Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка навчається. В обґрунтування позову зазначено, що 22 липня 2006 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який був зареєстрований Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №502. Від шлюбу мають повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. На момент звернення з позовом до суду сторони не проживають разом, не ведуть спільного господарства, фактично шлюбні відносини між подружжям припинені. На теперішній час [PERSON] є здобувачем освіти та з 2023 року зарахована до Комунального закладу «Дніпровський базовий фаховий медичний коледж» Дніпровської обласної ради, що підтверджується довідкою №729ХХІV/зо від 07.10.2025 року на денній контрактній формі навчання третього курсу відділення «Сестринське» строком до 30 червня 2027 року. У зв`язку з навчанням, [PERSON] не працює та не має самостійного доходу, проживає разом із позивачем, тому потребує матеріальної допомоги батьків на своє утримання протягом періоду навчання. Відповідач є працездатним, має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання доньки. На підставі зазначеного, позивач просила суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дочкою двадцяти трьох років за умови продовження нею навчання. Ухвалою судді Новокодацького районного суду м. Дніпра від 08.12.2025 року відкрито провадження у даній цивільній справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, від неї була надана заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити в повному обсязі, проти винесення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзив не подав, будь-яких заяв від нього не надходило, тому суд, відповідно до ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280, ст. 281 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу за його відсутності на підставі наявних у ній даних чи доказів та за згоди позивача постановити заочне рішення. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб [NUMBER] , виданого Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, [PERSON] та [PERSON] з 22.07.2006 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.11). Шлюб було розірвано 18.02.2009 року, про що Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області складено актовий запис №82, серії [NUMBER] (а.с.9). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 29.06.2007 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, [INFO] у сторін народилась донька [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис №786, батьком дитини зазначено [PERSON] , мати [PERSON] (а.с.10). Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 25.10.2013 року [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] , про що 25.10.2013 року складено відповідний актовий запис №548, та змінила прізвище на " [PERSON] " (а.с.12). З витягу №2025/016313277 від 05.11.2025 з реєстру територіальної громади вбачається, що повнолітня донька [PERSON] зареєстрована разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.5). Згідно з довідкою №729ХХІV/зо від 07.10.2025 року, виданої Комунальним закладом «Дніпровський базовий фаховий медичний коледж» Дніпропетровської обласної ради, [PERSON] дійсно є студенткою 3-го курсу денної контрактної форми навчання відділення «Сестринське», наказ «23/197-с від 02.08.2023 року. Термін навчання в закладі освіти до 30.06.2027 року. (а.с.13). Згідно зі ст.198 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, що мають істотне значення для визначення розміру утримання дитини, а саме те, що відповідач по справі є особою працездатного віку, офіційно працевлаштований, донька [PERSON] навчається на денній формі навчання, у зв`язку з чим не має можливості працювати та самостійно заробляти кошти на своє утримання, а тому потребує матеріальної допомоги від батьків. В даному випадку, судом встановлено, що спільна дитина сторін досягла повноліття, але не досягла 23 річного віку і продовжує навчання, як студентка 3-го курсу денної контрактної форми навчання відділення «Сестринське», наказ «23/197-с від 02.08.2023 року, передбачене закінчення навчання - 30.06.2027 року, у зв`язку із чим і потребує матеріальної допомоги. Відтак, суд доходить висновку про необхідність стягнення із відповідача аліментів на утримання їхньої повнолітньої доньки, починаючи з 03 грудня 2025 року до досягнення [PERSON] двадцятитрьохрічного віку або завершення навчання (в залежності від того, яка подія наступить першою), оскільки дитина, у зв`язку з навчанням, потребує матеріальної допомоги, а відповідач, будучи, батьком дитини, зобов`язаний її матеріально утримувати. Такий висновок суду ґрунтується також на нормах ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991p. та набула чинності для України 27.09.1991 pоку) відповідно до яких держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи той факт, що повнолітня донька, навчаючись на денному відділенні коледжу, не може в повній мірі забезпечити достатній рівень свого розвитку та життя, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої дочки в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення [PERSON] двадцятитрьохрічного віку або завершення навчання (в залежності від того, яка подія наступить першою). Вирішуючи питання в частині розподілу судових витрат між сторонами, суд виходить з наступного. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, яка передбачає розподіл судових витрат між сторонами, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Таким чином, враховуючи, що позивач є звільненою від сплати судового збору при зверненні до суду із даним позовом, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211,20 гривень.

Outcome: approved