Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-10 00:00:00

Представник товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій просить стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за договором про надання коштів у кредит № 71216165 від 27.05.2025 в розмірі 15480 грн. та судові витрати. Позов мотивує тим, що 27.05.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір про надання коштів у кредит № 71216165, за умовами якого кредитодавець надав відповідачці грошові кошти у розмірі 9000 грн. строком на 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 0.3 % в день (фіксована процентна ставка) та комісії в розмірі 15 % від суми наданого кредиту (1350 грн.). Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, надісланого на вказану відповідачкою електронну адресу. Позикодавець виконав свої зобов`язання, надав відповідачці у позику грошові кошти в розмірі 9000,00 грн. шляхом їх перерахування на її банківський картковий рахунок за посередництвом платіжної установи ТОВ «ФК Фінекспрес». Відповідачка належним чином зобов`язання щодо повернення основних сум боргу за Договором про надання коштів у кредит та заборгованості за процентами не виконала. 16.10.2025 ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» уклали договір факторингу № 16/10/24, за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором про надання коштів у кредит № 71216165 від 27.05.2025. Сума заборгованості за вищевказаним договором становить 15480 грн., з яких 9000 грн. основна сума боргу за кредитом, 810 грн. заборгованість за процентами, 1350 грн. заборгованість за комісією, 4320 грн. заборгованість за процентами, нарахованими за понадстрокове користування кредитом. Ухвалою від 22.01.2026 року відкрито провадження у справі. В судове засідання представник позивача не з`явилася, у поданій в суд заяві просила про розгляд справи у її відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належно, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи не подала, відзив відповідачки на позовну заяву до суду не надходив. З огляду на наведене, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно із положеннями ст.280 ЦПК України. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 27.05.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 71216165, за умовами якого кредитодавець надав відповідачці грошові кошти у розмірі 9000 грн. на строк 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 0.300 % в день (фіксована процентна ставка) та комісією в розмірі 15% від суми кредиту, що становить 1350 грн. У п.10.7.1 Договору встановлено, що якщо сума кредиту, що надається позичальнику за договором, перевищує розмір однієї мінімальної заробітної плати, встановленої на дату укладення договору, за користування кредитом понад встановлений договором строк нараховуються проценти за понадстрокове користування кредитом (його частиною) в розмірі, визначеному у п.2.2 Договору, за кожен день такого користування з урахуванням обмежень, встановлених Законом України «Про споживче кредитування» та іншими актами законодавства. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, надісланого на вказану Відповідачем/Позичальником електронну адресу. Позикодавець виконав свої зобов`язання, зокрема надав відповідачці грошові кошти в розмірі 9000 грн. шляхом їх перерахування на її банківський картковий рахунок за посередництвом платіжної установи ТОВ «ФК Фінекспрес». Відповідач [PERSON] не повернула отримані кошти та не сплатила кошти за користування кредитом. Згідно розрахунку суми заборгованості [PERSON] за договором № 71216165 від 27.05.2026 така складає 15480 грн., з яких 9000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 810 грн. сума заборгованості за відсотками, 4320 грн. сума заборгованості за відсотками, нарахованими за понадстрокове користування кредитом, 1350 грн. - комісія. 16.10.2025 ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» уклали Договір факторингу № 16/10/25, за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором наданні коштів у кредит № 71216165 від 27.05.2025 року. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то, в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] умови взятих на себе зобов`язань за договором надання коштів у кредит не виконала, що виявилося у неповерненні кредитних коштів, що стало наслідком звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» в якості нового кредитора до суду за захистом своїх прав та інтересів. У відповідності до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Зважаючи на те, що строк виконання зобов`язання настав, доказів повернення боргу станом на день розгляду справи відповідачкою не надано, як і не надано будь-яких інших доказів у підтвердження відсутності обов`язку зі сплати заявленої заборгованості за договором надання кредитних коштів у кредит № 71216165 від 27.05.2025, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення із [PERSON] заявленої заборгованості є обґрунтованими і підлягають до задоволення. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути в користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 422,40 грн. Позивачем заявлено клопотання про відшкодування понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4500,00 грн. Частиною 8 статті 141 ЦПК України передбачено здійснення розподілу судових витрат на підставі поданих сторонами доказів. Статтею 137 ЦПК України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано договір № 25-08/25/ФП про надання правничої допомоги від 25.08.2025 року, акт приймання-передачі справ на надання правничої допомоги від 23.10.2025 та платіжну інструкцію від 27.10.2025. Заява про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, який підлягає розподілу, відповідачкою не подана. При розподілі витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з того, що такі витрати підтверджені належними доказами та клопотання про їх зменшення не подано іншою стороною, тому відсутні передбачені ст. 137 ЦПК України підстави для зменшення витрат на професійну правничу допомогу. Отже з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4500,00 грн.

Outcome: approved