Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

12 серпня 2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Степівська сільська рада Миколаївського району Миколаївської області, про позбавлення батьківських прав. В позовній заяві представник позивача [PERSON] зазначив, що [PERSON] , [INFO] , є рідною донькою [PERSON] . В період часу з 2014 року по 2021 рік відповідачка [PERSON] , проживаючи з різними чоловіками, народила дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Вказаних дітей, після їх народження, почергово, відповідачка залишала матері позивачу [PERSON] , а з жовтня 2022 року онуки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] постійно мешкають з позивачем. З жовтня 2022 року відповідачка повністю припинила спілкування з дітьми, іноді з`являлася за місцем реєстрації на декілька днів в стані алкогольного сп`яніння, при цьому з дітьми взагалі не спілкується, тобто з вказаного часу вихованням дітей відповідачка не займалася і не займається до цього часу, будь якої допомоги на утримання та виховання дітей не надавала і не надає, життям дітей не цікавиться, продовжує зловживати спиртними напоями, проживати з різними чоловіками, які ведуть аналогічний спосіб життя. На даний час онуки позивачки продовжують проживати разом з нею, остання забезпечує їх всім необхідним, опікується ними, займається їх вихованням. Позивачем створено для дітей належні житлово побутові умови, створено всі необхідні умови для їхнього життя, розвитку та навчання. Позивач [PERSON] є пенсіонером, отримує пенсію в розмірі 3982,40 грн., на обліку у лікаря психіатра не перебуває, проживає разом зі співмешканцем [PERSON] в його домоволодінні і разом забезпечують сім`ю всім необхідним. Просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Ухвалою від 22 серпня 2025 року провадження по справі було відкрито та призначено підготовче судове засідання. 13 листопада 2025 року ухвалою суду було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав з підстав, зазначених в позовній заяві, та просить суд задовольнити позовні вимоги повністю. Позивач [PERSON] в судовому засіданні суду зазначив, що позов підтримує повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена через оголошення, опубліковане на офіційному веб-сайті суду на порталі Судова влада України та направлено на її адресу судову кореспонденцію, яка повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до статті 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судове засідання. Причини неявки суду невідомі. Відзив на позов не надійшов. Представник третьої особи Степівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що [PERSON] є його співмешканка, проживають разом 12 років. Дійсно з ними проживають онуки його співмешканки та діти [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Вони за дітьми здійснюють догляд, піклуються про них. [PERSON] взагалі не цікавиться життям та вихованням дітей, не піклується про них, коли приїздила то знаходилася в стані алкогольного сп`яніння. В судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що [PERSON] є його матір`ю, а [PERSON] це його сестра. [PERSON] залишила всіх трьох дітей матері на виховання та виїхала, вихованням дітей не займається і не приймає участі у їхньому житті. Діти знаходяться на повному утриманні у бабусі [PERSON] та дідуся [PERSON] , які тримають велике господарство та забезпечують онуків всім необхідним. В судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що він є сусідом [PERSON] . [PERSON] давно не бачив, приблизно рік назад. Всі троє дітей відповідачки проживають біля бабусі, яка приймає участь у їх вихованні та утриманні, забезпечуючи дітей всім необхідним. Суд, вислухавши пояснення, позивача, представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених вимог та наданих доказів, приходить до наступних висновків. В силу статті 9 Конституції України, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод є частиною національного законодавства і закріплює мінімальні гарантії в галузі прав людини, які можуть бути розширені в національному законодавстві, яке в свою чергу в силу взятих на себе Україною зобов`язань не може суперечити положенням Конвенції (стаття 19 Закону України «Про міжнародні договори» від 29 червня 2004 року № 1906-ІV, стаття 27 Віденської конвенції про право міжнародних договорів). Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано кожному право на повагу до свого сімейного життя. Так, Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю (батьком). Положеннями ст. 3 Конвенції про права дитини (ратифікована Україною 27.02.1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Статтею 164 СК України передбачено вичерпний перелік обставин, за яких матір або батька може бути позбавлено батьківських прав щодо усіх дітей або когось з них. Батьки можуть бути позбавленні батьківських прав у разі, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. За змістом статті 164 СК України позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей (пункт 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав"). Відповідно до ст. 150 СК України, ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Згідно ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є рідною донькою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 18.09.1995 року та Свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 25.08.2016 року (а.с. 14,15). Відповідач [PERSON] згідно повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Миколаївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 22 серпня 2023 року, є матір`ю неповнолітньої дитини: доньки [PERSON] , [INFO] , батько зазначено [PERSON] (а.с.17) . Згідно з Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № 00052913300 від 08.08.2025 року на [PERSON] , [INFO] , зазначено, що відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (а.с. 18). Крім того, відповідач [PERSON] згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції від 11 серпня 2015 року, є матір`ю неповнолітньої дитини: доньки [PERSON] , [INFO] , батько зазначено [PERSON] (а.с.22) . Згідно з Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 00015683331 від 11.08.2015 року на [PERSON] , [INFO] , зазначено, що відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (а.с. 23). Також, відповідач [PERSON] згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Веселинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 24 березня 2021 року, є матір`ю неповнолітньої дитини: сина [PERSON] , [INFO] , батько зазначено [PERSON] (а.с.27) . Згідно з Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № 00030046387 від 23.03.2021 року на [PERSON] , [INFO] , зазначено, що відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (а.с. 28). Відповідно до довідки № 133 від 23.07.2025 року, виданої Степівською сільською радою Миколаївського району Миколаївської області, гр. [PERSON] , [INFO] , зареєстрована, але не проживає в [ADDRESS] (а.с. 13). Згідно акту обстеження житлово побутових умов проживання сім`ї [PERSON] від 06.08.2025 рок, комісією у складі начальника ВССД Степівської с/р Н.С. Балинської, головного спеціаліста ВССД Степівської с/р А.І. Годунко було проведено обстеження умов проживання родини [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , та зроблено висновок: житлово побутові умови сім`ї [PERSON] відповідають необхідним нормам для проживання дітей, створені всі необхідні умови для їхнього життя, розвитку та навчання (а.с. 31). Відповідно до характеристики директора Ставківського ліцею Веселинівської селищної ради Миколаївської області Л.В. Кердікошвілі № 60/25 від 23.05.2025 року, [PERSON] , [INFO] , навчається в 5 класі Ставківського ліцею. До навчання ставиться відповідально. [PERSON] відвідує регулярно, уроки пропускає дуже рідко і тільки по поважній причині чи по хворобі. Дівчинка проживає в сім`ї з бабусею. Бабуся повністю виконує обов`язки мами [PERSON] . Постійно підтримує зв`язок з вчителями та класним керівником, цікавиться навчанням внучки. Приймає участь у загальношкільних та класних батьківських зборах. Мама [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків, не піклується про її фізичний і духовний розвиток та її навчання, про підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дочки, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання. Мама дуже рідко спілкується з дитиною. [PERSON] не надає дівчинці доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляє інтерес до внутрішнього світу, не створює умови для отримання нею освіти. Стосунки в родині бабусі приязні. Фізичного та психологічного насилля до дітей в сім`ї немає (а.с. 32). Відповідно до характеристики директора Ставківського ліцею Веселинівської селищної ради Миколаївської області Л.В. Кердікошвілі № 61/25 від 23.05.2025 року, [PERSON] навчається в Ставківському ліцеї другий рік. Дівчинка має хороший фізичний розвиток, рівень досягнень з усіх предметів середній та достатній. Дитина потребує постійного контролю та підтримки з боку матері. Але мама зовсім не приділяє уваги навчанню та не займається вихованням дитини, не цікавиться її життям, не підтримує матеріально. [PERSON] проживає в сім`ї бабусі, яка постійно турбується про дитину. Займається вихованням та допомагає в навчанні. Бабуся підтримує тісний зв`язок зі школою, приймає активну участь в житті класу. Сім`я потребує матеріальної допомоги (а.с. 33). Згідно характеристики за вих № 92/12-18 від 07.07.2025 року, виданої Степівською сільською радою Миколаївського району Миколаївської області, [PERSON] зареєстрована, але не проживає в с. Піщаний Брід. Має трьох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , яких залишила на протязі 11 років та періодично появлялася на короткий термін (до двох місяців, коли було потрібно оформить ДДД). З дітьми не підтримує постійний зв`язок. На даний час [PERSON] дітьми не цікавиться, матеріально не допомагає, навчанням дітей не переймається, за здоров`я дітей не хвилюється та не приймає участь в їх вихованні. Діти повністю знаходяться на утриманні бабусі [PERSON] та [PERSON] . З даної поведінки [PERSON] видно, що діти її не потрібно (а.с. 34). З довідки про доходи № 9336 4031 5229 6320, виданої Управлінням пенсійного фонду України в Миколаївській області, вбачається, що [PERSON] перебуває на обліку в Вознесенському об`єднаному управлінні ПФУ в Миколаївській області і отримує пенсію за віком в розмірі 3982,40 грн. (а.с.36) . Згідно заяви [PERSON] від 25.03.2025 року, посвідченої приватним нотаріусом Миколаївського районного нотаріального округу Миколаївської області Лактіоновою С.А., зареєстрованої в реєстрі за № 356, [PERSON] передає своїх малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , на виховання їх бабусі [PERSON] (а.с. 43). Із заяви [PERSON] від 08.08.2025 року, посвідченої приватним нотаріусом Вознесенського районного нотаріального округу Миколаївської області Євстратовою О.М., зареєстрованої в реєстрі за № 366, вбачається, що [PERSON] не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с. 44). Згідно з висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Степівської сільської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Степівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області від 24 вересня 2025 року № 96, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до вимог ч. ч. 2, 3, 5 ст. 150, ч. 3 ст. 155, ст. 180 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, фізичний, духовний та моральний розвиток останньої, забезпечити здобуття нею загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, що є найважливішими обов`язками матері і батька, а також повинні матеріально утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ч. ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» (аналогічно положеннями Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року) передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Згідно ч. 6 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Зокрема, п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України передбачає, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Відповідно до п.п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Згідно ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини (ч. 1 ст. 9 Конвенції). В рішеннях Європейського Суду з прав людини у справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року та у справі «М.С. проти України» від 11 липня 2017 року висловлено наступне: «Оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним». Фактичне розірвання сімейних зв`язків, що означає позбавлення дитини її коріння, може бути виправдане лише за виняткових обставин, має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини. Зокрема, якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. Сам той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (справа «Савіни проти України», рішення від 18 грудня 2008 року). Тому, ретельно зваживши доводи, надані докази, встановлені в судовому засіданні обставини, суд вважає доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . На підставі викладеного,

Outcome: approved