Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 15 липня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, про що зроблено відповідний актовий запис № 1785. Від шлюбу сторони мають спільну дитину: [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що протягом тривалого часу, через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та цінності, сімейні стосунки між позивачем та відповідачем погіршились. Між сторонами почали виникати непорозуміння та сварки, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. З квітня 2024 року сторони перестали вести спільне господарство та проживати однією сім`єю. Вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим. Тому, позивач просить суд розірвати шлюб укладений між нею та [PERSON] . Ухвалою суду від 13 листопада 2025 року за позовом відкрито провадження та справа призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін. Позивач у судове засідання не з`явилася, подавши до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Поряд з цим, до суду надійшло клопотання [PERSON] про розгляд справи без його участі та визнання позову. Вказане клопотання надійшло до суду простою поштовою кореспонденцією, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити особу відправника вказаного клопотання. За таких обставин подане клопотання не може бути враховане судом при розгляді справи. Відповідно до ч.ч. 3, 5, 8 ст. 128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Враховуючи викладене, суд вважає повідомлення відповідача про час розгляду справи належним. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з неявкою відповідача та відсутністю від нього відзиву, а також згоду позивача на заочний розгляд справи, суд вважає можливим,

Outcome: approved