Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

До Макарівського районного суду Київської області у липні 2025 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Какун Анна Станіславівна звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики у розмірі 43 056,50 грн, а також судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 028 грн. В обґрунтування своїх вимоги представник позивача зазначила, що згідно із договором факторингу до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги заборгованості у розмірі 43 056,50 грн до відповідача [PERSON] , яка утворилась внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором позики від 25 серпня 2023 року № 76458256, укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних ресурсів» та Договором про споживчий кредит від 14 жовтня 2023 року № 9315655, укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан». Суд ухвалою від 04 серпня 2025 року справу прийняв до провадження та вирішив проводити її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін; запропоновав відповідачу протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення цієї ухвали подати відзив на позовну заяву. Копію ухвали суду про відкриття провадження та позовної заяви із додатками відповідач отримав 04 вересня 2025 року, що підтверджується про вручення поштового відправлення № 0610276273291. Відповідно у встановлений судом строк відповідач на адресу суду відзиву на позовну заяву не надав, а тому відповідно до частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд встановив таке. Як вбачається, між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] , укладений Договір позики від 25 серпня 2023 року № 76458256, відповідно до якого, товариство надало позичальнику кредитні кошти у розмірі 10 000 грн строком на 30 днів, до 24.09.2023, шляхом зарахування коштів на картковий рахунок [PERSON] [NUMBER] . Договір підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором W472Vy5WaJ. Право грошової вимоги заборгованості за Договором позики № 76458256 у розмірі 28 763 грн, з яких: 7 300 грн сума основного боргу, 21,463 грн заборгованість за відсотками, позивач отримав за Договором факторингу від 14 червня 2021 року № 14/06/21 й додатковими угодами до нього № 2 від 28.07.2021, № 7 від 13.06.2022, № 21 від 20.03.2024 (реєстр боржників № 21 від 20 березня 2024 року). Також, між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] 14 жовтня 2023 року укладений Договір про споживчий кредит № 9315655, за умовами якого, позичальник надав відповідачу кредит у розмірі 4 000 грн, строком на 105 днів до 27.01.2024. Кошти перераховані позичальнику на її картковий рахунок [NUMBER] . Право вимоги заборгованості до відповідача за вказаним договором позивач набув на підставі Договору факторингу від 27 лютого 2024 року № 27022024. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу від 27.02.2024 до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором № 9315655 у розмірі 14 293,50, з яких: 4 000 грн тіло кредиту, 400 грн комісія, 14 293,50 грн відсотки. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4 Цивільного процесуального кодексу України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина перша-четверта статті 12 Цивільного процесуального кодексу України). Частиною першою статті 13 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з частиною першою статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до частини першої статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (частина перша статті 512 Цивільного кодексу України). Статтею 514 Цивільного кодексу України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За статтею 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Статтею 517 Цивільного кодексу України визначено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Статтею 1077 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. У матеріалах справи відсутні докази, що відповідач зі свого боку своєчасно надав кредитору грошові кошти для погашення заборгованості за кредитами та відсотками. За таких обставин та, оскільки на підставі зазначеного договору факторингу право грошової вимоги до відповідача за кредитними договорами відступлено на користь позивача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів»слід задовольнити. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України пропорційно до задоволених вимог з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» слідстягнути 3 028 грн на відшкодування судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved