Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-05 00:00:00

[PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітнього [PERSON] , в інтересах яких діє адвокат Бойко В.Ф. звернулася до суду зі заявою про встановлення факту батьківства. Просила суд встановити факт того, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] під селищем Котлярівкою Покровського району Донецької області, є батьком [PERSON] , який народився [INFO] . Виключити з актового запису №132 про народження [PERSON] , складеного 20 травня 2025 року (повторно) Славутським відділом реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), відомості про [PERSON] , як батька дитини та внести зміни в актовий запис №132 про народження [PERSON] вчинений 20 травня 2025 року Славутським відділом реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), зазначивши: у графі «Відомості про батька»: « [PERSON] , [INFO] »; в розділі "Відомості про дитину" в графі "прізвище" залишити прізвище дитини - « [PERSON] ». Анулювати свідоцтво про народження дитини [PERSON] , серії [NUMBER] , повторно видане 20 травня 2025 року Славутським відділом реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та видати нове свідоцтво про народження дитини - [PERSON] . Позовні вимоги мотивує тим, що в період 2009 року по 2013 рік [PERSON] проживала без реєстрації шлюбу з [PERSON] ( [INFO] ). В цей період між ними склалися сталі і притаманні сім`ї відносини. Вони кохали одне одного, були пов?язані спільним побутом, взаємоповагою, мали взаємні права та обов?язки, виявляли подружні відносини перед друзями та знайомими, вели спільний бюджет і разом проводили дозвілля без реєстрації шлюбу, оскільки не вбачали у цьому потреби. [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народився син - [PERSON] . [PERSON] визнавав своє батьківство і мав намір подати до органів РАЦС відповідну заяву про визнання його батьком дитини. Ім?я для сина вони обирали разом, і вирішили назвати його на честь діда [PERSON] . На той час у [PERSON] тривали судові процеси з колишньою дружиною (розлучення та стягнення аліментів на доньку), тому він просив [PERSON] до вирішення судових спорів, записати сина на її прізвище. На момент реєстрації народження дитини, при оформленні свідоцтва про народження дитини запис у Книзі реєстрації - відомості про батька дитини було зроблено відповідно до ч.1 ст.135 СК України, зі слів матері та батьком дитини було зазначено « [PERSON] ». Протягом всього часу проживання в цивільному шлюбі [PERSON] піклувався про сина [PERSON] , брав участь у його вихованні та утриманні, тобто поводився відносно нього як батько. Він систематично морально та матеріально підтримував сина. Крім того, факт родинних відносин підтверджується численними світлинами за період з 2009 року по 2013 рік. В 2013 році [PERSON] поїхав на заробітки до м. Києва, і згодом його зв?язок із [PERSON] обірвався. Про сина він не забував, час від часу передавав йому гроші на кишенькові солодощі. 16.01.2025 року [PERSON] був мобілізований на військову службу до лав Збройних Сил України. В квітні 2025 року свекруха (мати [PERSON] ) повідомила про те, що [INFO] під селищем Котлярівкою Покровського району на Донеччині [PERSON] під час бойових дій загинув. Похований солдат [PERSON] з почестями у с. Голики Шепетівського району. Вона разом із сином були на його похованні, а також на поминальному обід, через 40 днів після смерті [PERSON] . 21.07.2025 року з [INFO] на адвокатський запит було отримано копія Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 06.05.2025 року, виданого Славутським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), згідно якого [PERSON] , [INFO] помер [INFO] , сповіщення сім`ї та лікарське свідоцтво про смерть [PERSON] №1454м/950д. Для захисту немайнових та майнових інтересів неповнолітнього [PERSON] , а саме отримання допомоги у зв`язку із втратою годувальника, є необхідність встановити факт батьківства [PERSON] щодо [PERSON] , оскільки в свідоцтві про народження [PERSON] , в графі батько значиться - [PERSON] , а не біологічний батько дитини, загиблий військовослужбовець Збройних Сил - [PERSON] . Тому встановлення факту батьківства має для неї та її сина юридичне значення. Ухвалою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 26.08.2025 року відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження. Ухвалою суду від 22.10.2025 у справі призначено судову генетично-молекулярну експертизу, на час проведення експертизи провадження у справі було зупинено. Ухвалою суду від 19.01.2026 року відновлено провадження у справі. Заявниця [PERSON] та її представник адвокат Бойко В.Ф. у судовому засіданні свої вимоги, викладені у заяві підтримали та просили її задовольнити. Представник Служби у справах дітей Крупецької сільської ради в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення заяви. Представник Служби у справах дітей виконавчого комітету Славутської міської ради в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином. Представник Славутського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання, в якому просив розгляд справи проводити без участі представника. Представник Головного Управління ПФУ у Хмельницькій області в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином, надав відзив на заяву, в якому просив суд ухвалити законне рішення. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази, оцінивши їх відповідно до ст.89 ЦПК України, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 встановлено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз`яснено в п. 7 постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Судом встановлено, що відповідно до повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Славутським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), [PERSON] народився [INFO] , батьком вказано - [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 06 травня 2025 року Славутським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), лікарським свідоцтвом про смерть №1454м/950д від 01.05.2025 року та довідкою про причину смерті від 01.05.2025 року. Висновком молекулярно-генетичної експертизи № 416-МГ встановлено, що громадянин [PERSON] , [INFO] , може бути біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , народженого громадянкою [PERSON] , [INFO] . Вірогідність того, що [PERSON] , дійсно є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв`язків, за результатами даної експертизи складає не менше 99,9999%. Судом досліджувалися надані заявницею фотосвітлини, на яких присутній [PERSON] разом із заявницею та дитиною - [PERSON] після народження та у малолітньому віці, у колі сім`ї та з родичами заявниці та батьком [PERSON] . З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст.135 СК України, сформованого 07.08.2018 року слідує, що реєстрація актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , відбулася 12.04.2011 року, актовий запис № 132, складений Славутським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, відомості про батька - [PERSON] , внесені зі слів матері на підставі ст.135 ч.1 СК України. Згідно зі статтею 52 Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Відповідно до статті 7 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Статтею 8 Конвенції ООН про права дитини передбачено, що держави-учасниці зобов`язуються поважати право дитини на збереження індивідуальності, включаючи громадянство, ім`я та сімейні зв`язки, як передбачається законом, не допускаючи протизаконного втручання. Заяви про встановлення факту батьківства (материнства) суд розглядає у разі смерті особи, яку заявник визнає батьком (матір`ю) дитини, і вирішує їх з огляду на обставини, передбачені статтями 125, 130 Сімейного кодексу України. Відповідно до змісту ч.1 ст.121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Статтею 128 СК України передбачено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Згідно з положеннями частини першої статті 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу. Згідно з п. 7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. У пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.06.2006 року, №3 роз`яснюється, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту ч. 2 ст. 128 СК України, відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: partial