Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-10 00:00:00

08 січня 2025 року представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, сформованим в системі «Електронний суд» 30.12.2025. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 01.09.2022 року [PERSON] уклала з АТ «Альфа Банк» угоду про надання споживчого кредиту № 500711375, яку підписано позичальником аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора 9734 шляхом направлення 01.09.2022 на номер 380971820673. 12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк», запис про зміну найменування внесено до Єдиного державного реєстру юридичних фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.11.2022. Відповідно до умов Кредитного договору: тип кредиту «Кредит готівкою», сума кредиту 64565,38 грн, процентна ставка 27 % річних, тип ставки фіксована, строк кредиту 60 місяців, дата повернення кредиту 01.09.2027, порядок повернення кредиту графік платежів до 01 числа кожного місяця з дати надання кредиту до повного погашення кредиту, розмір мінімального платежу 1971, 53 грн, загальна кількість платежів 60. Позичальник отримала кредит 01.09.2022 року. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором, яка становить 113490,71 грн, з яких 64018,10 грн заборгованість по тілу кредиту, 49472,61 заборгованість по відсотках. Посилаючись на викладене, представник позивача просив суд, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 500711375 у розмірі 113490,71 грн, з яких 64018,10 грн заборгованість по тілу кредиту, 49472,61 заборгованість по відсотках, сплачений судовий збір в сумі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 9509,02 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, у заяві адресованій суду просила проводити розгляд справи у її відсутність, зазначила, що не заперечує проти винесення судом заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилася, надав до суду клопотання в якому просила проводити розгляд справи без її участі, крім того вказала, що визнає позовні вимоги в повному обсязі та просила зменшити витрати на професійну правничу допомогу у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем. Відповідно до ч. 3 ст. 223 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відзиву відповідач не подала. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. 01.09.2022 [PERSON] підписала Оферту на укладення угоди про надання споживчого кредиту № 500711375 в АТ «Альфа-Банк». Відповідно до якої погоджено наступні умови кредитування: тип кредиту- «Кредит готівкою», сума кредиту 64565,38 грн, процентна ставка 27,00 % річних, строк кредиту 60 місяців, дата повернення кредиту 01.09.2027. 01.09.2022 [PERSON] підписала Акцепт пропозиції на укладення угоди про надання споживчого кредиту № 500711375 (а.с. 8-16). На підставі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач виконав зобов`язання за кредитним договором та надав відповідачу кредит у розмірі встановленому договором (а.с.17). АТ «Альфа-Банк» змінило найменування на АТ «Сенс Банк» (а.с.37-40). Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. За ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Як вбачається з Виписки по особовим рахункам з 01.09.2022 по 12.08.2025, [PERSON] частково виконувала зобов`язання з повернення кредитних коштів, сплачувала грошові кошти з порушенням Графіку платежів (а.с.18-32). Згідно Розрахунку заборгованості за кредитом, станом на 12.08.2025 заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить: 113490,71 грн, з яких 64018,10 грн заборгованість по тілу кредиту, 49472,61 заборгованість по відсотках (а.с.7). Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Приймаючи до уваги те, що відповідач отримавши кредитні кошти, доказів суду, які б підтверджували виконання зобов`язання з повернення заборгованості за основною сумою боргу та сплати відсотків у встановленому договором розмірі не надала, а також враховуючи те, що відповідач визнала позовні вимоги, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, крім того наявні законні підстави для задоволення позову із наведених судом мотивів, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 113490,71 грн, з яких 64018,10 грн заборгованість по тілу кредиту, 49472,61 заборгованість по відсотках, тому позов є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі. Вирішення питання судових витрат. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Згідно ч. 1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач до початку розгляду справи подала заяву про визнання позову, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого ним при подачі позову згідно Меморіального ордеру № 853660 від 07.11.2025, у розмірі 2422,40 грн (2422,40 грн/100 х 50 = 1211,20 грн). Крім того, у зв`язку з задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1211,20 грн судового збору.

Outcome: approved