Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-05 00:00:00

Представник ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов обґрунтовує тим, що 22 грудня 2024 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено Договір надання коштів у кредит № 8482384. Відповідно до п. 5 Кредитного договору Цей Договір укладений у вигляді електроного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електронну комерцію». 27 березня 2025 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 27/03/25, у відповідності до умов якого ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників № 5 від 27.05.2025 до Договору факторингу № 27/03/25 від 27 березня 2025 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 21 407,00 грн, з яких: 6 500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 18,85 грн - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн - сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування Кредитом; 12 957,00 грн - сума заборгованості за пенею; 0,00 грн - неустойка; 1 931,15 грн - комісія за надання Кредиту. 23 червня 2024 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 395728722. 28 листопада 2018 року між TOB «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» було укладено Договір факторингу №28/1118-01 відповідно до якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняття та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах визначених цим Договором. 31 грудня 2020 року Додатковою угодою № 26 до Договору факторингу №28/1118-01 сторони дійшли згоди викласти текст Договору у новій редакції. Відповідно до Реєстру боржників № 302 від 17 вересня 2024 року до Договору факторингу №28/1118-01 укладеного між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло право грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором № 395728722. 27 лютого 2025 року між ТОВ «ТАЛЮН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 27/0225-01, у відповідності до умов якого, ТОВ «ТАЛЮН ПЛЮС» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ТАЛЮН ПЛЮС» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги. Відповідно до Реєстру прав вимоги № 4 від 04 серпня 2025 року до Договору факторингу № 27/0225-01 від 27 лютого 2025, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 11 205,00 грн, з яких: 3 000,00 грн. - заборгованість по основному боргу (тіло кредиту); 6705,00 грн - заборгованість по процентам; 0,00 грн. - заборгованість по комісії, 1500,00 грн - неустойка. Після передачі права вимоги за кредитними договорами [PERSON] не виконав свій обов`язок перед позивачем та має непогашену заборгованість на загальну суму 32612 грн 00 коп, для стягнення якої позивач звернувся до суду. Ухвалою суду від 02 грудня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи проводити за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення (а.с. 5). Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив та заперечень проти позову не надав (а. с. 83,86, 87-89). Згідно із ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи відсутність заперечень позивача проти проведення заочного розгляду справи, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України та ухвалення заочного рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази по справі кожний окремо та в їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Положенням ст. 13 ЦПК України визначено принципи диспозитивності цивільного судочинства. Зокрема, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених ЦПК України. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно зі ст. 81 ЦПК України обов`язок доказування і подання доказів покладається на сторони. Предметом вимоги позивача є порушення відповідачем у справі вимог ст. ст. 509, 526, 530, 527, 610, 611, 1054 ЦК України та відшкодування понесених судових витрат, згідно зі ст. ст. 133, 141 ЦПК України. Згідно зі ст. 509 ЦК України, зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, що ґрунтується на засадах добровільності, розумності та справедливості. При цьому, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться - ст. 526 ЦК України, в строки, що вказані у зобов`язанні - ст. 530 ЦК України. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту, ст. 527 ЦК України. Ст.ст. 610, 611 ЦК України, зазначають, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, і за порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом, розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. 22 грудня 2024 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено Договір надання коштів у кредит № 8482384. Відповідно до п. 5 Кредитного договору Цей Договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електронну комерцію» (а.с. 8-16). Відповідачу на підставі кредитного договору кредитодавець, надав суму кредиту в розмірі 6500,00 грн із встановленим строком кредитування 30 днів, крім того, сторонами було узгоджено відсотки по договору про надання коштів у позику, на умовах договору позики і встановлено фіксовану процентну ставку 0,01% за день. Комісія за надання кредиту 29,71% від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 1931,15 грн). Сторонами було узгоджено всі умови укладеного договору, а саме розмір кредиту, строк, відсотки. 27 березня 2025 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 27/03/25. Відповідно до якого ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги та приймає належні ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (а.с. 17-18), що підтверджується додатковою угодою № 4 до договору факторингу № 27/03/25 від 27 березня 2025 року, укладеною 27 травня 2025 року, актом прийому-передачі реєстру боржників № 5 від 27 травня 2025 року за договором факторингу № 27/03/25 від 27 березня 2025 року (а.с. 19, 20). Відповідно до витягу з реєстру боржників № 5 до договору факторингу № 27/03/25 від 27 березня 2025 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 8482384 від 22 грудня 2024 року в розмірі 21 407,00 грн, з яких: 6 500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 18,85 грн - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн - сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування Кредитом; 12 957,00 грн - сума заборгованості за пенею; 0,00 грн - неустойка; 1 931,15 грн - комісія за надання Кредиту (а.с. 22). Як слідує із розрахунку заборгованості, який проведений ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів», загальна сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 8482384 від 22 грудня 2024 року становить 21 407,00 грн, з яких: 6 500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 18,85 грн - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн - сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування Кредитом; 12 957,00 грн - сума заборгованості за пенею; 0,00 грн - неустойка; 1 931,15 грн - комісія за надання Кредиту (а.с. 23). 23 червня 2024 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії № 395728722. Кредитний договір підписано з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до правил та Закону України «Про електронну комерцію», про що свідчить п. 4.10. кредитного договору. Кредит надано у національній валюті, сторонами було узгоджено всі умови укладеного договору про надання фінансового кредиту, а саме - розмір кредиту, строк, відсотки. Відповідно до кредитного договору, паспорта споживчого кредиту продукту «СМАРТ» до договору № 395728722 від 23 червня 2024 року, [PERSON] відкрито кредитну лінію строком до 1826 днів від дати отримання кредиту - 23 червня 2024 року до дати повернення кредиту - 23 липня 2029 року), сума кредиту становить 3000,00 грн з базовою процентною ставкою 1,50 відсотків в день від суми залишку кредиту за кожний день користування ним (а.с. 30-31, 32-43). 28 листопада 2018 року між TOB «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» було укладено Договір факторингу №28/1118-01. 31 грудня 2020 року Додатковою угодою № 26 до Договору факторингу №28/1118-01 сторони дійшли згоди викласти текст Договору у новій редакції, відповідно до якого Клієнт (TOB «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА») зобов`язується відступити Фактору (ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС») Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняття та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах визначених цим Договором (а.с. 47-51). 27 лютого 2025 року між ТОВ «ТАЛЮН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 27/0225-01, у відповідності до умов якого, ТОВ «ТАЛЮН ПЛЮС» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ТАЛЮН ПЛЮС» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги (а.с. 52-53, 54). Відповідно до Реєстру прав вимоги № 4 від 04 серпня 2025 року до Договору факторингу № 27/0225-01 від 27 лютого 2025, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором № 395728722 від 23 червня 2024 року в розмірі 11 205,00 грн, з яких: 3 000,00 грн. - заборгованість по основному боргу (тіло кредиту); 6705,00 грн - заборгованість по процентам; 0,00 грн. - заборгованість по комісії, 1500,00 грн неустойка (а.с. 55). Як слідує із розрахунку заборгованості, який проведений ТОВ МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», загальна сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 395728722 від 23 червня 2024 року становить 7 476,00 грн, з яких: 3 000,00 грн. - заборгованість по основному боргу (тіло кредиту); 2976,00 грн - заборгованість по процентам; 0,00 грн. - заборгованість по комісії, 1500,00 грн неустойка (а.с. 45). Як слідує із розрахунку заборгованості, який проведений ТОВ «ТАЛЮН ПЛЮС», загальна сума заборгованості [PERSON] за за кредитним договором № 395728722 від 23 червня 2024 року становить 11 205,00 грн, з яких: 3 000,00 грн. - заборгованість по основному боргу (тіло кредиту); 6705,00 грн - заборгованість по процентам; 0,00 грн. - заборгованість по комісії, 1500,00 грн неустойка (а.с. 46). Згідно із частиною першою статті 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з частиною першою статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини першої статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із частинами першою, другою статті 639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору невстановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів невимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні визначені Законом України «Про електронну комерцію», який встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Відповідно до частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Суб`єкт електронної комерції - суб`єкт господарювання будь-якої організаційно-правової форми, що реалізує товари, виконує роботи, надає послуги з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, або особа, яка придбаває, замовляє, використовує зазначені товари, роботи, послуги шляхом вчинення електронного правочину. Згідно зі статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 Цивільного кодексу України). Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 02 листопада 2021 року в справі № 243/6552/20, від 09 вересня 2020 року в справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року в справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року в справі №127/33824/19 та інших. Таким чином, з урахуванням доказів, наданих суду, суд вважає встановленим, що між відповідачем [PERSON] і ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» було укладено кредитний договір № 8482384 від 22 грудня 2024 року, який укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електронну комерцію». Також, судом встановлено, що між відповідачем [PERSON] і ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» було укладено кредитний договір № 395728722 від 23 червня 2024 року, який укладено в електронній формі з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до правил та Закону України «Про електронну комерцію». Таким, чином, кредитний договір № 8482384 від 22 грудня 2024 року та кредитний договір № 395728722 від 23 червня 2024 року укладені в електронній формі і підписані відповідачем [PERSON] за допомогою електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором і відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» ці договори вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі, у зв`язку з чим між сторонами виникли договірні зобов`язання. Згідно зі ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Ст. 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до укладених договорів факторингу в порядку, обсязі та на умовах, визначених даними договорами, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права вимоги за: кредитним договором № 8482384 від 22 грудня 2024 року в розмірі 21 407,00 грн, з яких: 6500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 18,85 грн - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн - сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування Кредитом; 12 957,00 грн - сума заборгованості за пенею; 0,00 грн - неустойка; 1 931,15 грн - комісія за надання Кредиту; кредитним договором № 395728722 від 23 червня 2024 року в розмірі 11 205,00 грн, з яких: 3 000,00 грн. - заборгованість по основному боргу (тіло кредиту); 6705,00 грн - заборгованість по процентам; 0,00 грн. - заборгованість по комісії, 1500,00 грн неустойка. Пред`являючи позов до відповідача про стягнення заборгованості за договорами, новий кредитор посилався на те, що позичальник після заміни кредитора у зобов`язанні борг не погасив, має невиконані зобов`язання з погашення тіла кредиту, зі сплати процентів. Суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за вищезазначеними кредитними договорами, оскільки матеріалами справи встановлено неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань, відповідно до умов укладених кредитних договорів. Суду не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, що відповідає положенням ст. 617 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно із статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до правового висновку, який міститься у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 14-10цс18), після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Судом встановлено, що відповідно до умов кредитного договору № 8482384 від 22 грудня 2024 року відповідачу було надано кредит строком на 30 днів зі сплатою відсотків за кожен день у розмірі 0,01%. З розрахунку заборгованості вбачається, що датою видачі кредиту є 22 грудня 2024 року, строк кредитування 30 днів, сума кредиту 6500,00 грн. (а.с. 15-16). Суд вважає за необхідне застосувати вказаний правовий висновок Верховного Суду і до правовідносин, що склались по кредитному договору № 8482384 від 22 грудня 2024 року, тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягали відсотки в розмірі 18,85 грн. (6500 х 0,01% х 30), де 0,01- процентна ставка за день; 30 кількість днів на які видано позику. Що стосується вимоги щодо стягнення за кредитним договором № 8482384 від 22 грудня 2024 року заборгованості за пенею в розмірі 12 957,00 грн. Позивач нарахував відповідачу заборгованість за пенею у розмірі 12 957,00 грн за кредитним договором № 8482384 від 22 грудня 2024 року. Відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-ІХ від 24.02.2022, в Україні введено воєнний стан з 05:00 год 24 лютого 2022 року, який триває донині. З огляду на вказані обставини, позичальник (відповідач) звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця, позивача) пені у період дії в Україні воєнного стану, а тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за пенею у розмірі 12 957,00 грн за кредитним договором № 8482384 від 22 грудня 2024 року не підлягають задоволенню, так як кредитний договір № 8482384 укладено у період дії в Україні воєнного стану (22 грудня 2024 року) і пеня нарахована за цим договором у період дії в Україні воєнного стану. Що стосується вимоги щодо стягнення за кредитним договором № 8482384 від 22 грудня 2024 року заборгованості за комісією за надання кредиту в розмірі 1 931,15 грн. За змістом ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» Умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним. З урахуванням принципів справедливості, добросовісності на позичальника не може бути покладено обов`язок сплачувати платежі за послуги, які ним фактично не замовлялись і які банком фактично не надавались, а встановлення платежів за такі послуги було заборонено нормативно-правовими актами. Послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними. Надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку (фінансової установи), виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самого банку та здійснюється при виконанні прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику. Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 09.12.2019 року в справі № 524/5152/15. Враховуючи вищевикладене вимоги щодо стягнення заборгованості по сплаті комісії в розмірі 1 931,15 грн за кредитним договором № 8482384 від 22 грудня 2024 року задоволенню не підлягають. Що стосується вимоги щодо стягнення за кредитним договором № 395728722 від 23 червня 2024 року неустойки у розмірі 1500,00 грн. Позивач нарахував відповідачу заборгованість за неустойкою у розмірі 1500,00 грн за кредитним договором кредитним договором № 395728722 від 23 червня 2024 року. Відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-ІХ від 24.02.2022, в Україні введено воєнний стан з 05:00 год 24 лютого 2022 року, який триває донині. З огляду на вказані обставини, позичальник (відповідач) звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця, позивача) пені у період дії в Україні воєнного стану, а тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача неустойки у розмірі 1500,00 грн за кредитним договором № 395728722 від 23 червня 2024 року не підлягають задоволенню, так як кредитний договір № 395728722 укладено у період дії в Україні воєнного стану (23 червня 2024 року) і неустойка(штраф, пеня) нарахована за цим договором у період дії в Україні воєнного стану. З урахуванням вищевикладеного та приймаючи до уваги, що матеріалами справи встановлено неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань відповідно до умов укладених кредитного договору № 8482384 від 22 грудня 2024 року та кредитного договору № 395728722 від 23 червня 2024 року в обумовлені договорами строки, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» підлягають частковому задоволенню та з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути заборгованість за вказаними договорами: кредитним договором № 8482384 від 22 грудня 2024 року в розмірі 6 518,85 грн, з яких: 6500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 18,85 грн - сума заборгованості за відсотками; кредитним договором № 395728722 від 23 червня 2024 року в розмірі 9705,00 грн, з яких: 3000,00 грн. - заборгованість по основному боргу (тіло кредиту); 6705,00 грн - заборгованість по процентам. Загальна сума заборгованості за договорами позики та кредитними договорами, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 16223 (шістнадцять тисяч двісті двадцять три) грн 85 коп. За приписами ч. 1.ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 3028 гривень 00 копійок (а.с. 1, 124). Проте, враховуючи часткове задоволення позовних вимог на 49,75%, то судовий збір який підлягає стягненню з відповідача становить розмірі 1506 грн 43 коп.

Outcome: partial