Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-05 00:00:00

24.12.2025 КОМУНАЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО «ЗАПОРІЖРЕМСЕРВІС» ЗАПОРІЗЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ (далі КП «ЗАПОРІЖРЕМСЕРВІС» ЗМР) звернулось до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з управління багатоквартирним будинком. В обґрунтування позову позивач зазначав, що у період з 01.11.2017 по 01.12.2025 позивач надавав відповідачам послуги з управління багатоквартирним будинком за адресою: [ADDRESS] . Оплату за надані послуги відповідачі в повному обсязі не здійснювали, вносили лише часткові оплати, у зв`язку із чим станом на 01.12.2025 в них утворилась заборгованість розміром 28 477,19 грн. Тому, просив стягнути з відповідачів залишок несплаченої суми заборгованості за послуги з управління багатоквартирним будинком розміром 28 477,19 грн, а також судовий збір розміром 3 028,00 грн. Судом проведено такі процесуальні дії у цій справі. Ухвалою судді Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 02.01.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у судове засідання, встановлено строки для подання заяв по суті справи (а.с. 30). Копію ухвали від 02.01.2026 було направлено відповідачам рекомендованим листом із повідомленням за адресою, що є їх зареєстрованим місцем проживання, однак, конверти із поштовим відправленням повернулись на адресу суду 12.01.2026 та 13.01.2026 із зазначенням причин: «адресати відсутні за вказаною адресою». Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 190 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 272 цього Кодексу. Одночасно з копією ухвали про відкриття провадження у справі учасникам справи надсилається копія позовної заяви з копіями доданих до неї документів. Згідно з положеннями ч. 5 ст. 272 ЦПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня. Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. Верховний Суд у постанові від 11.06.2021 у справі № 2-6236/11, провадження № 61-6596ск20 сформулював висновок, за яким у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернуто поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Оскільки копія ухвали суду про відкриття разом із копією позовної заяви з додатками провадження надсилалась відповідачам за зареєстрованим місцем проживання, та враховуючи, що відповідачі не повідомили суд про зміну адреси проживання, тому з урахуванням вищезазначених вимог процесуального закону, суд доходить висновку, що останнім 12.01.2026 та 13.01.2026 були у встановленому порядку вручені копії вищезазначених документів. Заяв по суті справи від сторін не надходило. За таких обставин, суд вважав за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у судове засідання на підставі наявних у справі доказів на підставі статті 279 ЦПК України. Дослідивши та проаналізувавши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив наступне. Відповідно до статті 9 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку). Наймачі, орендарі та інші користувачі квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку можуть брати участь в управлінні багатоквартирним будинком виключно за дорученням власників таких квартир та приміщень. Згідно з частиною першою статті 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] з 17.01.2005 (по 1/3 частини квартири кожен), що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 22). 06.09.2017 між співвласниками багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , від імені яких діяв заступник голови Запорізької міської ради з питань діяльності виконавчих органів ради Бородай О. М. та КП «ЗАПОРІЖРЕМСЕРВІС» ЗМР було укладено Договір № 919-УБ про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (а.с. 15-17). Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості та довідки по особовому рахунку № [NUMBER] , за послуги з управління багатоквартирним будинком за період з 01.11.2017 по 01.12.2025 відповідачам нараховано заборгованість загальним розміром 28 477,19 грн (а.с. 19-21). Відповідно до п.п. 2, 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору. Житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належить житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком, яка включає забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є одностороннім, якщо одна сторона бере на себе обов`язок перед другою стороною вчинити певні дії або утриматися від них, а друга сторона наділяється лише правом вимоги, без виникнення зустрічного обов`язку щодо першої сторони. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. До договорів, що укладаються більш як двома сторонами (багатосторонні договори), застосовуються загальні положення про договір, якщо це не суперечить багатосторонньому характеру цих договорів. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору. Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання, відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Судом встановлено, що позивач виконував свій обов`язок по наданню послуг, такі послуги позивачем надавались, а тому виходячи із вищенаведених вимог законодавства відповідачі були зобов`язані своєчасно вносити плату за надані послуги з управління багатоквартирним будинком. Разом із тим, у наданому позивачем розрахунку сума заборгованості визначена у загальному розмірі за спірний період 28 477,19 грн. Тобто, позивачем не була врахована частка у власності кожного з відповідачів. В силу ч. 1 ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. У даному випадку житлове приміщення є спільною частковою власністю відповідачів (по 1/3 частині), а тому ці відповідачі за законом зобов`язані утримувати лише ту частину приміщення, яка їм належить, і не можуть відповідати за зобов`язаннями інших співвласників. Оскільки відповідачі свої зобов`язання з оплати послуг з управління багатоквартирним будинком виконували неналежним чином, внаслідок чого в них виникла заборгованість перед позивачем, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог шляхом стягнення з кожного відповідача заборгованості в розмірі по 9 492,40 грн (по 1/3 від 28 477,19 грн), що відповідає частці у праві власності на квартиру кожного відповідача. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, у розмірі 2 018,66 грн, тобто по 1 009,33 грн з кожного відповідача.

Outcome: partial