Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-05 00:00:00

02 грудня 2025 року до суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 28252, 97 коп. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 15 вересня 2017 року між первісним кредитором АТ «Альфа Банк» та [PERSON] укладено договір про банківське обслуговування фізичних осіб, шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти) щодо відкриття відновлювальної кредитної лінії. Ліміт кредитної лінії визначено у розмірі 11260,00 грн. Процентна ставка 15,99 % річних. Взяті на себе зобов`язання за кредитним договором АТ «Альфа Банк» виконав своєчасно та у повному обсязі, надавши [PERSON] у розпорядження кредитні кошти. Станом 23 лютого 2021 року за кредитним договором загальна сума заборгованості складала 28252,97 грн. 22 лютого 2021 року між ТОВ «ФК ФОРТ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення вимоги за кредитним договором. Відповідно до умов факторингу до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором від 15 вересня 2017 року, укладеним між первісним кредитором АТ «Альфа Банк» та відповідачем. В зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань з повернення заборгованості за договором, позивач звернувся з позовом до суду та просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 28252 грн. 97 коп. Ухвалою від 29 грудня 2025 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача просив здійснити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належно, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила, відзиву не подала. В зв`язку з неявкою сторін у справі, фіксування судового процесу за допомогою відео та звукозаписувального технічного засобу відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України не здійснювалось. Суд ухвалив розгляд справи здійснювати в заочному порядку за правилами спрощеного позовного провадження. Справа розглядається за наданими позивачем доказами. Докази, що спростовують позовні вимоги, відповідачем не надавались. Вивчивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суддя приходить до наступного висновку. 15 вересня 2017 року між АТ «Альфа Банк» та [PERSON] укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти) щодо надання кредиту у розмірі 11260 грн. Процентна ставка 15,99 % річних. 22 лютого 2021 року між АТ «Альфа Банк» та ТОВ «ФК ФОРТ» укладено договір факторингу №1 на підставі якого відбулося відступлення вимоги за кредитним договором. Відповідно до умов факторингу до ТОВ «ФК ФОРТ» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором від 15 вересня 2017 року, укладеним між АТ «Альфа Банк» та відповідачем. Згідно п.2.3 Розділу 2 Договору факторингу Право вимоги до боржників за договорами вважається відступленим з моменту підписання цього Договору. В день підписання цього Договору Сторони підписують Акт приймання-передачі Реєстру Боржників. Зазначений акт приймання-передачі реєстру боржників був підписаний між АТ «Альфа Банк» та ТОВ «ФК ФОРТ» 22 лютого 2021 року. Відомості щодо боржника [PERSON] містяться у витягу з реєстру боржників до договору факторингу, де зазначено загальний залишок заборгованості за кредитом у сумі 28252,97 грн., з яких залишок по тілу кредиту становить 23969,43 грн., залишок з комісії 4283,54 грн. 23 лютого 2021 року між ТОВ «ФК ФОРТ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» укладено договір факторингу №01-23-02/21 на підставі якого відбулося відступлення вимоги за кредитним договором. Відповідно до умов факторингу до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором від 15 вересня 2017 року, укладеним між первісним кредитором АТ «Альфа Банк» та відповідачем. Згідно п.2.3 Розділу 2 договору факторингу право вимоги до боржників за договорами вважається відступленим з моменту підписння цього Договору. Зазначений акт приймання-передачі реєстру боржників був підписаний між ТОВ «ФК ФОРТ» та ТОВ «ФІНАНСОВА Адаменко Т.В. містяться у витягу з реєстру боржників до договору факторингу. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, 22 лютого 2021 року відбулося відступлення прав вимоги щодо боржника [PERSON] від АТ «Альфа Банк» до ТОВ «ФК ФОРТ», а 23 лютого 2021 року від ТОВ «ФК ФОРТ» до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС», яке набуло статусу кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до [PERSON] . Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором заборгованість [PERSON] складає 28252,97 грн., з яких залишок по тілу кредиту становить 23969,43 грн., залишок з комісії 4283,54 грн. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання та повинен сплатити суму боргу та процентів, передбачених договором. За положеннями ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов`язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до матеріалів справи, відповідач порушив умови договору в частині строків та сум сплати кредиту та має заборгованість за вище вказаним договором. На час розгляду справи судом відповідачем не надано заперечень проти позову, власного розрахунку, доказів, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором від 15 вересня 2017 року у розмірі 28252,97 грн. Стосовно судових витрат, то згідно з частиною 1 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належить надання правничої допомоги адвоката. Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони та підлягають розподілу разом із іншими судовими витратами. На підтвердження витрат щодо надання правничої допомоги, позивачем надано договір від 03 липня 2024 року №03-07/24, укладений між адвокатом Литвиненко О.І. та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» та акт приймання-передачі наданих послуг від 02 червня 2025 року, відповідно до яких сума витрат на правничу допомогу адвоката складає 9200 грн. У зазначену суму включається оплата послуг адвоката з первинної консультації, аналізу наданих клієнтом документів, судової практики, оплата послуг адвоката за підготовку позовної заяви у справі. Відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан сторін. Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 07.11.2019 року у справі №905/1795/18, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved