Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-10 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернулося ТОВ «Іннова-Нова» до [PERSON] з посиланням на те, що 26 червня 2025 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та відповідачем укладено договір про надання грошових коштів у позику № 8666400625, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 8000 грн. шляхом перерахування коштів поточний рахунок позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику у погоджений умовами договору строк або достроково та сплатити проценти за користування позикою. Відповідно до умов договору строк кредиту 360 днів, дата надання кредиту 26.06.2025 або наступний за ним календарний день, зі сплатою стандартної процентної ставки в розмірі 1 % в день та застосовується у межах строку кредиту, 0,87% за кожен день користування кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 календарного дня з дати укладення цього договору і до закінчення строку дії цього договору або до дати фактичного повернення всієї суми кредиту. ТОВ «Іннова-Нова» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі. Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконувала, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у розмірі 20000 грн., в тому числі: 8000 грн. по тілу кредиту; 12000 грн. по відсотках. На підставі рішення загальних зборів учасників ТОВ «Іннова Фінанс» змінено найменування юридичної особи: з «Іннова Фінанс» на «Іннова-Нова», у зв`язку з чим 08.09.2025 внесені відповідні зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Позивач просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «Іннова-Нова» заборгованість за вказаним кредитним договором в розмірі 20000 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн.. Ухвалою судді Ставищенського районного суду Київської області від 13 січня 2026 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін (а. с. 70). Представник позивача ТОВ «Іннова Нова» в судове засідання не з`явився, про час та розгляд справи товариство повідомлене належним чином (а. с. 66), в позові представник позивача просить розгляд справи проводити за відсутності представника товариства (а. с. 7 зв.). Відповідач в судове засідання не прибула, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, шляхом доставки судової повістки у електронному вигляді в її електронний кабінет (а.с. 76-80), тому суд вважає, що відповідач відповідно до п. 2 ч. 8 ст. 128 ЦПК України про розгляд справи повідомлена належним чином, відзив на позовну заяву не надала. Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті 279 ЦПК України. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши подані письмові докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що на виконання рішення загальних зборів учасників ТОВ «Іннова Фінанс» змінено найменування юридичної особи: з «Іннова Фінанс» на «Іннова-Нова», у зв`язку з чим 08.09.2025 внесені відповідні зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 37-40). 26.06.2025 між ТОВ «Іннова Фінанс» та [PERSON] було укладено договір про надання грошових коштів у кредит № 8666400625 (а. с. 20-31) за допомогою Веб-сайту (https://finsfera.ua), який є частиною інформаційно-комунікаційної системи товариства. Невід`ємною частиною цього договору є Правила та паспорт споживчого кредиту, що надано позичальнику до укладення договору. Уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на сайті товариства (п. 10.10 договору). Відповідно до умов договору, позикодавець зобов`язується надати позичальнику позику на суму у розмірі 8000,00 грн. (п. 2.3), шляхом перерахунку на поточний рахунок позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки: [NUMBER] (п.3.1.), а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування позикою, нараховані згідно умов договору (п.2.2). Пунктом 2.5 договору погоджено, що строк кредиту (строк дії договору) 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів, останній платіж з періодом внесення 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для позичальника та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком № 1 до цього договору. Тип процентної ставки - фіксована (п. 2.6); стандартна процентна ставка 1 % за кожен день користування кредитом (п. 2.6.1); орієнтовна загальна вартість кредиту складає за стандартною ставкою 36128,00 грн. (п. 2.10.1). Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами сторін та діє протягом строку, вказаного в п. 2.5. договору (включно), а у випадку, якщо після закінчення вказаного строку, за договором будуть наявні невиконані грошові зобов`язання, договір продовжує діяти до повного виконання позичальником зобов`язань за ним (п. 10.2). Згідно п. 10.17. вказаного договору, сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та товариством в якості підпису позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму силу як і власноручний підпис. Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. ст.628,629 ЦК України). Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до положень частин першої, третьої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що відповідає письмовій формі правочину (статті205,207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Частиною першою статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно статті 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положення мистатті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України"Про електронні документи та електронний документообіг", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Вищевказаний договір № 8666400625 від 26.06.2025 про надання грошових коштів у кредит, було укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, та підписано шляхом накладення електронного підпису позичальника, відтвореного шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора skqv47kid (а. с. 20-31). Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» вказаний договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі. З ТОВ «Іннова Фінанс», як клієнтом, співпрацює ТОВ «ФК «Контрактовий Дім» на підставі договору № 160523/1 від 16.05.2023 про надання послуг з приймання та переказу платежів, що доданий до позову, в системі EasyPay, згідно з нормами ч. ч. 1, 2 ст.29 Розділу 4 ЗУ «Про платіжні послуги». Так, за цим договором клієнт доручає ФК здійснювати перекази коштів з використанням Реєстру виплат на користь отримувачів, а ФК в свою чергу, надає населенню фінансові послуги з переказу коштів без відкриття рахунку (а. с. 15-19). Згідно з квитанцією до платіжної інструкції ТОВ ФК «Контрактовий дім» № 20265-1354-230309836 від 26.06.2025 ТОВ «Іннова Фінанс» 26.06.2025 перерахувало на банківську картку [PERSON] № [NUMBER] (зазначений в договорі позики п. 3.1) кредитні кошти у розмірі 8000,00 грн. (а. с. 35). Разом з тим, відповідно з інформації від 29.01.2026 за №БТ/Е-2984 наданої АТ «Універсал Банк», на виконання ухвали судді Ставищенського районного суду від 13.01.2026, встановлено, що Банком на ім`я [PERSON] було емітовано карту № [NUMBER] . 26.06.2025 на картковий рахунок № [NUMBER] було зарахування коштів у сумі 8000 грн. від ТОВ «Іннова Фінанс» (а.с.84). Згідно до розрахунку заборгованості станом на 23.12.2025 заборгованість відповідачки по вищевказаному договору від 26.06.2025 по тілу кредиту становить 8000 грн., по відсотках становить 12000,00 грн., загальна сума заборгованості за таким розрахунком становить 20000,00 грн. (а. с. 12-14). Отже, позивач свої зобов`язання за договором кредиту виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу кредитні кошти у загальному розмірі 8000,00 грн. на умовах, передбачених договором. Таким чином, встановлені вище обставини, підтверджують факт укладання між позивачем та відповідачем кредитного договору, шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора skqv47kid, умовами якого було визначено суму кредиту, розмір відсотків, порядок повернення грошових коштів, та строк дії кредитного договору, при цьому факт отримання грошових коштів підтверджується відповідною квитанцією до платіжної інструкції про переказ кредитних коштів на картку позичальника. Відповідач не спростував наданий позивачем розрахунок заборгованості, доказів належного виконання взятих зобов`язань перед позивачем за умовами договору не надав. В порядку ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Позичальник має право оспорювати договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. (ч. 1ст. 1051 Цивільного кодексу України) Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Враховуючи викладене, судом встановлено, що відповідачем порушено умови договору в частині своєчасного повернення грошових коштів, на момент звернення позивача до суду відповідач не виконала взяті на себе зобов`язання за договором позики, грошові кошти позивачу не повернула, в порядку ст. 1051 Цивільного кодексу України відповідачка не заявляла вимог з приводу оспорювання договору, - тому позивачем правомірно пред`явлено вимоги до відповідача про стягнення заборгованості за договором надання грошових коштів в позику № 8666400625 від 26.06.2025 в сумі 20000,00 грн.. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідача слід стягнути заборгованість в розмірі 20000,00 грн., з яких: 8000,00 грн. заборгованість за кредитом, 12000,00 грн. заборгованість за процентами. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір.

Outcome: approved