Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-10 00:00:00

ТОВ ФК "ФІНТРАСТ КАПІТАЛ" звернулося до Андрушівського районного суду Житомирської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 4418454 від 25.02.2024 року в сумі 187147,60 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 25.02.2024 між ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" та [PERSON] укладено Договір № 4418454 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, у відповідності до якого [PERSON] отримала кредитні кошти в розмірі 19 000 (дев`ятнадцять тисяч) гривень з процентною ставкою (стандартною) становить 2.5% яка нараховується за кожен день користування коштами з періодичністю сплати процентів кожні 30 днів. Згідно умов договору [PERSON] зобов`язалася у визначені строки здійснювати погашення суми заборгованості, проценти за користування кредитом. У порушення умов кредитного договору № 4418454 від 25.02.2024 про належне, повне і своєчасне виконання зобов`язань, [PERSON] зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, не сплачує щомісячні платежі, в результаті чого станом на день формування позовної заяви має заборгованість в розмірі 196 647 грн. 60 коп., а саме: 18 999 грн. 99 коп. - заборгованість за кредитом; 113 522 грн. 61 коп. - заборгованість за процентами нараховані первісним кредитором за користування кредитом, та за 115 днів нараховані ТОВ ФК "ФІНТРАСТ КАПІТАЛ" в сумі 54 625 грн. 00 коп. та штрафні санкції в сумі 9 500,00 грн. Договір укладено в електронній формі та підписано електронним підписом шляхом внесення одноразового ідентифікатора. Також, позивач зазначає, що 25.10.2024 було укладено договір факторингу 25/10/2024 відповідно до якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відступило на користь ТОВ ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 4418454 від 25.02.2024. Крім того, зазначає про зміну найменування Товариства згідно рішення № 251124/1 з ТОВ ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» на ТОВ ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ». Таким чином, ТОВ ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» наділено правом вимоги до [PERSON] за договором № 4418454 від 25.02.2024. Ухвалою Андрушівського районного суду Житомирської області від 03.03.2025 року відкрито провадження по справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача не з`явилася, через електронний суд направив клопотання про розгляд справи у відсутність представника на підставі наявних в матеріалах справи доказів, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та зазначив що не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, відзив не подавала, неодноразово направляла до суду клопотання про відкладення розгляду справи, однак підтвердження поважності причин відкладення не надавала, тому суд розцінює це як зловживання своїм правом та можливістю затягування процесу. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Представник позивача скористався наданим правом та, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявив клопотання про розгляд справи без участі. Відтак, підстави для відкладення розгляду справи відсутні. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з положеннями до ч. 4 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. З матеріалів справи судом встановлено, що 25.02.2024 між ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" та [PERSON] укладено Договір № 4418454 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, у відповідності до якого [PERSON] отримала кредитні кошти в розмірі 19 000 (дев`ятнадцять тисяч) гривень з процентною ставкою (стандартною) становить 2.5% яка нараховується за кожен день користування коштами з періодичністю сплати процентів кожні 30 днів. Згідно умов договору [PERSON] зобов`язалася у визначені строки здійснювати погашення суми заборгованості, проценти за користування кредитом. Таким чином, між ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" та [PERSON] укладено Договір № 4418454. У відповідності до умов кредитного договору № 4418454від 25.02.2024 року [PERSON] отримала строковий кредит шляхом перерахування на картковий рахунок, який вона вказала в особовому кабінеті при оформленні електронного договору, грошових коштів в розмірі 19 000 грн. на строк 360 днів з кінцевою датою його повернення, відповідно до таблиці обчислення загальної вартості кредиту 18.02.2025 (а.с.24-34). ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" свої зобов`язання перед відповідачкою виконало за кредитним договором, надавши останній кредит у розмірі 19 000 гривень шляхом переказу кредитних коштів на платіжну картку відповідачки відповідно до договору про переказ коштів а що підтверджується довідкою про переказ коштів на картковий рахунок № [NUMBER] в сумі 19 000грн. (а.с78-80). Крім того факт зарахування кредитних коштів підтверджується інформаційною довідкою з АТ КБ «ПРИВАТБАНК», що витребувана ухвалою суду за клопотанням представника позивача (а.с.107-108). Відповідачка свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконала. Відповідно до розрахунку суми заборгованості, доданого до позовної заяви, станом на день формування позовної заяви, за кредитним договором № 4418454від 25.02.2024 року [PERSON] має заборгованість в розмірі 196 647 грн. 60 коп. а саме: заборгованість за основним зобов`язанням (тіло кредиту) 18 999 грн. 99 коп; заборгованість за процентами за користування кредитом нараховані первісним кредитором в сумі 113 522 грн. 61 коп., та нарахованих процентів ТОВ ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» за 115 днів в сумі 54 625 грн., а також штрафні санкції 9 500 грн., що підтверджується розрахунками заборгованості (а.с. 41-47). Крім того, в позовній заяві позивач зазначає що вважає неправомірним стягнення з відповідачки штрафних санкцій в розмірі 9 500 грн. посилаючись на Прикінцеві та перехідні положення цивільного кодексу України, тому штрафні санкції не підлягають стягненню. З копії договору факторингу № 25/10/2024 від 25.10.2024 року встановлено, що ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відступило, за певну плату право грошової вимоги до боржників, на користь ТОВ ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» право вимоги в тому числі за договором № 4418454 від 25.02.2024(а.с.83-92). Копією рішення № 25112024/1 від 25.11.2024 вбачається зміна назви товариства з ТОВ ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» на ТОВ ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» (а.с.77). Наявність заборгованості за кредитним договором зумовила звернення ТОВ ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» до суду за захистом своїх прав, спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України (далі - ЦК України). Ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Крім того, слід зазначити, що відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону є оригіналом такого документа. Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Відповідно до ч.4 ст.14 ЦК України особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України зазначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України з 24 лютого 2022 року строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час. Тому в цій частині вимог позивач вважає неправомірним стягнення штрафних санкцій та не просить їх стягувати з відповідачки. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що між ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" та [PERSON] було укладено Договір № 4418454 шляхом дистанційного підписання документу, ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" свої умови кредитного договору виконало належним чином, надавши відповідачеві кредит, шляхом перерахування на зазначений картковий рахунок грошових коштів в розмірі 19 000 грн. Однак, відповідачка належним чином свої зобов`язання не виконувала, у визначені договором строки погашення заборгованості за кредитним договором не здійснила, внаслідок чого у відповідачки перед позивачем склалась заборгованість. Доказів повернення кредитних коштів відповідачкою суду не надано, внаслідок чого суд робить висновок про існування спору між сторонами з приводу відповідальності позичальника за невиконання зобов`язань за кредитним договором. Враховуючи, вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позову у сумі 187147,60 грн., з яких 18999,99 гривень - основнй борг, 168147,61 гривень - заборгованість за процентами. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Частинами 1 та 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При зверненні до суду з цим позовом ТОВ ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» сплачено 2422,40 грн. судового збору за подання позову, що підтверджується платіжною інструкцією № 761 від 14.02.2025 року (а.с.15). Щодо вимоги про стягнення правової допомоги суд зазначає наступне. Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких за частиною 3 статі 133 ЦПК належать витрати на професійну правову допомогу, які за змістом статті 137 ЦПК несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Приписами статті 141 ЦПК України визначено: розмір витрат, які сторона сплатила у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Суд звертає увагу, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини 4 статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, тому обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, а суд при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу повинен надати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких відповідач має заперечення. Частиною 3 статті 141 ЦПК України закріплено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи. ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Отже, при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, слід виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи. Враховуючи викладене, з урахуванням складності справи, виконаної адвокатом роботи,

Outcome: approved