Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог. 24.11.2025 року представник позивача звернувся до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області з цивільним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01.02.2024 року між ТОВ «Слон кредит» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи укладено договір № 1418426 про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний», відповідно до умов якого, товариство надає позичальнику грошові кошти в сумі 25000 грн на строк 360 днів, з періодичністю сплати процентів кожні 30 днів, з умовою сплати процентів за користування кредитом у розмірі 2,50 % в межах строку кредиту (стандартна процентна ставка), та за заниженою процентною ставкою 1,125% в день, яка застосовується, відповідно до умов договору, а позичальник в свою чергу зобов`язався повернути кредит на умовах встановлених договором та графіком платежів. Надалі, ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» від ТОВ «Слон кредит» відповідно до умов Договору факторингу від 27.06.2025 року перейшло право грошової вимоги до відповідача. Однак, всупереч умов кредитного договору, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконала, а саме не здійснювала погашення заборгованості за кредитом у встановленому порядку та строки, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 241249,88 грн, що складається з: 24999,99 грн - суми кредиту; 203749,89 грн.- сума процентів за користування кредитом, а також 12500 грн.- штрафні санкції. А тому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором, судові витрати, які складаються з судового збору та витрат на правову допомогу. ІІ.Стислий виклад позиції учасників справи. Представник позивача в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи через підсистему «Електронний суд», у заяві просив розгляд справи проводити без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явилася про день та час слухання справи була повідомлена відповідно до вимог закону, в тому числі шляхом розміщення оголошення на сайті суду. Правом на подання відзиву не скористалася, будь-яких клопотань від неї до суду не надходило. ІІІ. Відомості про рух справи. Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 26.11.2025 року постановлено відкрити провадження у справі, здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, витребувати докази. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оскільки сторони в судове засідання, призначене на 12.02.2026 року не з`явилися, суд, з дотриманням положень ч. 5 ст.268 ЦПК України зазначив датою ухвалення рішення дату його складання і на виконання вимог ч. 4 ст.268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення. ІV. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, що 01.02.2024 року між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон кредит» був укладений договір про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний» № 1418426. Згідно п. 1.2. договору, товариство зобов`язується на умовах, визначених у договорі надати кредит споживачу у гривні, а споживач зобов`язується повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки передбачені договором. Згідно пунктів договору: 1.3. Сума кредиту складає 25 000 грн. Тип кредиту кредит. 1.4. Строк кредиту 360 днів. Періодичність сплати платежів кожні 30 днів. 1.5. Процентна ставка за користування кредитом нараховуються за таких умов п.151. договору стандартна процентна ставка становить 2,50 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору. Пункт 1.5.2. - знижена процентна ставка 1,125% в день та застосовується відповідно до наступних умов. Якщо Споживач до 02.03.2024 року або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, Споживач, як учасник Програми лояльності, отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. Мета отримання кредиту на споживчі потреби (п. 1.6 договору). Орієнтовна загальна річна процентна ставка 90 465,53%, орієнтовна загальна вартість кредиту - 250 000,00 грн. Згідно п. 2.1. договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . У відповідності до п. 3.1 договору, нарахування процентів за договором здійснюється в межах строку надання кредиту, визначеного у п. 1.4 договору на залишок заборгованості за кредитом, що вказаний у графіку платежів. За невиконання та/або неналежне виконання умов договору у кредитному договорі передбачений штраф в сумі 3 750,00 гривень на 4 (четвертий) день такого невиконання та/або неналежного виконання та у розмірі 275,00 гривень починаючи з 5 (п`ятого) дня за кожний день невиконання та/або неналежного виконання ( п. 6.3 договору). Договір підписано [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором X257, 01.02.2024 року о 17:00:36 год., який надісланий на відповідний номер телефону (а.с.16-20). У графіку платежів, який є Додатком №1 до кредитного договору міститься інформація стосовно дати видачі кредиту 01.02.2024 року, дати платежу - 26.01.2025 року, суми кредиту 25000 грн, проценти за користування кредитом - 214687,50 грн, періодичність внесення суми платежу - кожні 30 днів (а.с.20зв). Відповідач кошти отримав, що підтверджується листом ТОВ «ПЕЙТЕК», згідно якого на підставі укладеного між Товариством та ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» Договору про організацію переказу грошових коштів №06062022-1 від 2022-06-06, успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта від ТОВ «СЛОН КРЕДИТ»: на суму 25000.00 грн. Номер транзакції в системі ТОВ «ПЕЙТЕК» - 98a58838-ea64-4157-a7a0-90bd1a3a199d Номер транзакції в системі ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» 14184261706799670 Session ID 022953900078. Дата і час створення - 2024-02-01 17:01:11. Дата і час виконання - 2024-02-01 17:01:16. Призначення платежу: зарахування на картку, маска картки [NUMBER] . (а.с.23, витяг з договору на а.с.26-27). У відповідності до інформації, наданої АТ КБ «Приватбанк» на вимогу ухвали суду, на ім`я [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , в банку емітовано картку № [NUMBER] . 01.02.2025 року на вказаний рахунок зараховано суму коштів в розмірі 25000 грн (а.с.101). До матеріалів справи також долучено паспорт споживчого кредиту, підписаний [PERSON] в якому зазначені: інформація та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача ( сума кредиту 25000 грн, строку кредитування 360 днів, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту для споживача, (відсоткова ставка: стандарткна 2,5% в день, знижена 1,125% в день, тип процентної ставки: фіксована. Порядок повернення кредиту згідно графіку платежів кожні 30 днів, додаткова інформація штраф у розмірі 15% від суми кредиту, що становить 3 750,00 гривень, на 4-й день такого невиконання та/або неналежного виконання; та у розмірі 1,1% від суми кредиту, що становить 275,00 гривень, починаючи з 5 (п`ятого) дня за кожен факт такого порушення, тобто за кожен день невиконання та/або неналежного виконання, інші умови (а.с.21-22). Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «Слон кредит» за кредитним договором №1418426 від 01.02.2024 року, заборгованість за тілом кредиту: 24999,99 грн, заборгованість за процентами 203749,89 грн, 12500 грн штраф. Крім того зазначено, що боржником були внесені кошти в рахунок погашення заборгованості за кредитом в загальному розмірі 9687,51 грн, списано відсотків 18750 грн (а.с.24). 27.06.2025 року між ТОВ "Слон кредит", як клієнтом, та ТОВ «ФК"Фінтраст Капітал", як фактором було укладено договір факторингу № 27062025, згідно з умовами якого ТОВ "Слон кредит" відступив ТОВ «ФК "Фінтраст Капітал" права грошової вимоги за кредитними договорами, згідно реєстру боржників, який формується відповідно до додатку №1 та є невід`ємною частиною договору (а.с. 29-31). Згідно витягу з реєстру боржників до Договору факторингу № 27062025 від 27.06.2025 року до ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» відповідно до укладеного договору перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі 241249,88 грн (а.с.39-40). V. Мотиви з яких виходить суд та норми права. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються положеннями Цивільного кодексу України. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються ЦК України. Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За правилами ч. 1ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно положень статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Статті 6 та 627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до частини 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем він вважається укладеним в письмовій формі. З огляду на зазначені норми права Верховний Суд в своїх постановах дійшов висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі205,207 ЦК України). Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19, від 16 грудня 2020 року у справі №561/77/19. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1, 3 ст. 1056-1 ЦК України визначено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. В п. 1 ст. 629 ЦК України вказано, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до п. 1ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В п. 1 ст. 612 ЦК України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами. При цьому право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 року (справа №444/9519/12) та від 31.10.2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права. Щодо відступлення прав вимоги новому кредитору Відповідно до статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора; зобов`язання в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями статті 516 ЦК України визначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. За приписами статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Щодо стягнення неустойки. Пунктом 18 розділу Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Тобто, в даному випадку законодавством звільнено позичальника від сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення своїх кредитних(боргових) зобов`язань. У постанові Верховного Суду від 06 вересня 2023 року у справі № 910/8349/22 суд виснував щодо застосування пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України до зобов`язань, які виникли на підставі окремих договорів. Зокрема, вказувалося, що на договір про надання поворотної фінансової допомоги (позики) розповсюджується дія пункту 18 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України. Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: 1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; 2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; 3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 31.01.2024 у справі №183/7850/22. Щодо врахування положень Закону України «Про споживче кредитування». Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, що набрав чинності 24 грудня 2023 року доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» частиною 5, якою встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. VІ. Висновки суду. Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене. Так, судом встановлено, що ТОВ "Слон кредит" виконано умови договору №1418426 від 01.02.2024 року. Відповідач отримав кредит, що підтверджується інформаційною довідкою з додатком ТОВ «ПЕЙТЕК Україна» та інформацією, наданою АТ «Приват банк», в подальшому розпорядилася даними коштами на власний розсуд, свої зобов`язання щодо повернення грошових коштів не виконала, кредитні кошти в повному обсязі не повернула. Відтак, на думку суду, слушними є позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в сумі 24 999,99 грн (0,01 грн зараховано первісним кредитором в рахунок погашення тіла кредиту). Так, оскільки договір про споживчий кредит укладений після вступу в законну силу 24.12.2023 року Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», відтак на вказаний договір поширюється дія ч.5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», а тому, розмір денної процентної ставки за вказаним договором не може перевищувати 1%. З огляду на таке, відсотки за користування кредитом, на переконання суду, мають бути розраховані з урахуванням ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування», та становитимуть 80 312,50 грн ((25 000*1%360 днів) - 9 687,50 грн (сума погашення заборгованості за відсотками)). Стосовно вимоги позивача про стягнення із відповідача штрафу в розмірі 12 500 грн, то суд вважає, що остання до задоволення не підлягає, оскільки суперечить п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, які передбачають особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань, зокрема, списання сум неустойки в період дії на території України воєнного стану з 24.02.2022 року по даний час. Відтак, позов слід задовольнити частково. VІІ. Судові витрати. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже з відповідача слід стягнути на користь позивача 1 057,45 грн сплаченого ним судового збору. Щодо понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов такого висновку. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказав, що очікує понести 10 000 гривень витрат на професійну правничу допомогу в рамках договору №10/12-2024 від 10.12.2024 року про надання юридичних послуг, які і заявив до стягнення з відповідача. На підтвердження понесення витрат на оплату професійної правничої допомоги позивач надав такі докази: договір та ордер про надання правничої допомоги №10/12-2024 від 10.12.2024 року між ТОВ «ФІНТРАСТ Капітал» та адвокатом Столітнім М.М. (а.с.86-87, 88); свідоцтво про зайняття адвокатською діяльністю серії КС 9422/10 (а.с.89) заявка на виконання доручення №12026 від 21.10.2025 року до договору №10/12-2024 від 10.12.2024 року (а.с.90-91); акт прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно Договору №10/12-2024 від 10.12.2024 року на загальну суму 10 000 грн (а.с.93-94); рахунок на оплату №12026-19/11-2025 від 19.11.2025 року послуг адвоката Столітнього М.М. за договором про надання правової допомоги №10/12-2024 від 10.12.2024 року (а.с.92) Даючи оцінку вищевказаному, суд виходить з того, що положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі ст. 15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України). Разом з тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство встановило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. В частині 1 ст. 137 ЦПК України зазначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України). Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Аналогічні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, постанові Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 742/2585/19. У пункті 4.16 постанови від 30.11.2020 у справі № 922/2869/19 Верховний Суд вказав, що висновки «суд має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, за клопотанням іншої сторони» та «суд має право зменшити суму судових витрат, встановивши їх неспіврозмірність, незалежно від того, чи подавалося відповідачами відповідне клопотання» не є тотожними за своєю суттю, і фактично другий висновок відповідає викладеному в пункті 6.1 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, що «під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи,

Outcome: partial