Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Кушлик О.В. звернувся з позовом, в якому просить визнати за [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , право на завершення приватизації земельної ділянки, для ведення особистого селянського господарства, згідно рішення 20 сесії 21 скликання Завадківської сільської ради народних депутатів Калуського району Івано-Франківської області від 24.12.1993 року «Про передачу земель у приватну власність» та право на завершення приватизації земельної ділянки, для обслуговування житлового будинку, згідно рішення 20 сесії 21 скликання Завадківської сільської ради народних депутатів Калуського району Івано-Франківської області від 24.12.1993 року «Про передачу земель у приватну власність». Так, [INFO] помер [PERSON] . На випадок своєї смерті Спадкодавець за життя заповіту не склав, а тому спадкування належного йому майна здійснюється по закону. На час відкриття спадщини [INFO] батьки Спадкодавця померли, а він сам в шлюбі не перебував. За життя у Спадкодавця народилось двоє дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які відповідно до ст. 1261 ЦК України належать до першої черги спадкування. [PERSON] із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертався, від свого права на спадкування відмовився. Натомість Позивач [PERSON] спадщину прийняв, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживав із Спадкодавцем Рішення 20 сесії 21 скликання Завадківської сільської ради народних депутатів Калуського району Івано-Франківської області від 24.12.1993 року «Про передачу земель у приватну власність» [PERSON] передано у приватну власність земельні ділянки загальною площею 0,60 га (0,35 га рілля та 0,25 га для обслуговування житлового будинку). Однак, Спадкодавець не встиг завершити процедуру приватизації земельних ділянок, а саме зареєструвати право власності на земельні ділянки на своє ім`я. 29.11.2025 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Калуського районного нотаріального округу Локатир М.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, яке складається із земельних ділянок, місце розташування: село Болохів, Калуський район, Івано-Франківська область. Однак, листом приватний нотаріус Локатир М.В. листом № 340/02-31 від 30.11.2025 року повідомила, що після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , видати свідоцтво про право на спадщину за законом не можливо поскільки не пред`явлено оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно, оскільки приватизація Спадкодавцем вказаних земельних ділянок не завершена видачею правовстановлюючих документів і приватний нотаріус Локатир М.В. відмовила спадкоємцю [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Окрім цього, позивач звертався до Верхнянської сільської ради з заявою про завершення процесу приватизації після смерті власника земельної ділянки. Однак, листом Верхнянської сільської ради йому відмовлено, оскільки вони як орган місцевого самоврядування не наділені повноваженнями встановлювати чи визначати коло спадкоємців, що можуть в порядку спадкування отримати дозвіл на завершення процедури приватизації земельних ділянок. У зв`язку із цим, зараз позивач не має можливості у позасудовому порядку оформити спадкові права на спірні земельні ділянки, що й стало підставою для звернення до суду. Представник позивача адвокат Кушлик О.В. в підготовче судове засідання надав заяву про слухання справи у його відсутності та відсутності позивача [PERSON] , позовні вимоги підтримав та просить їх задоволити у повному обсязі (а.с.41). Представник відповідача сільський голова Верхнянської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області Маліборський М. подав суду заяву, у відповідності до якої просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги визнає повністю (а.с.40). Відповідно до ч. 3 ст.200ЦПК України за результатами підготовчогопровадження суд ухвалюєрішення у випадкувизнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON] (а.с. 17). Після смерті Спадкодавця відкрилась спадщина на все належне йому майно. На випадок своєї смерті Спадкодавець за життя заповіту не склав, а тому спадкування належного йому майна здійснюється по закону. На час відкриття спадщини [INFO] батьки Спадкодавця померли, а він сам в шлюбі не перебував (а.с.22). За життя у Спадкодавця народилось двоє дітей [PERSON] , [INFO] (а.с.21) та [PERSON] , [INFO] , які відповідно до ст. 1261 ЦК України належать до першої черги спадкування. [PERSON] із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертався, від свого права на спадкування відмовився (а.с.10). Натомість Позивач [PERSON] спадщину прийняв, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживав із Спадкодавцем, що підтверджується Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 17.06.2015 року по справі № 345/2221/15-ц (а.с.15-16). 29.11.2025 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Калуського районного нотаріального округу Локатир М.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, яке складається із земельних ділянок, місце розташування: село Болохів, Калуський район, Івано-Франківська область (а.с.8). Однак, листом приватного нотаріуса Локатир М.В. за № 340/02-31 від 30.11.2025 року повідомлено, що після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , видати свідоцтво про право на спадщину за законом не можливо поскільки не пред`явлено оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно (земельні ділянки), з цих причин для вирішення питання по суті рекомендовано звернутись в суд. (а.с.7). Матеріалами справи встановлено, що рішення 20 сесії 21 скликання Завадківської сільської ради народних депутатів Калуського району Івано-Франківської області від 24.12.1993 року «Про передачу земель у приватну власність» спадкодавцю [PERSON] передано у приватну власність земельні ділянки загальною площею 0,60 га (0,35 га рілля та 0,25 га для обслуговування житлового будинку) (а.с.12-14). Однак, Спадкодавець не встиг завершити процедуру приватизації земельних ділянок, а саме зареєструвати право власності на земельні ділянки на своє ім`я. 19.08.2025 року в інтересах Позивача до Архівного відділу Калуської районної державної адміністрації подано адвокатський запит про надання копії Рішення. У відповідь на адвокатський запит отримано архівний витяг з протоколу 20 сесії Завадківської сільської ради 21 скликання від 24.12.1993 року, згідно якого встановлено, що [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,60 га в межах с.Болохів (а.с.11). Тобто, [PERSON] на момент смерті належало право власності на дві земельні ділянки: - загальною площею 0,60 га (0,35 га рілля та 0,25 га для обслуговування житлового будинку), що підтверджено рішення 20 сесії 21 скликання Завадківської сільської ради народних депутатів Калуського району Івано-Франківської області від 24.12.1993 року . Таким чином, після смерті [PERSON] , право на вищевказані земельні ділянки , входить до складу спадщини. У відповідності до листа сільського голови Верхнянської сільської ради за №5/06-02 від 09.01.2026 року встановлено, що у відповідності до рішення 20 сесії 21 скликання Завадківської сільської ради народних депутатів Калуського району Івано-Франківської області від 24.12.1993 року «Про передачу земель у приватну власність» [PERSON] передано у приватну власність земельні ділянки загальною площею 0,60 га (0,35 га рілля та 0,25 га для обслуговування житлового будинку та споруд), та [PERSON] не завершена процедура виготовлення технічної документації щодо надання у власності вказаних земельних ділянок, в зв`язку з смертю. При цьому зазначено, що спадкоємці мають право здійснити приватизацію чи завершити процес приватизації пясля смерті власників на підставі так званих «архівних рішень». Саме таким є рішення видане на ім`я померлого [PERSON] , а Верхнянська рада не наділена повноваженнями встановлювати чи визначати коло спадкоємців, що можуть в порядку спадкування отримати дозвіл на завершення процедури приватизації земельних ділянок (а.с.34). Відповідно до ст. 116 ЗК України, громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. В силу ст. 80 ЗК України, суб`єктами права власності на землю є, зокрема, громадяни. Згідно ст. 81 ЗК України, громадяниУкраїнинабувають права власності на земельніділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншимицивільно-правовимиугодами; б) безоплатноїпередачііз земель державної і комунальноївласності; в) приватизаціїземельнихділянок, щобулиранішенаданіїм у користування; г) прийняттяспадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належноїїмземельноїчастки (паю). Відповідно до ч. 2 ст. 116 ЗК України, набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Згідно ч. 3 ст. 116 ЗК України, безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуваннігромадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянокіз земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Відповідно до ст. 118 ЗК України, процедура приватизації розпочинається після надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки органом державної влади або місцевого самоврядування, який надає відповідні дозволи. [INFO] помер [PERSON] , після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно. За життя [PERSON] заповіту не склав. Позивач вважається таким, що прийняв спадщину в силу статті 1268 ЦК України після смерті [PERSON] , оскільки на час відкриття спадщини постійно проживав із Спадкодавцем, що підтверджується Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 17.06.2015 року по справі № 345/2221/15-ц (а.с.15-16). 29 листопада 2025 року позивач звернувся з заявою про прийняття спадщини, та листом від 30.11.2025 року №340/02-31 приватний нотаріус повідомив, що видати свідоцтво про право на спадщину на спадщину за законом не представляється можливим оскільки на дані земельні ділянки відсутній документ, який би підтверджував право власності на них . (а.с.7). В силу ч.1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщинивходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином до позивача перейшло право на завершення приватизації вказаної земельної ділянки. Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до приписів частини першої статті 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Положеннями ст. 152 ЗК України, передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013, № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розглядуцивільних справ про спадкування» роз`яснено наступне. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Не підлягають задоволенню позовні вимоги спадкоємців про визнання права власності на земельну ділянку, щодо якої спадкодавцем розпочато, але не завершено процедуру приватизації. Верховний Суд в Постанові від 21 березня 2018 року по справі № 623/633/17, провадження № 61-6243св18, зазначив, що якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, протее розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до статті 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу X «Перехідні положення» Земельного Кодексу України. У Перехідних положеннях Земельного Кодексу України визначено, у разі коли спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно до ст. 125 Земельного кодексу України, протее розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено у завершені процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовом про визнання права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникаютьіз моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ст. 126 ЗК України, оформлення речових прав на земельну ділянку оформлюється відповідно до Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їхобтяжень». За життя спадкодавцем [PERSON] розпочато процедуру приватизації земельнних ділянок, що підтверджено Рішенням 20 сесії 21 скликання Завадківської сільської ради народних депутатів Калуського району Івано-Франківської області від 24.12.1993 року «Про передачу земель у приватну власність» [PERSON] передано у приватну власність земельні ділянки загальною площею 0,60 га (0,35 га рілля та 0,25 га для обслуговування житлового будинку). Однак, спадкодавець [PERSON] помер [INFO] , а Державний акт на право приватної власності на вищезазначені земельні ділянки, він так і не виготовив . Листом сільського голови Верхнянської сільської ради за №5/06-02 від 09.01.2026 року повідомлено, що у відповідності до рішення 20 сесії 21 скликання Завадківської сільської ради народних депутатів Калуського району Івано-Франківської області від 24.12.1993 року «Про передачу земель у приватну власність» [PERSON] передано у приватну власність земельні ділянки загальною площею 0,60 га (0,35 га рілля та 0,25 га для обслуговування житлового будинку та споруд), однак ним не завершена процедура виготовлення технічної документації щодо надання у власності вказаних земельних ділянок, в зв`язку з смертю. При цьому зазначено, що спадкоємці мають право здійснити приватизацію чи завершити процес приватизації пясля смерті власників на підставі так званих «архівних рішень». Саме таким є рішення видане на ім`я померлого [PERSON] , а Верхнянська рада не наділена повноваженнями встановлювати чи визначати коло спадкоємців, що можуть в порядку спадкування отримати дозвіл на завершення процедури приватизації земельних ділянок У такому випадку така земельна ділянка входять до складу спадщини, а спадкоємець за законом померлого [PERSON] набуває право на завершення приватизації. На підставі абз. 2 п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок" (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року № 139-V) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (пункт 1 розділу X доповнено абз. 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року № 509-VI). На підставі абз. 5 п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК Внесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельні ділянки, місце розташування яких визначено за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв), які розроблені до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо визначення складу, змісту та порядку погодження документації із землеустрою", відомості про які не внесені до Державного земельного кадастру, здійснюється за технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Через фактично незавершення процедури приватизації [PERSON] за життя не було отримано державний акт, а тому за спадкоємцем [PERSON] , 1985 р.н., в порядку захисту спадкових прав необхідно визнати право на завершення процедури приватизації та одержання правовстановлюючих документів на ім`я спадкоємця, шляхом здійснення всіх реєстраційних дій, пов`язаних з державною реєстрацією спірної земельної ділянки. Враховуючи те, що [PERSON] помер до видачі державного акта, до позивача, як його спадкоємця в порядку спадкування перейшло право на завершення приватизації, оскільки право власності на земельну ділянку у [PERSON] не виникло, що унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я позивача. Враховуючи те, що позивач по справі є спадкоємцем за законом, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживав із спадкодавцем, то зібрані по справі докази та належна їх оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову. За таких підстав, суд, переконується в тому, що саме тому позивач має право звертатися до суду з позовом про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та проведення державної реєстрації за ними права власності на цю земельну ділянку. На підставінаведеного ст. 1220-1223,1268,1269 ЦК України,

Outcome: approved