Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

Позивач АТ «КБ «Глобус» звернувся з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому прохав стягнути заборгованість за Договором про надання комплексу послуг банківського обслуговування в АТ «КБ «Глобус» від 31.08.2021 року в розмірі 25 115,84 грн., в тому числі: 13 748 грн. прострочена заборгованість по кредиту; 11 367, 84 грн. - прострочена заборгованість по процентах та судові витрати по справі. В обґрунтування позову вказав, що 31.08.2021 [PERSON] подано до АТ «КБ «ГЛОБУС» Заяву-анкету на приєднання до Договору про надання комплексу послуг банківського обслуговування в АТ «КБ «ГЛОБУС», чим акцептовано Публічну пропозицію АТ «КБ «ГЛОБУС». Договір про надання комплексу послуг банківського обслуговування в АТ «КБ «ГЛОБУС» є договором приєднання в розумінні статті 634 Цивільного кодексу України. У Заяві-анкеті позичальником зазначено власні персональні дані, погоджено умови. За умовами договору відповідач отримав кредит в сумі 34448 грн строком на 24 місяці з 31.08.2021 по 30.08.2023 р., пільговий період 6 місяців з 31.08.2021 по 28.02.2022, комісія за управління кредитом 3 % в місяць, розмір процентної ставки 0,00001% річних, схема повернення кредиту Ануїтет. Реальна процентна ставка 58,90 % річних, загальна вартість кредиту 53046,92 грн. Відповідач умови договору щодо повернення кредиту не виконав, у зв`язку з чим станом на 01.07.2025 виникла заборгованість за договором в сумі 25 115,84 грн., яка складається з наступного: 13 748 грн. прострочена заборгованість по кредиту, 11 367,84 грн. прострочена заборгованість по процентам. Ухвалою суду від 03 жовтня 2025 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін. Представник позивача [PERSON] надіслала до суду заяву, у якій просила проводити розгляд справи без її участі (а.с.63-64). Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про місце та час розгляду справи, шляхом направлення судових повісток рекомендованим листом з повідомленням про вручення, однак останні повернулись до суду з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.52-53,61-62) що є належним повідомленням згідно п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України. Згідно ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, якщо відповідач не з`явився без поважних причин або без повідомлення причини, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З цих підстав суд, відповідно до ст.ст. ч.4 ст. 223, 280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку та ухвалив рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що 31.08.2021 між [PERSON] та АТ «КБ «ГЛОБУС» укладено договір про надання комплексу послуг банківського обслуговування в АТ КБ «Глобус», шляхом акцепту Публічної пропозиції АТ «КБ «ГЛОБУС», про що свідчить підписана відповідачем [PERSON] заява-анкета на приєднання до Договору про надання комплексу послуг банківського обслуговування в АТ «КБ «ГЛОБУС» № 41385477. Згідно інформації про кредит, яка зазначена у заяві-анкеті № 41385477, відповідач отримав споживчий кредит на суму 34448 грн строком на 24 місяці з 31.08.2021 по 30.08.2023 р., пільговий період 6 місяців з 31.08.2021 по 28.02.2022, комісія за управління кредитом 3 % в місяць, розмір процентної ставки 0,00001% річних, схема повернення кредиту Ануїтет. Реальна процентна ставка 58,90 % річних, загальна вартість кредиту 53046,92 грн. (а.с.18-19). Крім того, [PERSON] ознайомлений з паспортом споживчого кредиту, що засвідчено його особистим підписом (а.с.20). [PERSON] користувався кредитними коштами, що підтверджується Випискою по рахунку з 31.08.2021 по 01.07.2025 р. (а.с.41-44) Згідно з детальним розрахунком заборгованості станом на 01.07.2025 [PERSON] має заборгованість в сумі 25 115,84 грн. в тому числі: 13 748 грн. прострочена заборгованість по кредиту; 11 367, 84 грн. - прострочена заборгованість по процентах (а.с.34-40). 08.08.2025 на адресу Іджаз ХуррамАТ КБ «Глобус» направлено вимогу про сплату заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, яка станом на дату розгляду справи відповідачем не задоволена (а.с.23). Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 1049 ЦК України також передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Як встановлено у ч. 2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частино першою статті 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України договором про приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Частиною 1 ст.633 ЦК України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). У порушення умов договору свої зобов`язання відповідач [PERSON] за Договором про надання комплексу послуг банківського обслуговування в АТ «КБ «Глобус» від 31.08.2021 року своєчасно не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в розмірі 25 115,84 грн. в тому числі: 13 748 грн. прострочена заборгованість по кредиту; 11 367, 84 грн. - прострочена заборгованість по процентах Наведений позивачем розрахунок заборгованості за вищевказаним договором здійснений відповідно до умов договору, доказів на його спростування відповідачем не надано. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 25 115,84 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд враховує наступне. За правилами ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України). Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у ч.3 ст.141 ЦПК України, зокрема обґрунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано № 010725 про надання професійної правничої (правової) допомоги від 01.07.2025. згідно з яким правова допомога АТ КБ «Глобус» надавалась адвокатом Рибитва О.А., довіреність, копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, акт № 41385477 прийому-передачі послуг за договором № 010725 від 01.07.2025, згідно якого адвокатом надано наступні послуги: проведення зустрічі з клієнтом, надання консультації 1500 грн., складання позовної заяви, формування документів та подання позову до суду з супутніми витратами 6000 грн., платіжна інструкція № 8037 від 16.09.2025 р. на суму 7500 грн. (а.с.28-33). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 р. у справі № 922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений і у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020р. у справі 904/4507/18. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат(встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір -обґрунтованим (Рішення ЄСПЛ у справі «East/WestAllianceLimited» проти України»). Враховуючи вищевикладене, складність справи, виконані адвокатом роботи, зміст позовної заяви, обсяг доданих документів, суд вважає, що заявлені витрати на правничу допомогу підлягають задоволенню у розмірі 3000 грн., що відповідає засадам розумності та співмірності характеру наданої правової допомоги до предмета спору, та підлягають стягненню з Іджаз Хуррам Зважаючи на повне задоволення позовних вимог, сума судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 3028 грн., що була сплачена позивачем при подачі позовної заяви.

Outcome: approved