Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

[PERSON] 02 грудня 2025 року пред`явив до [PERSON] позов про розірвання шлюбу, зареєстрованого 03 липня 2012 року. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що він, позивач, з відповідачкою [PERSON] , [INFO] зареєстрували шлюб, під час перебування в якому у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] , яка проживає із відповідачкою, однак вихованням дитини вони займаються разом та він не заперечує проти сплати аліментів на утримання дочки. На даний час вони з відповідачкою спільно не проживають та спільного господарства не ведуть, Вважає, що надання строку на примирення не виправить стан їхніх шлюбних відносин, спроби примирення між ними в минулому не принесли жодних результатів, та на його думку, це лише погіршить стан їхніх відносин та продовжить їх перебіг в часі, у зв`язку із чим просив даний шлюб розірвати. Ухвалою судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 08 грудня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, яку постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 05 лютого 2026 року. Позивач [PERSON] у судовому засіданні посилався на обставини, викладені у позовній заяві, просив шлюб розірвати та не надавати строк на примирення. Відповідачка [PERSON] під час розгляду справи позов визнала повністю, просила шлюб розірвати та заперечувала проти надання строку на примирення, посилаючись на те, що рішення розірвати шлюб є їх із позивачем спільне та остаточне. Вислухавши думку учасників та дослідивши докази додані до позовної заяви, суд дійшов висновку про задоволення позову виходячи з таких підстав. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд дійшов висновку про задоволення позову виходячи з таких підстав. Із копії паспортів, свідоцтв про одруження та народження видно, що сторони зареєстрували шлюб 03 липня 2012 року, під час перебування у якому у них [INFO] народилася дочка [PERSON] , яка на даний час є неповнолітньою (а. с. 3, 5, 10, 11, 12). Із заяви по суті справи відомо, що сторони припинили подружні відносини, разом не проживають та спільного господарства не ведуть (а. с. 1-2). Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ураховуючи наведене, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, і тому право позивача, передбачене ч. 3 ст. 56 СК України, на припинення шлюбних відносин підлягає захисту шляхом задоволення позову про розірвання шлюбу. Відповідачці відомі наслідки визнання позову. Визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved