Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

Представник позивача АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦЕНТ-БАНК» - Шкапенко О.В. звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов мотивований тим, що [PERSON] 24.02.2021, будучи клієнтом банку, уклала з банком кредитний A232CT155101093429, щодо надання останній кредиту в розмірі 60000.00 грн. строком на 40 місяців (тобто до 23.06.2024 року) зі сплатою процентів у розмірі 50.00 щорічно та комісії в розмірі 0.00 грн. (Кредитний договір складається із заяви клієнта та Графіку погашення кредиту). Відповідачка належним чином свої зобов`язання за договором не виконала, внаслідок чого станом на 31.01.2025 виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 65446,09 грн., яка складається з: 37770.51 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 27675.58 грн. - загальний залишок заборгованості за процентами. 0 грн. - загальний залишок заборгованості за комісією. З урахуванням цього представник позивача просить суд стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Ухвалою суду від 02.05.2025 позовна заява прийнята до розгляду та відкрите провадження у справі, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначене у справі судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення не заперечував. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового розгляду були повідомлена належним чином, причину неявки до суду не повідомила, правом на подання відзиву на позов не скористалась. За змістом ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до вимог ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв`язку з чим, на підставі ст. 247, 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. 24.02.2021 року, будучи клієнтом Банку, Позичальник уклав з Банком кредитний договір A232CT155101093429, щодо надання останній кредиту в розмірі 60000.00 грн. строком на 40 місяців (тобто до 23.06.2024 року) зі сплатою процентів у розмірі 50.00 щорічно та комісії в розмірі 0.00 грн. Відповідачка [PERSON] належним чином не виконала взяті на себе за кредитним договором зобов`язання, а саме своєчасно не здійснювала повернення кредиту та не сплачувала відсотки за користування ним. Станом на 31.01.2025 року заборгованість Відповідача за даним кредитним Договором складала суму в розмірі 65446.09 грн., яка складається з: 37770.51 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 27675.58 грн. - загальний залишок заборгованості за процентами. 0 грн. - загальний залишок заборгованості за комісією. Відповідачкою наданий позивачем розрахунок заборгованості не спростований. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець, в даному випадку АТ «А-Банк». Тому з огляду на зміст ст. ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. З урахуванням наведеного, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, та враховуючи той факт, що відповідачка [PERSON] відзив на позовну заяву не подала, чим самим не спростувала доводи представника позивача щодо не виконання нею умов кредитного зобов`язання, а тому суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення. На підставі ст. 141 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує понесені та документально підтверджені судові витрати. У зв`язку із задоволенням позовних вимог на підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідачки на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved