Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

У жовтні 2025 року уповноважений представник позивача ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») Кудіна А.В. звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ»: - суму заборгованості за Кредитним договором № 8342957 в розмірі 26100,00 гривень, з яких: 10000,00 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу; 12000,00 гривень сума заборгованості за відсотками; 4100,00 гривень сума заборгованості за пенею, штрафами; - суму заборгованості за Кредитним договором № 2007022 в розмірі 24564,00 гривень, з яких: 4600,00 гривень сума заборгованості по основному боргу; 10764,00 гривень сума заборгованості по процентам; 9200,00 гривень сума заборгованості за пенею; - та понесені судові витрати зі сплати судового збору. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 01.10.2024 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (первісний кредитор) та [PERSON] було укладено кредитний договір № 8342957, який був підписаний електронним підписом позичальника. 13 серпня 2025 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 13082025, у відповідності до умов якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» права вимоги до боржників, вказані у реєстрах боржників. Відповідно до Реєстру боржників № 1 від 13.08.2025 до Договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 26100,00 гривень, з яких: 10000,00 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу; 12000,00 гривень сума заборгованості за відсотками; 4100,00 гривень сума заборгованості за пенею, штрафами. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання, після відступлення права вимоги не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості. З моменту отримання права вимоги до відповідача позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, відповідач [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 8342957 в розмірі 26100,00 гривень, з яких: 10000,00 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу; 12000,00 гривень сума заборгованості за відсотками; 4100,00 гривень сума заборгованості за пенею, штрафами. Крім того, 23.12.2024 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» (первісний кредитор) та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту № 2007022, в межах якого кредитор надав відповідачу кредит, а відповідач зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені кредитним договором. 16 липня 2025 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 1607-25, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» за плату, а ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» - відступити ТОВ «ФК «ЄАПБ» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить ТОВ «СЛОН КРЕДИТ». Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 24564,00 гривень, з яких: 4600,00 гривень сума заборгованості по основному боргу; 10764,00 гривень сума заборгованості по процентам; 9200,00 гривень сума заборгованості за пенею. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання, після відступлення права вимоги не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості. З моменту отримання права вимоги до відповідача позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, відповідач [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 2007022 в розмірі 24564,00 гривень, з яких: 4600,00 гривень сума заборгованості по основному боргу; 10764,00 гривень сума заборгованості по процентам; 9200,00 гривень сума заборгованості за пенею. Суддя Згурівського районного суду Київської області Кучерява Л.М. своєю ухвалою від 05.11.2025 року відкрила провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, встановила сторонам відповідні строки для подання заяв по суті справи та призначила справу до розгляду. У відповідності до ст. 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. Разом з тим, як зазначено у постанові Верховного Суду від 14.08.2018 у справі № 905/2382/17 відсутність відзиву на позов не є визнанням позовних вимог та не означає доведеність позовних вимог. Будь-яких письмових заяв від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити його правову позицію щодо предмета спору. У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату час та місце проведення судового засідання повідомлений у встановленому законом порядку, у позовній заяві просив розгляд справи проводити у відсутність представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. В судове засідання відповідач [PERSON] повторно не з`явився, про розгляд справи повідомлявся за адресою зареєстрованого місця проживання, про причини неявки не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи, заяви про розгляд справи у його відсутність та відзиву на позовну заяву до суду не направляв. Ухвалу суду про відкриття провадження у справі від 05.11.2025 та судові повістки про виклик в суд отримував особисто, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Провівши заочний розгляд справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто, дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Порядок укладення договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію». Цивільний кодекс України у статтях 3, 6, 203, 626, 627 визначає загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину). Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з частиною першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до положень статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Абзац другий ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами. За змістом статей 526, 615 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору. Згідно статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. З досліджених письмових доказів по справі судом встановлено, що 01.10.2024 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] за допомогою ІКС товариства укладено Договір про надання споживчого кредиту № 8342957, за умовами якого товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші зобов`язання, передбачені договором. Сума кредиту 10000,00 гривень, строк кредиту 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів, стандартна процентна ставка становить 1,00% в день та застосовується у межах строку кредиту, знижена процентна ставка 0,95% в день. Договір підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором С3371 відповідача [PERSON] (а.с.8-21). Крім того, 23.12.2024 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] за допомогою ІКС товариства було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 2007022, за умовами якого товариство надає споживачу кредиту гривні, а споживач зобов`язується отримати кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки передбачені договором. Сума кредиту 10000,00 гривень, строк кредиту 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів, підвищена процентна ставка становить 15% в день та застосовується за перший день користування кредитом, стандартна процентна ставка становить 3,00% в день та застосовується з другого дня користування кредитом (включно) до 21.01.2025 включно, знижена процентна ставка 0,75% в день. Договір підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором Р299 відповідача [PERSON] (а.с.38-48). Уклавши вказані кредитні договори на умовах, викладених у них, відповідач тим самим засвідчив свою згоду та взяв на себе зобов`язання виконувати умови, які були в них закріплені. Вказані кредитні договори підписані відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором, а тому, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Абзац другий ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до ч 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно із ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно з ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином, висуваючи вимогу про стягнення заборгованості за договором позики позикодавець зобов`язаний довести належними, допустимими, достовірними та, у своїй сукупності і взаємозв`язку, достатніми доказами наявність такої заборгованості, зокрема, факт надання та отримання грошових коштів, а також розмір заборгованості. Розділом 2 Договору про надання споживчого кредиту № 8342957 від 01.10.2024 визначено, що кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . На підтвердження факту надання первісним кредитором та отримання відповідачем грошових коштів на виконання умов Договору про надання споживчого кредиту № 8342957 від 01.10.2024 позивачем до позовної заяви додано лист ТОВ «ПЕЙТЕК», з якого вбачається, що на виконання Договору про надання платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку № [NUMBER] від 04.07.2024, укладеного між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ПЕЙТЕК», яке є фінансовою установою, що має право на надання платіжних послуг, останнім було успішно перераховано кошти на користь фізичних осіб (отримувачів) від ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», зокрема на суму 10000,00 гривень 01.10.2024 із призначенням платежу: зарахування на картку, маска картки [NUMBER] . Видача коштів здійснювалася в системі ТОВ «ПЕЙТЕК» відповідно до Закону України «Про платіжні послуги», а відтак, такий лист надавача платіжних послуг є належним та допустимим доказом видачі коштів відповідачу (а.с.32). Розділом 2 Договору про надання споживчого кредиту № 2007022 від 23.12.2024 визначено, що кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . На підтвердження факту надання первісним кредитором та отримання відповідачем грошових коштів на виконання умов Договору про надання споживчого кредиту № 2007022 від 23.12.2024 позивачем до позовної заяви додано лист ТОВ «ПЕЙТЕК», з якого вбачається, що на виконання Договору про надання платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку № [NUMBER] від 31.10.2024, укладеного між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «ПЕЙТЕК», яке є фінансовою установою, що має право на надання платіжних послуг, останнім було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» на суму 4600,00 гривень 23.12.2024 із призначенням платежу: зарахування на картку, ЕПЗ 4149629359233897. Видача коштів здійснювалася в системі ТОВ «ПЕЙТЕК» відповідно до Закону України «Про платіжні послуги», а відтак, такий лист надавача платіжних послуг є належним та допустимим доказом видачі коштів відповідачу (а.с.51). Таким чином, позивач фактично підтвердив належними та допустимими доказами факт виконання первісними кредиторами зобов`язання щодо надання грошових коштів у сумі визначеній у договорах, а, відповідно, підтвердив і факт виникнення у відповідача [PERSON] обов`язку повернути кредитні кошти та сплатити проценти, у розмірі та на умовах зазначених в Договорі про надання споживчого кредиту № 8342957 від 01.10.2024 та в Договорі про надання споживчого кредиту № 2007022 від 23.12.2024. До позовної заяви позивачем доданий розрахунок заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту № 8342957 від 01.10.2024, здійснений первісним кредитором, з якого вбачається, що за відповідачем [PERSON] станом на 13.08.2025 рахується непогашена заборгованість в загальному розмірі 26100,00 гривень, що складається із: 10000,00 гривень заборгованість за тілом кредиту; 12000,00 гривень заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 4100,00 гривень штраф (а.с.28-31). Також до позовної заяви додано розрахунок заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту № 2007022 від 23.12.2024, з якого вбачається, що за відповідачем [PERSON] станом на 16.07.2025 рахується непогашена заборгованість в загальному розмірі 24564,00 гривень, що складається із: 4600,00 гривень заборгованість за тілом кредиту; 10764,00 гривень заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 9200,00 гривень штраф (а.с.49). Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлене договором або законом. Тобто відступлення права вимоги за змістом означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. У статті 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому у зв`язку із заміною кредитора у зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише суб`єктний склад у частині кредитора. За частиною першою статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно з частиною першою статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (стаття 517 ЦК України). Відповідно до статті 519 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором. Судом встановлено, що 13.08.2025 між ТОВ «ФК «ЄАПБ» (Фактор) та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (Клієнт) було укладено Договір факторингу № 13082025, за умовами якого Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пенею за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі боржників, який формується згідно додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору. Перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру боржників, згідно додатку № 2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру боржників підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору (а.с.22-24). На підтвердження переходу права вимоги від первісного кредитора ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» до позивача за Договором про надання споживчого кредиту № 8342957 від 01.10.2024 позивачем до позовної заяви додано Акт прийому-передачі Реєстру боржників № 1 за Договором факторингу № 13082025 від 13.08.2025 та платіжну інструкцію № 23118 від 15.08.2025 про оплату за відступлення прав вимоги згідно Договору факторингу № 13082025 від 13.08.2025 (а.с.25, 26). До позовної заяви позивачем також додано Реєстр боржників № 1 до Договору факторингу № 13082025 від 13.08.2025, відповідно до якого первісний кредитор ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступив позивачу ТОВ «ФК «ЄАПБ» право вимоги заборгованості до відповідача [PERSON] за Договором про надання споживчого кредиту № 8342957 від 01.10.2024 у загальному розмірі 26100,00 гривень, що складається із: 10000,00 гривень заборгованість за тілом кредиту; 12000,00 гривень заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 4100,00 гривень штраф (а.с.27). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] належним чином не виконував свої зобов`язання згідно з умовами Договору про надання споживчого кредиту № 8342957 від 01.10.2024, що призвело до виникнення кредитної заборгованості. Право вимоги до [PERSON] у позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» за Договором про надання споживчого кредиту № 8342957 від 01.10.2024 виникло на підставі Договору факторингу № 13082025 від 13.08.2025. Відповідач [PERSON] своїх заперечень щодо позовних вимог, а також належних та допустимих доказів на спростування позовних вимог, не надав. Матеріали справи не містять жодних доказів виконання умов кредитного договору в частині сплати основного боргу та відсотків, а тому заявлений у позовній заяві до стягнення розмір коштів в частині основного боргу та відсотків підлягає задоволенню. Крім того, судом встановлено, що 16.07.2025 між ТОВ «ФК «ЄАПБ» (Фактор) та ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» (Клієнт) було укладено Договір факторингу № 1607-25, за умовами якого Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пенею за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі боржників, який формується згідно додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору. Перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру боржників, згідно додатку № 2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру боржників підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору (а.с.52-53). На підтвердження переходу права вимоги від первісного кредитора ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» до позивача за Договором про надання споживчого кредиту № 2007022 від 23.12.2024 позивачем до позовної заяви додано Акт прийому-передачі Реєстру боржників за Договором факторингу № 1607-25 від 16.07.2025 та платіжну інструкцію в національній валюті № 739 від 18.07.2025 про оплату за відступлення прав вимоги згідно Договору факторингу № 1607-25 від 16.07.2025 (а.с.54, 55). До позовної заяви позивачем також додано Реєстр боржників до Договору факторингу № 1607-25 від 16.07.2025, відповідно до якого первісний кредитор ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» відступив позивачу ТОВ «ФК «ЄАПБ» право вимоги заборгованості до відповідача [PERSON] за Договором про надання споживчого кредиту № 2007022 від 23.12.2024 у загальному розмірі 24564,00 гривень, що складається із: 4600,00 гривень заборгованість за тілом кредиту; 10764,00 гривень заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 9200,00 гривень штраф (а.с.56). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] належним чином не виконував свої зобов`язання згідно з умовами Договору про надання споживчого кредиту № 2007022 від 23.12.2024, що призвело до виникнення кредитної заборгованості. Право вимоги до [PERSON] у позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» за Договором про надання споживчого кредиту № 2007022 від 23.12.2024 виникло на підставі Договору факторингу № 1607-25 від 16.07.2025. Відповідач [PERSON] своїх заперечень щодо позовних вимог, а також належних та допустимих доказів на спростування позовних вимог, не надав. Матеріали справи не містять жодних доказів виконання умов кредитного договору в частині сплати основного боргу та відсотків, а тому заявлений до стягнення у позовній заяві розмір коштів в частині основного боргу та відсотків підлягає задоволенню. Разом з тим, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по штрафу за Договором про надання споживчого кредиту № 8342957 від 01.10.2024 у розмірі 4100,00 гривень та за Договором про надання споживчого кредиту № 2007022 від 23.12.2024 у розмірі 9200,00 гривень задоволенню не підлягають з огляду на таке. За ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (частина друга статті 551 ЦК України). В свою чергу, 15 березня 2022 року прийнятий Закон України № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дій норм на період дії воєнного стану», який набув чинності 17 березня 2022 року. Вказаним законом доповнено розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України пунктом 18, відповідно до якого: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).» Таким чином, враховуючи положення пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, суд вважає, що у задоволенні позовної вимоги про стягнення заборгованості за штрафом за Договором про надання споживчого кредиту № 8342957 від 01.10.2024 у розмірі 4100,00 гривень та за Договором про надання споживчого кредиту № 2007022 від 23.12.2024 у розмірі 9200,00 гривень необхідно відмовити. Встановивши фактичні обставини у справі, від яких залежить правильне вирішення спору, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення заборгованості за кредитними договорами у меншому розмірі, ніж заявлено позивачем. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову було сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 гривень (а.с.1). Загальна сума, яка підлягає стягненню із [PERSON] складає 37364,00гривень, що становить 73,7% від заявлених позовних вимог. Тому, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України із [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2231,64 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial