Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

позовні вимоги представник позивачки обґрунтовує тим, що з 29.04.2014 року сторони перебували в шлюбі, за час якого, а саме [INFO] в них народився син [PERSON] , а [INFO] - дочка [PERSON] . Однак, рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07.11.2017 року вказаний шлюб розірвано та вказано, що зазначені діти проживають разом із позивачкою. Рішення цього же суду від 06.12.2017 року вирішено стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання вказаних дітей у твердій грошові сумі, а саме по 750 грн. на кожну дитину щомісячно, до досягнення ними повноліття. Однак, вказаний розмір аліментів на час оформлення даного позову (06.11.2025 року) є явно недостатнім на утримання малолітніх дітей, оскільки вони потребують забезпечення гармонійного розвитку, а позивачка не може самостійно матеріально забезпечувати дітей. Так, останні потребують більших витрат на якісне харчування, забезпечення одягом та всім іншим, що є необхідним для забезпечення їх нормального рівня життя. Все це потребує істотних матеріальних витрат. Розмір аліментів, який стягується з відповідача, є недостатнім для утримання малолітніх дітей. При цьому відповідач матеріально забезпечений та працездатний. Вказані обставини дають йому можливість сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 (однієї третьої) частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Тому представник позивачки просить змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати з відповідача аліменти в зазначеній частці на утримання малолітніх дітей сторін до досягнення ними повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину. 21.11.2025 року представник відповідача, адвокат Потятинник Юрій Романович подав через підсистему «Електронний Суд» відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову з наступних підстав. Позивачка не надала суду доказів зміни матеріального або сімейного стану сторін, погіршення або поліпшення стану здоров`я когось з них, тобто не довела наявність підстав для зміни способу стягнення аліментів. Відповідач не працевлаштований, однак, середньомісячна заробітна плата в Коломийському районі Івано-Франківської області становить 18 000 грн. Тому в разі задоволення позовних вимог з відповідача будуть стягуватись аліменти в розмірі 6 000 грн. щомісячно. Матеріальний стан відповідача є важким, оскільки на його утриманні також перебувають дружина та малолітній син. Крім того, відповідач доглядає за своїм батьком, який є особою з інвалідністю ІІ групи, має виражений ступінь обмеження у здатності до самообслуговування (а. с. 29-32). 21.11.2025 року представник позивачки подав через підсистему «Електронний Суд» відповідь на відзив, в якому підтримав позовні вимоги та заперечив доводи, які викладені у відзиві на позовну заяву, оскільки предметом позову є саме зміна способу стягнення аліментів, а не зміна їх розміру. При цьому вибір способу стягнення аліментів є правом того з батьків, з ким проживає дитина (а. с. 55-57). Представник позивача в судовому засіданні 03.02.2026 року підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, зазначивши, що обрання способу стягнення аліментів є виключним правом того з батьків, з ким проживає дитина. Оскільки вказані малолітні діти проживають разом з позивачкою, то саме вона наділена таким правом. Представник відповідача в судовому засіданні 03.02.2026 року підтримав доводи, викладені у відзиві на позовну заяву, та просив відмовити у задоволенні позовних вимог, так як задоволення позовних вимог фактично призведе до збільшення розміру стягуваних з відповідача на користь позивачки аліментів. Стадія ухвалення судового рішення визначена судом по 09.02.2026 року. Суд, заслухавши представників сторін, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що згідно з даними свідоцтв про народження серії « [NUMBER] (актовий запис № 456 від 22.09.2015 року), виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломиї реєстраційної служби Коломийського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області того ж дня, та серії « [NUMBER] (актовий запис № 469 від 12.10.2016 року), виданого Коломийським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області того ж дня, батьками малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зазначено сторін (а.с.13, 16). Відповідно до даних рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07.11.2017 року, ухваленого у справі № 346/4810/17, шлюб між сторонами, який укладено 29.04.2014 року, розірвано та вказано, що зазначені малолітні діти проживають разом з позивачкою (а. с. 8). Згідно зі змістом рішення вказаного суду від 06.12.2017 року, ухваленого у справі № 346/5120/17, вирішено стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання вказаних малолітніх дітей в твердій грошові сумі, а саме в розмірі 750 грн. щомісячно, на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття (а. с. 7). У відповідності до даних довідки форми «ОК-5», сформованої позивачем 13.11.2025 року, у відповідача відсутній дохід за 2025 рік (а. с. 39, 40). Згідно з даними довідки № 120374/5, наданої головним державним виконавцем Коломийського відділу державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України 18.11.2025 року, у відповідача відсутня заборгованість по сплаті аліментів на користь позивачки на утримання вказаних малолітніх дітей (а. с. 43) Відповідно до даних свідоцтва про шлюб серії « [NUMBER] (актовий запис № 726 від 28.12.2023 року), виданого Коломийським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 28.12.2023 року, відповідач та [PERSON] уклали шлюб того дня (а. с. 51). Згідно з даними свідоцтва про народження серії « [NUMBER] (актовий запис № 298 від 27.06.2024 року), виданого вказаним органом державної реєстрації актів цивільного стану того дня, [INFO] у відповідача народився син [PERSON] (а. с. 49). Відповідно до даних свідоцтва про народження серії « [NUMBER] (актовий запис № 559 від 18.07.1990 року), виданого відділом реєстрації актів цивільного стану виконавчого комітету Коломийської міської ради Івано-Франківської області того дня, батьком відповідача зазначено [PERSON] (а. с. 50). Згідно з даними пенсійного посвідчення № [NUMBER] серії [NUMBER] батько відповідача є особою з інвалідністю ІІ групи (а. с. 44). Відповідно до рекомендацій, які є частиною індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю (номер витягу: 254/25/302/1) у батька позивача виражений ступінь обмеження у здатності до трудової діяльності, самообслуговування та пересування (а. с. 45-48) Відповідно до положень ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення дітьми повноліття. Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 182 вказаного Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 192 цього Кодексу розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них. В п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідно до ст.192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 14.11.2018 року, винесеній у справі № 372/2393/17, вказано, що право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не можезаперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Тому безпідставними є посилання представника відповідача на зміну сімейного стану відповідача, народження ще однією дитини в іншому шлюбі, відсутність доходу та незадовільний стан здоров`я батька, адже ці обставини не можуть позбавляти позивачку права вибору способу стягнення аліментів. На підставі наведеного, враховуючи вказаний правовий висновок Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, вік малолітніх дітей сторін та пов`язані із цим витрати на їх харчування, забезпечення найбільш необхідними речами, значне зростання цін після введення в Україні 24.02.2022 року воєнного стану, суд вважає за необхідне змінити спосіб стягнення аліментів та визначити аліменти в розмірі 1/3 (однієї третьої) частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, на кожну дитину, що за вище вказаних обставин відповідатиме вимогам розумності та справедливості. Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом також встановлено, що позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». З огляду на це та згідно з положеннями ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий в розмірі 1 211 грн. 20 коп. На підставі ст.ст. 180-184, 192 СК України та,

Outcome: approved