Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

04.08.2023 [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, 24.04.2024 уточнивши вимоги якої просить визнати неправомірними дії ПрАТ «Львівобленерго», які полягають у відключенні 27.04.2023 квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] від електропостачання; зобов?язати ПрАТ «Львівобленерго» відшкодувати кошти за повторне підключення квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] до електропостачання, включаючи штрафні санкції за неправомірність відключення, інфляційні та інші види витрат; визнати неправомірним та скасувати рішення Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» щодо нарахування боргу у розмірі 14597 грн. 50 коп. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що є власницею квартири за адресою: [ADDRESS] , де проживає разом із сином та внуком. Усі троє мешканців є особами з інвалідністю II групи та отримувачами субсидій. Через необхідність підтримувати право на субсидію та очікуване зростання тарифів, родина роками подавала показники лічильника «із запасом» та здійснювала переплату. При цьому з 2018 року інспектори жодного разу не проводили фотофіксацію приладу обліку, приймаючи дані лише в телефонному режимі, що суперечить встановленим стандартам. У грудні 2022 року позивач письмово повідомила ПрАТ «Львівобленерго» про тимчасову відсутність мешканців у квартирі через війну та стан здоров`я, попросивши відтермінувати заміну лічильника. Попри це, відповідач, достеменно знаючи про відсутність людей, формально надсилав поштові повідомлення, які ніхто не міг отримати. В результаті, 27 квітня 2023 року без належного попередження та складання акту про недопуск було неправомірно припинено електропостачання. Після заміни лічильника 1 травня 2023 року (показник 8486 кВт) відповідач провів безпідставний перерахунок. На основі попередніх завищених показників (700 кВт, які нібито свідчили про проходження лічильником «повного кола») було штучно сформовано борг у розмірі 14 597,50 грн. Таке нарахування є фізично неможливим, оскільки родина не могла спожити 7800 кВт за вказаний період, а сам лічильник на момент демонтажу не пройшов повного циклу. Згідно з ПРРЕЕ та Кодексом комерційного обліку, відключення можливе лише за умови особистого вручення попередження або через 3 дні після отримання поштою. Оскільки власниця заздалегідь повідомила про відсутність, вважає дії оператора системи свідомим порушенням процедури. Крім того, відповідно до ст. 24 Закону України «Про електроенергетику», енергопостачальник має нести відповідальність у розмірі двократної вартості недовідпущеної енергії за період незаконного відключення. Позовні вимоги щодо скасування боргу пред`явлені до ТОВ «Львівенергозбут», оскільки саме цей суб`єкт здійснює продаж енергії та формування рахунків, тоді як ПрАТ «Львівобленерго» є лише оператором системи розподілу. Відповідно до законодавства, розрахунки проводяться на основі даних комерційного обліку, які у даному випадку були сфальсифіковані або визначені з порушенням встановлених правил фотофіксації. Ситуація ускладнилася тим, що у квітні 2024 року, попри триваючий судовий спір, ТОВ «Львівенергозбут» ініціювало примусове стягнення коштів. На підставі судового наказу приватним виконавцем було заблоковано та списано 17 989,60 грн з банківської картки сина власниці, [PERSON] , що поставило родину осіб з інвалідністю, чий дохід складається лише з мінімальних пенсій, у критичне фінансове становище. Враховуючи вищенаведене, позивач просить суд визнати дії відповідачів протиправними, скасувати незаконне нарахування боргу та покласти на оператора системи витрати за повторне підключення, яке було оплачено споживачем внаслідок неправомірного відключення. Ухвалою судді Гирича С.В. від 29.08.2023 постановлено прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі №463/6703/23. 03.10.2023 від ПрАТ «Львівобленерго» надійшов відзив на первісну позовну заяву та 08.07.2024 відзив на уточнену позовну заяву, у яких останнє просить в задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки доводи, які викладені Позивачем на обґрунтування своїх позовних вимог, є неналежними, необґрунтованими, такими, що не відповідають дійсності, та спрямовані на створення в суду хибного уявлення стосовно фактичних обставини справи, не доводять законності вимог [PERSON] , не підтверджуються жодними доказами. Зазначає, що причиною припинення електропостачання 27.04.2023 став систематичний недопуск працівників до вузла обліку для заміни лічильника. Факт незабезпечення доступу зафіксовано Актом від 15.02.2023, після чого Позивачу було надіслано рекомендованим листом (трек-номер 7902100820179) повідомлення №203-07-702 від 16.02.2023 з пропозицією узгодити дату візиту. Оскільки доступ не був наданий і в резервну дату, 15.04.2023 було складено Акт про недопуск, який став законною підставою для подальшого відключення, що відбулося з суворим дотриманням вимог ПРРЕЕ, ККОЕЕ та Кодексу систем розподілу. 17.04.2023 Позивачу було направлено офіційне Попередження №203-07-17 про припинення розподілу енергії, що підтверджується поштовим реєстром. Про правомірність дій відповідача свідчить і той факт, що вже 01.05.2023 Позивач забезпечила доступ до об`єкта, про що складено Акт №968345 про заміну лічильника. 08.01.2024 від [PERSON] надійшла відповідь на відзив, у якій остання просить задовольнити позовні вимоги повністю, а 14.06.2024 від ПрАТ «Львівобленерго» - заперечення, у якому останнє просить в задоволенні позовних вимог відмовити. 06.06.2024 ТОВ «Львівенергозбут» звернулося до суду із позовною заявою, 19.07.2024 уточнивши вимоги якої просить стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 14514 грн. 50 коп. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що правовідносини щодо постачання електричної енергії між ТОВ «Львівенергозбут», як постачальником універсальних послуг, та побутовими споживачами регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії (ПРРЕЕ). Відповідно до законодавства, договір про постачання енергії є публічним договором приєднання. Він вважається укладеним з моменту оплати рахунку, фактичного споживання ресурсів або підписання заяви-приєднання. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] , а відповідач [PERSON] є власником цієї квартири, тому є споживачами послуг електропостачання та в силу вимог ст.7-9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.319, 322 ЦК України зобов`язані своєчасно та в повному обсязі оплачувати вартість спожитої електричної енергії. Розрахунковим періодом є календарний місяць, а оплата має бути здійснена протягом 10 робочих днів з моменту отримання рахунку, але не пізніше 20 числа наступного місяця. Датою оплати вважається день зарахування коштів на спеціальний рахунок постачальника. Оскільки відповідачі свого обов`язку з оплати вартості спожитих житлово-комунальних послуг систематично не виконують, за період з 01.05.2022 по 01.05.2023 утворилася заборгованість у розмірі 14 514 грн. 32 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості, просить стягнути таку з відповідачів солідарно в судовому порядку. При цьому, звертає увагу на те, що відсутність окремого письмового договору не звільняє споживача від обов`язку оплачувати фактично отримані послуги. Ухвалою судді Мармаша В.Я. від 11.06.2024 постановлено прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі №463/4975/24, яку ухвалою від 19.07.2024 постановлено об`єднати в одне провадження зі справою № 463/6703/23, Об`єднаній справі присвоєно №463/6703/23 та передано таку для розгляду головуючому судді, в провадженні якого перебуває зазначена справа. Крім цього, 09.07.2024 надійшов відзив на позовну заяву від ТОВ «Львівенергозбут», у якому останнє просить в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити, оскільки ТОВ «Львівенергозбут» здійснює постачання електричної енергії за адресою: [ADDRESS] , на умовах договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Побутовим споживачем за даною адресою є [PERSON] , особовий рахунок № [NUMBER] ; ЕІС-код точки обліку №62Z6453171309106. Дані факти не спростовані та не заперечуються позивачем. ТОВ «Львівенергозбут» здійснює нарахування за спожиту електричну енергію за вище вказаним особовим рахунком згідно даних про обсяги спожитої/розподіленої електричної енергії визначені оператором системи розподілу ПрАТ «Львівобленерго» виходячи з тарифів встановлених відповідними постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Порушуючи вимоги ст. 526 ЦК України, п. 5 ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», пп. 1 п. 3 ст. 58 ЗУ «Про ринок електричної енергії», пп. 2 п. 5.5.5 ПРРЕЕ, п. 5.10 та пп. 1 п. 6.2 Договору, [PERSON] не було здійснено оплату за спожиту електричну енергію, що призвело до утворення заборгованості, тому вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими, такими, що не відповідають дійсним обставинам справи, суперечать чинному законодавству, зокрема Закону України «Про ринок електричної енергії», Правилам роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою НКРЕКП 14.03.2018 року №312 із наступними змінами і доповненнями. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.07.2024 та протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 24.07.2024 у справі №463/6703/23 (провадження №2/463/277/24 та №2/463/1321/24) головуючим визначено суддю Нора Н.В. Разом з тим, 28.08.2024 суддя Нор Н.В. подав заяву про самовідвід у розгляді вказаної справи, яка того ж дня ухвалою суду задоволена. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.09.2024 матеріали вказаної справи передані на розгляд судді Головатому Р.Я. Ухвалою від 10.09.2024 постановлено вказану справу прийняти до свого провадження, розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначити підготовче засідання з повідомленням учасників справи 09.10.2024, яке неодноразово відкладалося, востаннє на 29.05.2025. Ухвалою підготовчого засідання від 29.05.2025 постановлено закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 30.06.2025, яке за клопотанням учасників справи неодноразово відкладалося, востаннє на 04.02.2026. В судовому засіданні представник [PERSON] [PERSON] позовні вимоги останньої підтримав з підстав викладених у позовній заяві та відповіді на відзив, в задоволенні позовних вимог ПрАТ «Львівобленерго» просив відмовити. Представники відповідачів ПрАТ «Львівобленерго» та ТОВ «Львівенергозбут» в судовому засіданні просили в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити з підстав, викладених у відзивах та запереченні ПрАТ «Львівобленерго», а позовні вимоги останнього задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в останнє судове засідання не з`явилася, подала клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з зайнятістю в іншому судовому засіданні. Відповідно до п.2 ч.2 ст.223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку у разі першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. Відповідно до ч.2 ст.210 ЦПК України суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті. З урахуванням наведеного, оскільки дата судового засідання узгоджувалась з присутніми в судовому засіданні 08.12.2025 учасниками справи, в тому числі і з представником відповідача [PERSON] [PERSON] , відкладення розгляду справи виходить за межі строку, встановленого ЦПК України, тому беручи до уваги тривалість розгляду справи, суд приходить до висновку, що підстави для задоволення клопотання про відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно всі обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Частиною 2 статті 2 Закону України «Про ринок електричної енергії», передбачено, що Правила роздрібного ринку електричної енергії (затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312) (далі ПРРЕЕ), Кодекс комерційного обліку електричної енергії (затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 311) (далі ККОЕЕ) та Кодекс систем розподілу (затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 310) (далі КСР) входять до переліку нормативно-правових актів, які визначають основні умови діяльності учасників ринку електричної енергії та взаємовідносин між ними. Сторонами визнано та підтверджується матеріалами справи, що [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , а відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані та проживають у цій квартирі. Звертаючись до суду із позовними вимогами про визнання неправомірним відключення 27.04.2023 її квартири від електромережі та зобов`язання ПрАТ «Львівобленерго» відшкодувати витрати на повторне підключення, а також скасування нарахованого ТзОВ «Львівенергозбут» боргу у розмірі 14 597 грн. 50 коп., [PERSON] посилається, зокрема на те, що такий обсяг споживання 7800 кВт (8486 кВт 700 кВт) є фізично неможливим, а припинення електропостачання відбулося виключно з вини ПрАТ «Львівобленерго», що передбачає стягнення двократної вартості недовідпущеної електрики, оскільки [PERSON] не було належним чином повідомлено про відключення, в той час як нею регулярно здійснювалась переплата за фактично спожиту енергію. Разом з тим, твердження [PERSON] про відсутність належного повідомлення та необізнаність необхідності допуску працівників відповідача до вузла обліку спростовуються матеріалами справи. Так, 15.02.2023 працівниками ПрАТ «Львівобленерго» було складено Акт про незабезпечення доступу до вузла обліку за адресою: [ADDRESS] для проведення планових робіт (заміни лічильника).

Outcome: approved