом дитини, а дії відповідачки були спрямовані на захист найкращих інтересів дитини. З огляду на викладене та з урахуванням принципу пріоритету інтересів дитини, представник відповідачки просить суд відмовити у задоволенні позову. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник - адвокат Радібов Ю.О. позов підтримали, вказавши, що позивач визнає себе батьком [PERSON] , підтримує з ним зв`язок та надає матеріальну допомогу. Також вказали на безпідставне, на їх думку, ухилення відповідача від проведення судової молекулярно-генетичної експертизи та просили суд надати оцінку такій поведінці з урахуванням вимог процесуального закону. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та її представник - адвокат Ороновська О.М. просили відмовити у задоволенні позову, підтримавши доводи, викладені у письмових поясненнях, зазначивши, що позивач не є біологічним батьком дитини, участі у вихованні сина та матеріальному забезпеченні не брав, реальних сімейних зв`язків з дитиною не мав, а проведення судової молекулярно-генетичної експертизи, на їхню думку, суперечило найкращим інтересам дитини, з огляду на її психоемоційний стан. Представник третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільської області Управління державної реєстрації Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, у судове засідання не з`явився. Разом із тим на адресу суду 18 березня 2025 року від представника третьої особи Масло Ірини Юріївни надійшли пояснення третьої особи щодо позову, сформовані в системі «Електронний суд», у яких зазначено, що відділ ДРАЦС залучений до участі у справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, та не заперечує проти позовних вимог, просила суд розглянути справу за відсутності представника відділу ДРАЦС (а.с.85-86). Дослідивши докази по справі, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги, виходячи із наступного. Відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Положеннями ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.5 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Статтею 51 Конституції України, ч. ч. 2, 3 ст. 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Відповідно до ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Спірні правовідносини стосуються визначення походження дитини від батька за заявою матері, яка не перебуває у шлюбі, та за відсутності спільної заяви батьків при реєстрації народження дитини. Питання про визначення походження дитини, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою врегульовано положеннями ст. ст. 125, 126, 135 СК України. Так, відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 2) за рішенням суду. Частиною 1 ст. 126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки чи чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч.1 ст.135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою (ч. 1 ст. 135 СК України). Згідно з ч. ч. 1, 2, 4 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. В постанові від 16.05.2018 року в справі №91/6441/14-ц Верховний Суд вказав, що СК України не визначає особливостей предмету доказування у цій категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved