Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

У липні 2024 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою, посилаючись на те, що 23.12.2019 водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Honda Civic», реєстраційний номер [NUMBER] , рухаючись по проїзній частині вул. Космічної в м. Запоріжжя, зі сторони а/д Харків-Сімферополь в напрямку пр. Соборного, скоїв наїзд на пішохода [PERSON] , яка намагалась перетнути проїжджу частину зліва-направо за напрямком руху водія у невстановленому для цього місці. В результаті наїзду, пішохід [PERSON] , отримала тілесні ушкодження, з якими була госпіталізована до лікувального закладу. За даним фактом СВ Дніпровського ВП 24.12.2019 в порядку ст. 214 КПК України внесено відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато розслідування у кримінальному провадженні №120190800500004549 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. В подальшому кваліфікація була змінена на ч. 2 ст. 286 КК України. Постановою від 26.03.2020, кримінальне провадження закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із відсутністю в діях [PERSON] складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. На момент скоєння ДТП, відповідач не мав при собі чинного полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та не повідомив про його наявність правоохоронні органи, потерпілого та МТСБУ. Відповідно до інформації МТСБУ на момент настання ДТП відповідач не мав чинного договору страхування цивільно-правової відповідальності, у зв`язку із чим МТСБУ прийняло рішення здійснити регламентну виплату на користь потерпілої особи в сумі 208 466 грн. 39 коп. Згідно з наказом про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих осіб №6131 від 04.06.2020 року МТСБУ відшкодувало шкоду, пов`язану зі шкодою заподіяною в результаті ДТП в розмірі 220 038 грн. 26 коп. 12.07.2024 вказана позовна заява була прийнята у провадження судді Ткаченко М.О. та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 07.08.2024 провадження у справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою було зупинено. Ухвалою суду від 25.09.2025 цивільна справа прийнята в провадження судді Громової І.Б. та відкрито провадження. Ухвалою суду від 17.11.2025 поновлено провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 24.12.2025 підготовче провадження у вказаній цивільній справі закрито та призначено до судового розгляду. Представник позивача, повідомлений належним чином, у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача у судовому засідання просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, також просив врахувати позицію викладену у відзиві на позовну заяву. Від представника відповідача [PERSON] адвоката Працевитого Г.О. через систему «Електронний суд» надходив відзив на позовну заяву, в якому відповідач категорично заперечує проти позову та просить відмовити у його задоволенні, посилаючись на наступне. Представник відповідача зазначає, [PERSON] не був винним у ДТП, яке сталось 23.12.2019, у зв`язку із чим кримінальне провадження по справі №12019080050004549 від 24.12.2019 було закрито у зв`язку з відсутністю у діях водія ознак кримінального правопорушення. Окрім того, Позивачем заявлено вимогу про стягнення з Відповідача суми в розмірі 208 466 грн. 39 коп. В той же час, не надано доказів на підтвердження дійсності вказаної суми. До матеріалів по справі не долучено документи, які можуть підтверджувати вказані понесені витрати на лікування потерпілої особи. До матеріалів справи також не долучено належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності у [PERSON] на дату вчиненні ДПТ страхового полісу. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 лютого 2022 року у справі № 201/16373/16-ц (провадження № 14-27цс21) зазначено, що «…Велика Палата Верховного Суду послідовно наголошує, що основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик, та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми, а у випадку, зазначеному у пункті 80 цієї постанови - винною особою. Так, Позивачем, Моторним (транспортним) страховим бюро України не доведено, що відповідальність Відповідача не застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Зазначене є самостійною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, оскільки боржником у деліктному зобов`язанні у межах суми страхового відшкодування виступає саме страховик завдавача шкоди. За інформацією, викладеною у Довідці №1 від 03.06.2020 про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих витрати на лікування складали 47 110, 39 грн.; сума компенсації щодо стійкої втрати працездатності визначена в розмірі 150 228,00 грн. До матеріалів по справі не долучено доказів щодо понесених витрат на лікування, відсутні квитанції, платіжні доручення та медична документація, які здатні підтвердити заявлений розмір витрат. Також Позивачем не надано доказів щодо порядку оцінки втрати працездатності, відсутні документальні підтвердження щодо оцінки шкоди в розмірі 150 228,00 грн. Відповідно до інформації, наведеної у Довідці №1 від 03.06.2020 р. про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих до відшкодування включено витрати, пов`язані з проведенням експертизи, які складають 11 128,00 грн. В матеріалах справи відсутні документи, які підтверджують факт проведення вказаної експертизи та понесені Позивачем витрати на зазначену експертизу (кошторис, рахунок на оплату, платіжне доручення або квитанція банку, акт виконаних робіт, довідка про виконання експертизи, висновок експерта, акт прийому-передачі виконаних робіт). У постанові про закриття кримінального провадження від 26.03.2020 р. зазначено, що під час досудового розслідування у кримінальному провадження проведено огляд місця події дорожньо-транспортної пригоди, призначено та проведено судову інженерно-транспортну експертизу за експертною спеціальністю дослідження технічного стану транспортних засобів, судову інженерно-транспортну експертизу за експертною спеціальністю дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод, а також судову медичну експертизу з метою встановлення ступеню тяжкості отриманих потерпілою тілесних ушкоджень в результаті наїзду. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. 23.12.2019 водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Honda Civic», реєстраційний номер [NUMBER] , рухаючись по проїзній частині вул. Космічної в м. Запоріжжя, зі сторони а/д Харків-Сімферополь в напрямку пр. Соборного, скоїв наїзд на пішохода [PERSON] , яка намагалась перетнути проїжджу частину зліва-направо за напрямком руху водія у невстановленому для цього місці. За даним фактом СВ Дніпровського ВП 24.12.2019 в порядку ст. 214 КПК України внесено відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато розслідування у кримінальному провадженні №120190800500004549 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. В подальшому кваліфікація була змінена на ч. 2 ст. 286 КК України. Відповідно до постанови слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області від 26.03.2020 кримінальне провадження № 12019080050004549 від 24.12.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, закрите у зв`язку із відсутністю в діях [PERSON] складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Нормами ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Таким актом є Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі Закон), який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин. У разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний: дотримуватися передбачених правилами дорожнього руху обов`язків водія, причетного до дорожньо-транспортної пригоди; вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди; поінформувати інших осіб, причетних до цієї пригоди, про себе, своє місце проживання, назву та місцезнаходження страховика та надати відомості про відповідні страхові поліси; невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. За нормою ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотньої вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», учасники дорожньо- транспортної пригоди зобов`язані: вжити заходів для невідкладеного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, у випадках, передбачених цим Законом, МТСБУ про настання дорожньо-транспортної пригоди. Згідно зі ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Отже, для відшкодування шкоди за правилами ст. 1166 ЦК України необхідно довести такі факти: а) неправомірність поведінки особи (неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо заподіювач шкоди не був уповноважений на такі дії); б) наявність шкоди (під шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров`я тощо). У відносинах, що розглядаються, шкода - це не тільки обов`язкова умова, але і міра відповідальності, оскільки за загальним правилом ст. 1166 ЦК України, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі); в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди; г) вина заподіювача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини. Наявність всіх значених умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди. Згідно з пунктом а) частини першої статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 лютого 2022 року у справі № 201/16373/16-ц (провадження № 14-27цс21) зазначено, що «…Велика Палата Верховного Суду послідовно наголошує, що основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик, та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми, а у випадку, зазначеному у пункті 80 цієї постанови - винною особою. Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до частин першої, шостої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно частин першої другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. У зв`язку із тим, що на підтвердження позовних вимог Позивачем, Моторним (транспортним) страховим бюро України не надано належних та допустимих доказів по справі позов про відшкодування в порядку регрес витрат, пов`язаних з регламентною виплатою в розмірі 208 466, 39 грн. задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed