Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України. Заяву обґрунтовує тим, що [INFO] на тимчасово окупованій території в місті Донецьк, Донецької області народився син заявника [PERSON] , про що видано свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 31 січня 2026 року. Зазначене місце народження дитини є тимчасово окупованою територією України, тому отримати документ, що підтверджує факт народження дитини, за зразками законодавства України, та який може бути прийнято Відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації народження дитини неможливо. У зв`язку з вищевикладеним заявник і звернувся до суду. Вказує, що встановлення факту необхідне для оформлення відповідного свідоцтва про народження дитини. Родинні відносини підтверджуються свідоцтвом про народження [PERSON] від 31.01.2026 року серія [NUMBER] , де батьком дитини зазначено заявника [PERSON] , а мати [PERSON] . Враховуючи вищевикладене, просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що [PERSON] , [INFO] народився у м. Донецьк, Донецької області, та що його батьками є [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Заявник [PERSON] та представник заявника [PERSON] в судове засідання не з`явилися, у прохальній частині заяви просить розгляд справи проводити без участі заявника та його представника. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, заяв чи клопотань на адресу суду не надходило. Представник заінтересованої особи Луцького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, хоча про розгляд справи повідомлявся шляхом направлення на офіційну електронну адресу, та електронний кабінет ухвали суду про відкриття провадження у справі та призначення судового засідання. Враховуючи, що розгляд даної справи відповідно до вимог частини другої статті 317 ЦПК України, здійснюється невідкладно, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності заявника, представника заінтересованої особи на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд доходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. За приписами ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище ,ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний часу разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний часу разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. За змістом ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Статтею 317 ЦПК України встановлено особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій в ведено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України. Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається: сухопутна територія тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, водні об`єкти або їх частини, що знаходяться на цих територіях. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ч. 3 ст. 317 ЦПК України у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Як визначено Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджено наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000, підставами для проведення державної реєстрації народження є один із документів: а) медичний висновок про народження, сформований в Реєстрі медичних висновків електронної системи охорони здоров`я відповідно до Порядку формування та видачі медичних висновків про народження в Реєстрі-медичних висновків електронної системи охорони здоров`я, затверджено наказом Міністерства охорони здоров`я України від 18.09.2020 № 2136, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 30.09.2020 за № 953/35236. б) медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; в) медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; г) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть (форма № 106-2/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; ґ) медичний документ, виданий компетентним суб`єктом іншої держави, що підтверджує факт народження, належним чином легалізований, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження такою жінкою. Крім того, за приписами ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Статтею 7 Закону України «Про громадянство України» передбачено, що особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Як вбачається з матеріалів справи мати дитини, народилася в місті Волноваха, Донецької області, є громадянкою України, що встановлено за паспортом громадянина України серії [NUMBER] , виданим 20 грудня 2013 Волноваським РВ ГУДМС України у Донецькій області (а.с. 6 - зворот а.с. 6). Батько дитини, народився в с. Ближнє, Волноваського району, Донецької області, є громадянином України, що встановлено за паспортом громадянина України серії [NUMBER] , виданим 01 березня 2002 Волноваським РВ ГУДМС України у Донецькій області (а.с. 4 - зворот а.с. 4). Судом встановлено, що в місті Донецьк, Донецької області, [PERSON] народила хлопчика вагою 3400,00 грамів, що підтверджується копією Медичного свідоцтва про народження, виданого ДРПЦ ім. проф. В.К. Чайки (а.с.8), та копією свідоцтва про народження дитини від 31 січня 2026 [NUMBER] виданого Волноваським районним відділом запису актів цивільного стану Управління ЗАГС Донецької Народної Республіки, в якому батьками вказано [PERSON] та [PERSON] , актовий запис про народження, ім`я дитини [PERSON] (а.с. 9). Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376 по теперішній час є тимчасово окупованою Російською Федерацією територією України, що перешкоджає проведенню державної реєстрації народження дитини. Питання про окуповані території у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані як «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання спричиняє серйозні порушення або обмеження прав громадян. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів». Таким чином, суд може застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, у контексті як мінімум «реєстрація народжень, смертей і шлюбів», виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, у сукупності з іншими доказами, як встановлення можливих фактів, оскільки встановлення цих фактів має істотне значення для реалізації низки прав людини (громадянина України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 29 березня 2023 року у справі № 753/8033/22 та від 26 квітня 2023 року у справі № 337/3725/22. Визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті, зокрема щодо народження дитини, з метою захисту прав громадян України ніяким чином не легітимізує таку владу. Розгляд державними органами таких документів не означає автоматичного визнання окупаційної влади. Проте держава має вживати заходів щодо ефективного захисту прав громадян на своїй території, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої держави. Ч. 3 ст. 317 ЦПК України передбачено, що у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Враховуючи те, що заявник не має можливості звернутись та надати до органу державної реєстрації актів цивільного стану документи, необхідні для проведення державної реєстрації народження дитини, зокрема оригінал медичного свідоцтва про народження, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви щодо встановлення факту народження дитини - чоловічої статі, яка народилась м. Донецьк, Донецької області, Україна, на тимчасово окупованій території України, оскільки вказаний факт знайшов підтвердження під час судового розгляду, а іншим чином зареєструвати народження дитини неможливо. Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved