Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-05 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Колтоновський Олександр Олегович, звернулася до Жидачівського районного суду Львівської області з позовом, в якому просить: стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 5 000 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , додаткові витрати на утримання сина, [PERSON] , [INFO] , в сумі 15 156, 15 грн.. Позовні вимоги мотивує тим, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 07.08.2017 року. В даному шлюбі у них з відповідачем народилося троє спільних дітей: донька - [PERSON] , [INFO] , донька - [PERSON] , [INFO] , та син - [PERSON] , [INFO] , які проживають разом із нею та перебувають на її утриманні. [PERSON] навчається у Вищому професійному училищі №7 м. Калуша з 01 вересня 2023 року на третьому курсі денної форми навчання з отриманням стипендії. [PERSON] та [PERSON] навчаються у 7 та 5 класах відповідно Монастирецького КЗЗСО І-ІІІ ст. ім. В. Поповича. У зв`язку з навчанням [PERSON] у Вищому професійному училищі №7 м. Калуша та здійсненням навчального процесу у м. Калуші, остання проживає у належному навчальному закладу гуртожитку та щотижня їздить із с. Протес громадським транспортом на навчання, а в кінці тижня - повертається додому. Щомісяця позивач несе витрати на проїзд доньки із с. Протес до м. Калуша в сумі близько 700 грн. (виходячи із вартості проїзду в одну сторону в розмірі близько 85 грн., 4 поїздок із с. Протес в м. Калуш та 4 поїздок в зворотньому напрямку). Загалом же, для забезпечення базових витрат доньки таких, як придбання продуктів харчування, одягу та взуття, засобів гігієни, канцелярського приладдя, купівлі спецодягу (у зв`язку з навчанням за спеціальністю «Харчові технології»), оплати мобільного зв`язку та інтернету, інших побутових потреб тощо вона щомісячно витрачає на дитину близько 4 500 - 5 000 грн. [PERSON] в силу свого віку та у зв`язку з навчанням в 7 класі закладу загальної середньої освіти потребує щоденного забезпечення базових життєвих потреб (повноцінного щоденного харчування вдома та в школі, оновлення сезонного гардеробу та придбання одягу і взуття (спортивного одягу та взуття), купівлі підручників, зошитів та канцтоварів, оплати інтернету для навчання, придбання засобів особистої гігієни та інших побутових речей. Тільки на повноцінне харчування доньки в школі на день вона витрачає близько 100 грн., що в перерахунок на місяць із 5-денним робочим тижнем складає 2000-2500 грн. Загальні ж витрати на доньку складають близько 4 500 грн. Їхній син - [PERSON] , за станом здоров`я є дитиною з інвалідністю (діагноз: цукровий діабет, тип 1 (інсулінозалежний), діабетичний кетоацидоз, ускладнений набряком мозку та легень). Через стан здоров`я дитини та рекомендації лікарів, навчання проходить вдома. Крім базових потреб на харчування, одяг, канцтовари, побутові товари тощо, син сторін потребує постійного догляду, контролю стану здоров`я (рівня глюкози в крові), придбання медичних препаратів і лікарських засобів та дотримання заходів реабілітації. Син, [PERSON] , через стійке хронічне захворювання часто проходить обстеження у лікарів та стаціонарне лікування. Найбільші витрати ідуть на підтримання здоров`я та постійний контроль його стану у зв`язку із придбання медичних препаратів та лікарських засобів, на придбання яких вона щомісячно витрачає близько 5 000 грн. Всі витрати по утриманню дітей несе виключно вона. Відповідач, всупереч законодавчим приписам та батьківським обов`язкам, не виконує зобов`язання по утриманню дітей, жодним чином не забезпечує піклування про них. [PERSON] не цікавиться життям і здоров`ям дітей, фізичним та духовним розвитком, взагалі не здійснює матеріальне забезпечення дітей, незважаючи на рівність батьків по утриманню дітей. Таким чином, відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, визначених нормами чинного законодавства України. Також, позивач несе додаткові витрати на утримання їх сина, у зв`язку з захворюванням на цукровий діабет І типу (інсулінозалежний). На придбання медичних препаратів та лікарських засобів синові з метою контрою глюкози в крові (тест-смужки) нею було понесено додаткові витрати в розмірі 30 312, 30 грн. У зв`язку із потребою постійного догляду за сином, яку вона здійснює, вона не може реалізувати право на працю та працевлаштуватися. Відповідач аліменти нікому не платить, інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина немає, стягнень за виконавчими документами з відповідача за даними Автоматизованої системи виконавчих проваджень не проводиться. Постійного місця праці в Україні відповідач немає, офіційно не працевлаштований. Разом з тим, останній з липня 2025 року працює в Республіці Польщі та має стабільний високий, в порівнянні з розміром середньої заробітної плати в Україні, дохід. Інші доходи відповідача позивачеві невідомі, рухомого та нерухомого майна він немає, проте відсутність таких не звільняє останнього від обов`язку нести відповідні витрати на утримання наших спільних дітей в межах максимального розміру аліментів. Щодо стану здоров`я відповідача, то такий є молодою особою працездатного віку, інших осіб на його утриманні немає, може працювати, а тому не існує перешкод для виконання ним обов`язку по утриманню своїх неповнолітніх дітей і сплати аліментів у розмірі, достатньому для забезпечення можливості нормального розвитку дітей, в межах максимальної величини аліментів та не обмежуючись мінімальним рекомендованим розміром аліментів, визначеним ч. 2 ст. 182 СК України. З урахуванням вартості продуктів харчування, одягу, ліків та речей першої необхідності, оплати інших базових побутових потреб, постійних її витрат на утримання дітей, а також стану здоров`я дітей, їхнього віку, потреб у навчанні, лікуванні, дозвіллі, матеріального стану платника аліментів і його стану здоров`я, вважаю, що обґрунтованим буде розмір аліментів на утримання наших спільних дітей в твердій грошовій сумі по 5 000 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття, що не є надміру високим і відповідатиме інтересам та потребам дітей. При визначенні такого розміру аліментів вона враховує матеріальний стан платника і перебування його за межами України, що дозволяє одержувати високий дохід, а тому сума в 5 000, 00 грн. повністю відповідає принципам співмірності та пропорційності, оскільки не надто перевищує мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину (наразі - 3 196 грн.). Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 10.11.2025 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін у судове засідання. Ухвалою від 02.01.2026 в порядку витребування доказів зобов`язано Державну прикордонну службу України в особі керівника надати до суду в строк до 21 січня 2026 року інформацію та/або документи щодо перетину державного кордону України громадянином України [PERSON] , [INFO] (місце народження с. Протеси, Жидачівський район, Львівська область, РНОКПП: [NUMBER] ) за період з 01 січня 2025 року до моменту виконання ухвали суду із зазначенням періодичності такого перетину та заявленої мети виїзду за межі України (за наявності такої інформації). 13.01.2026 на адресу суду з Державної прикордонної служби України надійшла витребувана судом інформація. У судовому засіданні представник позивача підтримав позов, з мотивів наведених у позовній заяві, просив позов задоволити повному обсязі. Також не заперечив щодо ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, не подав відзиву на позовну заяву, клопотання про проведення судового засідання без його участі не надходило, та не повідомив суд про причину неявки, хоча належним чином був повідомлений про дату та час розгляду справи. При цьому, [PERSON] повідомлявся про розгляд справи в суді за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання. Направлені на його адресу рекомендовані повідомлення повторно повернуто до суду з відміткою органу поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою», що є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку суду (правова позиція Верховного Суду викладена у постанові від 18 березня 2021 року по справі 911/3142/19, постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17). Також, у відповідності до ч.11 ст.128 ЦПК України повідомлення відповідача було здійснено через оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України (через веб-сайт Жидачівського районного суду Львівської області). У зв`язку з цим суд визнає неявку відповідача неповажною та вважає, що справу можливо слухати у відсутності відповідача, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін. Оскільки відповідач відзив на позовну заяву не подав, представник позивача не заперечує проти винесення заочного рішення, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи ухвалити заочне рішення. Заслухавши вступне представника позивача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено такі обставини. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 07.08.2017 (а.с.11) 07.08.2017 зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Після реєстрації шлюбу прізвище дружини « [PERSON] ». Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 23.12.2025 по справі №443/1458/25, шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] розірвано. Після розірвання шлюбу відновлено позивачці дошлюбне прізвище « [PERSON] » (а.с.86-87). [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.12-13). Згідно довідки Журавненської селищної ради №277 від 21.10.2015, [PERSON] , [INFO] дійсно проживає за адресою [ADDRESS] . До складу її сім`ї також входять, проживають та находяться на утриманню: син [PERSON] , 2015 р.н., дочка [PERSON] , 2013 р.н., дочка [PERSON] , 2008 р.н. (а.с.14). Вказане також підтверджується витягами з реєстру територіальної громади №2022/002364305, №2022/006213844 та №2022/002364142 (а.с.14 на звороті, 16, 16 на звороті). Відповідно до довідки Вищого професійного училища №7 м.Калуша №02/383 від 13.10.2025, [PERSON] дійсно навчається у Вищому професійному училищі №7 м.Калуш Івано-Франківської області з 01.09.2023 року (підстава: наказ №4 «З-УДЗ» від 24.08.2023 року) на третьому курсі денної форми навчання з отриманням стипендії. Термін навчання відповідно до робочих планів та програм до 30.06.2026 року. Вище професійне училище №7 м.Калуша є навчальним закладом І-го рівня акредитації (а.с.17). Згідно довідки Монастирецького комунального закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів імені Володимира Поповича Журавненської селищної ради Львівської області №02-03/13 від 23.10.2025, [PERSON] , [INFO] дійсно навчається у 7 класі Монастирецької КЗЗСО І-ІІІ ст.ім.В.Поповича Журавненської селищної ради Львівської області (а.с.17 на звороті). Як видно із довідки Монастирецького комунального закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів імені Володимира Поповича Журавненської селищної ради Львівської області №02-03/12 від 23.10.2025, [PERSON] , [INFO] дійсно навчається у 5 класі Монастирецької КЗЗСО І-ІІІ ст.ім.В.Поповича Журавненської селищної ради Львівської області (а.с.15). Згідно медичного висновку №16 про дитину-інваліда віком до 18 років від 14.07.2025 року, виданого КНП «Жидачівською міською лікарнею», [PERSON] , [INFO] наявне захворювання (паталогічний стан): цукровий діабет І типу (інсулінозалежний), вперше виявлений. Висновок дійсний до 21 липня 2032 року (а.с.20). Як видно із індивідуальної програми реабілітації дитини з інвалідністю № 39 від 23.07.2025 року, виданою КНП «Жидачівською міською лікарнею», [PERSON] через стан здоров`я (діагноз: цукровий діабет, тип 1 (інсулінозалежний), діабетичний кетоацидоз, ускладнений набряком мозку та легень) має помірний ступінь вираження обмежень до самообслуговування, до пересування, до орієнтації, до контролю за своєю поведінкою, до навчання. Програмою також визначені реабілітаційні заходи: медична реабілітація (відновна терапія - дієта 1800 ккал на добу, 6-разове харчування постійно, інсулінотерапія постійно вдома; профілактичні заходи - ДРВНС 1 раз на місяць, аналіз сечі на МАУ 4 рази на місяць; санаторно-курортне лікування - в санаторіях України 1 раз на рік; медичне спостереження - дитячого ендокринолога, офтальмолога за місцем проживання та при стаціонарному лікуванні); психолого-педагогічна реабілітація (консультування - при стаціонарному лікуванні в обласній дитячій клінічній лікарні; проведення комплексної психолого-педагогічної оцінки розвитку особи в інклюзивно- ресурсному центрі; системний психолого-педагогічний супровід - по місцю проживання; освітні послуги - індивідуальна форма навчання); фізична реабілітація (фізична терапія - реабілітаційні центри України 4 рази на рік; ерготерапія - реабілітаційні центри України 4 рази на рік; оздоровлення та терапія - реабілітаційні центри України 4 рази на рік); фізкультурно-спортивна реабілітація (навчання заняттям з фізичної культури - за місцем навчання) (а.с.21-22). Як видно із витягу з медичної картки амбулаторного хворого №4106 Л0/607, виданого КНП ЛОР «Клінічний центр дитячої медицини», [PERSON] , [INFO] перебував на лікуванні у відділенні інтенсивної терапії та клініці дитячої імунології та ревматології із стаціонаром спеціалізованої педіатрії з 20.05.2025 до 18.06.2025 з діагнозом: цукровий діабет, тип 1 (інсулінозалежний), діабетичний кетоацидоз при поступленні, ускладнена набряком мозку та легень (а.с.23). Згідно інформації наданої Державної прикордонної служби України №19.5.1.2640-26-Вих від 13.01.2026 щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України, [PERSON] , [INFO] здійснено виїзд 07.07.2025 за межі території України (а.с.82). Вирішуючи позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, суд враховує таке. Частиною 2 статті 51 Конституції України та статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 Сімейного кодексу України визначено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до положень ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст.184 СК України). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. За приписами вищезазначених правових норм на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на утримання дитини (забезпечення умов життя) також мають бути однаковими. За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які платник аліментів зобов`язаний сплачувати щомісячно з метою матеріального утримання дитини. Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. З 1 січня 2025 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить - 3196 гривень (ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік»). З 1 січня 2026 року прожитковий мінімум для дітей віком дітей віком від 6 до 18 років становить - 3512 гривень ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2026 рік»). Згідно до ст. 191 ч. 1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позов. Беручи до уваги вищевикладене, враховуючи встановлені судом обставини справи, зокрема постійне проживання дітей із матір`ю, яка здійснює догляд за ними, обов`язок обох батьків утримувати дітей, те, що відповідач працездатна особа, перебуває за межами території України, у судове засідання не з`явився та не надав суду доказів на спростування позовних вимог, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути аліменти у твердій грошові сумі по 5000 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягування з 05.11.2025 року і до досягнення дітьми повноліття. При цьому, зважаючи на те, що на час ухвалення рішення суду про стягнення з відповідача аліментів [PERSON] , [INFO] , досягла повноліття, то на її утримання аліменти слід стягнути щомісячно, починаючи з 05.11.2025 року і до [INFO] , тобто до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст.430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню - у межах суми платежу за один місяць. Щодо позовної вимоги про стягнення додаткових витрат на дитину, то суд зазначає таке. Відповідно до вимог ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також з той батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду,з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Предметом доказування в справах даної категорії є наявність особливих обставин для понесення додаткових витрат, інших істотних обставин. Спір між батьками щодо розміру додаткових витрат може бути вирішено судом. Додаткові витрати на утримання дитини мають бути викликані особливими обставинами. У зв`язку із особливими обставинами (розвиток здібностей дитини, тяжка хвороба, каліцтво дитини, тощо) потрібні значні додаткові витрати, тому розмір додаткових витрат, що стягується, повинен визначатися залежно від дійсно понесених або передбачуваних витрат. Участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батьків незалежно від сплати ним аліментів. Чинним законодавством не передбачена можливість повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору. Як зазначалось вище, як на одну з підстав своїх позовних вимог щодо понесення додаткових витрат на утримання їхнього неповнолітнього сина [PERSON] , позивач покликається на те, що за станом здоров`я та наявністю діабету І типу відповідно до програми реабілітації їхній син потребує постійного контролю рівня глюкози в крові з метою недопущення загострення захворювання. Такий контроль здійснюється самостійно шляхом придбання та використання тест- смужок, які позивач постійно купує та витрачає значні кошти. Відповідно до чека ТОВ «Фармація Івано-Франківщини» від 04.07.2025 року на суму 434, 70 грн. було придбано тест-смужки Contour Plus № 50 - 1 од. вартістю 434, 70 грн. Відповідно до чека ТОВ «Фармація Івано-Франківщини» від 30.08.2025 року на суму 1 128, 50 грн. було придбано: тест-смужки Contour Plus № 25 - 2 од. вартістю 693, 80 грн.; тест-смужки Contour Plus № 50 - 1 од. вартістю 434, 70 грн. Відповідно до чека ТОВ «Фармацевтична компанія Здорова родина» від 24.09.2025 року на суму 7 175, 70 грн. було придбано: тест-смужки Contour Plus № 25 - 8 од. вартістю 2 886, 40 грн.; тест-смужки Contour Plus № 25 - 1 од. вартістю 360, 80 грн.; 50-смужки Contour Plus № 50 - 3 од. вартістю 436, 50 грн.; тест- смужки Contour Plus № 50 - 2 од. вартістю 873, 00 грн.; тест-смужки Contour Plus № 50 - 4 од. вартістю 1746, 00 грн. Відповідно до чека ПП «Аптека Аронія» від 10.10.2025 року на суму 4 433, 10 грн. було придбано: тест-смужки Гамма №25 - 1 од. вартістю 215, 90 грн.; тест- смужки Гамма №50 - 2 од. вартістю 837, 20 грн.; тест-смужки Контур Плюс №50 - 2 од. вартістю 873, 00 грн.; тест-смужки Контур Плюс №50 - 3 од. вартістю 1 357, 50 грн.; тест-смужки Лонгевіа Фемілі - 5 од. вартістю 1 149, 50 грн.. Відповідно до чека ТОВ «Фармацевтична компанія Здорова родина» від 04.07.2025 року на суму 763, 00 грн. було придбано: тест-смужки Контур Плюс №50 - 1 од. вартістю 435, 90 грн.; тест-смужки Контур Плюс №25 - 1 од. вартістю 328, 00 грн. Відповідно до чека ТОВ «Фармація Івано-Франківщини» від 10.07.2025 року на суму 1 184, 80 грн. було придбано: тест-смужки Контур Плюс №25 - 1 од. вартістю 315, 40 грн.; тест-смужки Контур Плюс №50 - 2 од. вартістю 869, 40 грн. Відповідно до чека ТОВ «Маркет Універсал ЛТД» від 24.09.2025 року на суму 2 182, 50 грн. було придбано: глюкометр тест-полоски Контур № 50 - 1 од. вартістю 436, 50 грн.; глюкометр тест-полоски Контур № 50 - 4 од. вартістю 1 746, 00 грн. Відповідно до чека ТОВ «Фармацевтична компанія Здорова родина» від 30.08.2025 року на суму 2 340, 00 грн. було придбано: тест-смужки Контур Плюс №25 - 1 од. вартістю 360, 80 грн.; тест-смужки Контур Плюс №25 - 1 од. вартістю 360, 80 грн.; тест-смужки Контур Плюс №50 - 2 од. вартістю 873, 00 грн.; тест-смужки Контур Плюс №50 - 2 од. вартістю 873, 00 грн. Відповідно до чека ТОВ «Фармацевтична компанія Здорова родина» від 30.08.2025 року на суму 3 110, 00 грн. було придбано: тест-смужки Контур Плюс №50 - 1 од. вартістю 436, 50 грн.; тест-смужки Контур Плюс №50 - 2 од. вартістю 873, 00 грн.; тест-смужки Контур Плюс №25 - 5 од. вартістю 1 804, 00 грн. Всього на загальну суму - 22752,30 грн. (а.с.24-26). Оскільки згідно індивідуальної програми реабілітації дитини з інвалідністю у [PERSON] наявний цукровий діабет І типу, а тому суд вважає доведеним витрати на придбання тест-смужки для визначення рівня цукру в крові в розмірі 22752,30 грн., що було викликано особливими обставинами, зумовлених станом здоров`я дитини, на які потребуються додаткові витрати. Одночасно щодо решти позовних вимог, то суд приходить до переконання, що такі не доведені належними, достатніми та достовірними доказами з огляду на наступне. Позивач покликається на те, що нею були понесені додаткові витрати на придбання одягу та предмети дитячого дозвілля для дітей на суму 7 560, 00 грн. На підтвердження вказаних витрат позивачем надано фіскальний чек № Р-00049422 магазину «Колобок» на суму 7 560, 00 грн., а саме: боксерський набір ТК Україна - 1 од. вартістю 420 грн.; шкарпетки Belinda - 1 од. вартістю 30 грн.; шкарпетки KBS - 2 од. вартістю 80 грн.; нижня білизна - 4 од. вартістю 340 грн.; нижня білизна - 2 од. вартістю 150 грн.; планер метальний - 1 од. вартістю 65 грн.; картини за номерами ТК ГРУП «Літній пейзаж» - 1 од. вартістю 220 грн.; картини за номерами ТК ГРУП «Палац» - 1 од. вартістю 210 грн.; спортивний костюм Beneti - 1 од. вартістю 1 200 грн.; пакет - 1 од. вартістю 5 грн; футболка жіноча Dy-Gn - 2 од. вартістю 760 грн.; футболка жіноча Violen - 1 од. вартістю 290 грн.; велосипедний рубчик Mirana - 2 од. вартістю 520 грн.; топ жіночий Mirana - 1 од. вартістю 280 грн.; шорти джинсові жіночі Alton - 1 од. вартістю 650 грн.; шорти жіночі Jor kids - 1 од. вартістю 350 грн.; спортивний костюм жіночий BlueDays - 1 од. вартістю 1 100 грн.; шорти чоловічі - 1 од. вартістю 155 грн.; футболка чоловіча Wanex- 1 од. вартістю 210 грн.; шорти чоловічі Toontoy- 1 од. вартістю 260 грн.; футболка Bahamax- 1 од. вартістю 185 грн. (а.с.27). При цьому, суд відхиляє доводи позивачки про стягнення з відповідача додаткових витрати на утримання сина, які пов`язані із купівлею сину одягу, оскільки такі витрати не є додатковими, які викликані особливими обставинами, у розумінні статті 185 СК України, що узгоджується з позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 31.01.2020 у справі № 484/2230/17 (провадження № 61-1460св18). Більше то, як вбачається із вказаного вище фіксального чеку, то в такому зазначено, що було придбано (куплено), зокрема жіночий одяг, при чому позивач у позовній заяві просить стягнути із відповідача додаткові витрати на утримання саме їхнього неповнолітнього сина [PERSON] . Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Сімейний Кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Суд звертає увагу, що відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. Суд виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків, суд відносить частину витрат на іншого. Враховуючи вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, та виходячи з принципу рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, закріпленому в ст. 141 СК України, суд приходить до переконання, що половина підтверджених понесених позивачем додаткових витрат на утримання неповнолітнього сина у сумі 22752,30 грн. підлягає стягненню з відповідача, а саме в розмірі 11376,15 грн., а відтак позовні вимоги слід задоволити частково. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач [PERSON] на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору при поданні даної позовної заяви. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1124,12 грн., виходячи з розрахунку 97596,15 грн. (розмір задоволених позовних вимог) х 1211,20 грн. (ставка судового збору) : 105156,15 грн. (розмір заявлених позовних вимог), а решту суми судового збору слід віднести за рахунок Державного бюджету України.

Outcome: dismissed