Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-10 00:00:00

У лютому 2022 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про визнання за ним в порядку спадкування після смерті його батька [PERSON] , який помер [INFO] , права власності на 1/3 частину житлового будинку по [ADDRESS] , 1/3 частину житлового будинку по [ADDRESS] та 1/3 частину земельної ділянки, площею 1,7260 га, кадастровий номер 6825882800:04:011:0035, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території с. Глушківці Хмельницького району Хмельницької області. На обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що [INFO] помер його батько [PERSON] . У передбачений законодавством строк він звернувся до приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу Динько Г.А. із заявою про прийняття спадщини. Окрім нього заяви про прийняття спадщини подали [PERSON] (донька померлого), [PERSON] (мати померлого) та [PERSON] .. На день смерті батько був власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , житлового будинку із господарськими будівлями та надвірними спорудами по [ADDRESS] , та земельної ділянки, кадастровий номер 6825882800:04:011:0035, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,726 га, розташованої на території с. Глушківці Хмельницького району Хмельницької області. У лютому 2022 р. позивач звернувся до нотаріуса із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом, яка відкрилася після смерті батька, однак йому було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане нерухоме майно. Тому, з метою захисту своїх прав, позивач просить визнати за ним право власності на частку у спадковому майні, яке належало його батькові. У травні 2022 р. [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] і з урахуванням уточнених та збільшених позовних вимог просила встановити факт спільного проживання однією сім'єю з нею [PERSON] з 1994 року по день смерті останнього, а також визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку за [ADDRESS] та право власності на 1/2 частину автомобілів DAEWOO LANOS, 2007 року випуску (дата реєстрації 30.10.2012), CHEVROLET LACETTI, 2011 року випуску (дата реєстрації 25.02.2019), SKODA OCTAVIA, 2010 року випуску та причепу БЗП 5, 2006 року випуску (дата реєстрації 30.10.2018) витребування з чужого незаконного володіння [PERSON] автомобіля DAEWOO LANOS реєстраційний номер [NUMBER] , витребувати з чужого незаконного володіння [PERSON] автомобіль SKODA OCTAVIA реєстраційний номер [NUMBER] . На обгрунтування заявлених вимог [PERSON] зазначила, що з 1994 року і до дня смерті [PERSON] , який помер [INFO] , вона проживала разом з ним спочатку в будинку [ADDRESS] , а згодом з травня 2000 року у будинку по [ADDRESS] . За час спільного проживання та ведення спільного господарства за їх спільні кошти були придбані будинок за [ADDRESS] та автомобілі VOLVO 340, 1987 року випуску (дата реєстрації 14.06.2005), DAEWOO LANOS, 2007 року випуску (дата реєстрації 30.10.2012), причіп БЗП 5, 2006 року випуску (дата реєстрації 30.10.2018), CHEVROLET LACETTI, 2011 року випуску (дата реєстрації 25.02.2019), SKODA OCTAVIA, 2010 року випуску, які були зареєстровані на [PERSON] .. Вказане майно використовувалося спільно, витрачалися спільні кошти на його утримання, ремонт тощо. Після смерті [PERSON] спадкоємцями першої черги за законом є відповідачі: [PERSON] - син, [PERSON] - донька та [PERSON] - мати. Також позивач за зустрічним позовом зазначила, що автомобіль VOLVO 340, 1987 року випуску, за життя [PERSON] був проданий невідомій особі по дорученню, решта транспортних засобів перебуває у володінні відповідача [PERSON] .. В частині витребування автомобілів з чужого незаконного володіння посилається на те, що правочини по їх відчуженню були вчинені після смерті [PERSON] , а відтак вони не породили правових наслідків. Ухвалою від 24.05.2022 відкрито провадження у справі за зустрічним позовом та об'єднано позовні вимоги за позовом [PERSON] з первісним позовом [PERSON] . У листопаді 2022 року представник [PERSON] - адвокат Сергійчук Ю.В. звернувся до суду з зустрічним позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з вимогою про визнання за [PERSON] в порядку спадкування після смерті батька - [PERSON] , який помер [INFO] , права власності на 1/3 спільної часткової власності на житловий будинок по [ADDRESS] , 1/3 спільної часткової власності на земельну ділянку, кадастровий номер 6825882800:04:011:0035, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,726 га, розташовану за межами с. Глушківці Хмельницького (раніше - Ярмолинецького) району Хмельницької області; 1/6 спільної часткової власності на житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] , 1/6 спільної часткової власності на автомобіль DAEWOO LANOS, 2007 року випуску (дата реєстрації 30.10.2012), 1/6 спільної часткової власності на автомобіль CHEVROLET LACETTI, 2011 року випуску (дата реєстрації 25.02.2019), 1/6 спільної часткової власності на автомобіль SKODA OCTAVIA, 2010 року випуску, 1/6 спільної часткової власності на причіп БЗП 5, 2006 року випуску (дата реєстрації 30.10.2018). Заявою про збільшення позовних вимог додатково просила витребувати з чужого незаконного володіння [PERSON] автомобіль DAEWOO LANOS реєстраційний номер [NUMBER] , витребувати з чужого незаконного володіння [PERSON] автомобіль SKODA OCTAVIA реєстраційний номер [NUMBER] . На обгрунтування заявлених вимог [PERSON] зазначила, що вона є донькою [PERSON] , який помер [INFO] .. У зв`язку з його смертю до приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу у Хмельницькій області Динько Г. А. із заявами про прийняття спадщини звернулися: [PERSON] (донька померлого), [PERSON] (син померлого), [PERSON] (мати померлого), [PERSON] (співмешканка померлого). Нотаріусом була заведена спадкова справа №67818083 (номер у нотаріуса 75-2021). На день смерті батько був власником житлового будинку із господарськими будівлями та надвірними спорудами по [ADDRESS] , земельної ділянки, кадастровий номер 6825882800:04:011:0035, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,726 га, розташованої за межами с. Глушківці Хмельницького (раніше - Ярмолинецького) району Хмельницької області; житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] , автомобілів DAEWOO LANOS, 2007 року випуску (дата реєстрації 30.10.2012), CHEVROLET LACETTI, 2011 року випуску (дата реєстрації 25.02.2019), SKODA OCTAVIA, 2010 року випуску, та причепу БЗП 5, 2006 року випуску (дата реєстрації 30.10.2018). Позивач не може оформити свої спадкові права у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Визначаючи частки на частину спадкового майна, а саме транспортні засоби та будинок по [ADDRESS] , [PERSON] визначила свої частки із врахуванням і часткок, належні [PERSON] на це майно. Ухвалою від 18.11.2022 р. відкрито провадження у справі за зустрічним позовом [PERSON] та об'єднано позовні вимоги з первісним позовом [PERSON] та зустрічним позовом [PERSON] . Позивач за первісним позовом [PERSON] , який у встановленому порядку оповіщений про час, день і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява про підтримання позовних вимог та про розгляд справи у його відсутності. Подав до суду відзив на зустрічний позов [PERSON] , у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог останньої. Вважає, що вимоги [PERSON] є безпідставними, надуманими і такими, що суперечать нормам матеріального і процесуального права. Зокрема зазначив, що він народився [INFO] , батьки розлучилися, коли йому було 5 років, тобто з 1994 року [PERSON] не могла проживати з його батьком. Після розлучення батько проживав з різними жінками, але не з [PERSON] .. Остання почала приходити до батька після того, як він купив будинок, після чого поверталась до свого будинку. Факт спільного відпочинку, перебування у близьких стосунках чоловіка та жінки без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не можуть свідчити про те, що між ними склались та мали місце протягом вказаного періоду часу усталені відносини, які притаманні подружжю, та не є підставою для визнання майна спільним сумісним майном подружжя (т. 1 а.с. 155). Зазначає також, що батька хоронив він, а не [PERSON] , яка посилалась на перебування із [PERSON] у фактичних шлюбних відносинах. Зазначає, що встановлення факту проживання осіб однією сім`єю можливий лише з 01.01.2004 р., оскільки норми КпШС не передбачали правових наслідків спільного проживання без реєстрації шлюбу. Також подав відзив на зустрічний позов [PERSON] , в якому визнав, що він, [PERSON] і [PERSON] є спадкоємцями [PERSON] першої черги за законом і, за відсутності заповіту, спадкове майно належить їм і рівних частках. Щодо транспортних засобів вказав, що автомобілі, на які [PERSON] і [PERSON] бажають визнати право власності, були відчужені за життя [PERSON] , а мотоблок забрала його мати [PERSON] у день похорон батька (т. 1 а. с. 233). Відповідач [PERSON] подала заяву про часткове визнання первісного позову [PERSON] .. Зазначила, що частина визначеного у позові майна, а саме, транспортні засоби та житловий будинок [ADDRESS] , придбані під час спільного проживання [PERSON] з [PERSON] за їх спільні кошти під час їх спільного проживання однією сім`єю і це є їх сумісною власністю. Щодо решти визначеного у позові майна, а саме: житлового будинку [ADDRESS] та земельної ділянки з кадастровим номером № 6825882800:04:011:0035, проти задоволення позову не заперечувала. Зустрічний позов [PERSON] визнала повністю. Також просила розглянути справу у її відсутності (т. 1 а.с. 52). В судові засідання [PERSON] не з`являвся, на адресу суду надходили численні заяви, клопотання, у т.ч. про розгляд справи без його участі, підписані від його імені та надіслані у конвертах, відправлених з смт. Ярмолинці та м. Хмельницький. До матеріалів справи було долучено заяву [PERSON] від 02.09.2025 р. про вчинення кримінального правопорушення (т. 3 а.с. 136) (підроблення офіційних документів, шахрайство); а також відповідь ВП №3 ХРУП ГУ НП в Хмельницькій області від 23.10.2025 р. про те, що [PERSON] 19.02.2022 р. перетнув кордон України та зв`язок із ним відсутній. В судовому засіданні [PERSON] свій позов підтримала, ствердила, що з травня 1994 р. вона проживала однією сім`єю із [PERSON] за її зареєстрованим місцем проживання: [ADDRESS] ). Вони обидвоє працювали, мали спільний бюджет, за рахунок спільних коштів придбали старий занедбаний будинок в [ADDRESS] , однак, зареєстрували право власності на нього лише на [PERSON] .. З цього часу вони спільно проживали за цією адресою, спільними зусиллями та за рахунок спільних коштів впродовж багатьох років робили ремонт будинку, здійснювали його покращення, прибудови, влаштування благоустрою. Хата була глинобитна, вони її обкладали цеглою, міняли дах, робили капітальний ремонт сараю та погрібу, збудували гараж. Також за спільні кошти придбали автомобілі, оскільки [PERSON] надавав послуги таксі. Після смерті [PERSON] його ховали всі спільно. Частину спільно нажитих коштів, а саме 3000 доларів США та 8000 грн. таємно з будинку забрали [PERSON] та його брат. Забрали також автомобілі і не повернули. Заяв у поліцію вона не писала, вважаючи цю справу сімейною. В судове засідання [PERSON] не з`являлась. Її представник позов [PERSON] підтримав, а позов [PERSON] визнав. В судовому засіданні представник [PERSON] проти позовів заперечив, посилаючись на те, що [PERSON] лише придбала автомобіль, а згодом його продала. Згодом в судове засідання не з`явився. Інші особи в судові засідання не з`являлись, пояснень по справі не надавали. Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] в селищі Ярмолинці Хмельницького (колишнього Ярмолинецького) району Хмельницької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 04.06.2021 (т. 1 а.с. 12). Відповідно до довідки Ярмолинецької селищної ради №1503 від 08.06.2021 р., на дату смерті [PERSON] був зареєстрований за адресою [ADDRESS] . Відповідно до довідки Ярмолинецької селищної ради №1581 від 14.06.2021 р., разом з ним був зареєстрований син [PERSON] та не родич - [PERSON] (т. 1 а.с. 214). [PERSON] є матір`ю [PERSON] , що підтверджується Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 14.06.2021 р.. [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 18.02.2005 р.. [PERSON] є донькою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом паро народження [NUMBER] від 14.06.1986 р.. Відтак, вони є його спадкоємцями першої черги за законом. Матеріалами спадкової справи підтверджується, що [PERSON] заповіт не складав. [PERSON] за життя був власником житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами за [ADDRESS] (відповідно до довідки виконкому Солобковецької сільської ради №562 від 04.07.2018 р., власником житлового будинку в [ADDRESS] , побудованого у 1970 р., є [PERSON] . Рішенням Ярмолинецького районного суду від 19.10.2018 р. у справі №689/2013/18 право власності у порядку спадкування за заповітом було визнано за [PERSON] ); земельної ділянки, кадастровий номер 6825882800:04:011:0035, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,726 га, розташованої за межами с. Глушківці Хмельницького (раніше - Ярмолинецького) району Хмельницької області; житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] , автомобілів DAEWOO LANOS, 2007 року випуску (дата реєстрації 30.10.2012) реєстраційний номер [NUMBER] , CHEVROLET LACETTI, 2011 року випуску (дата реєстрації 25.02.2019) реєстраційний номер [NUMBER] , SKODA OCTAVIA, 2010 року випуску реєстраційний номер [NUMBER] , та причепу БЗП 5, 2006 року випуску (дата реєстрації 30.10.2018) реєстраційний номер [NUMBER] . Автомобіль Vоlvо 340 був відчужений за життя [PERSON] , на вимогах в цій частині сторони не наполягають. Дані обставини підтверджуються: інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 299734631 від 16.02.2022 (т. 1 а.с. 15); копією договору купівлі-продажу, посвідченого 05.05.2000 р. приватним нотаріусом Ярмолинецького районного нотаріального округу Динько Г.А., зареєстрованого в реєстрі за № 932 (т. 1 а.с. 56); свідоцтвом про право на спадщину за законом від 18.03.2014 р. на земельну ділянку площею 1,7260 га кадастровий номер 6825882800:04:011:0035 (т. 2 а.с. 19); повідомленням Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Хмельницькій області від 12.01.2022 за № 31/22-Г-1аз щодо транспортних засобів зареєстрованих за [PERSON] станом на 04.06.2021 (т. 1 а.с. 59). Зазначена обставина - належність вказаного майна спадкодавцеві на момент смерті сторонами не заперечувалась. З матеріалів спадкової справи №67818083 (у нотаріуса №75-2021) (т. 1 а.с. 205 - 220) вбачається, що із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулись [PERSON] (14.06.2021 р.), [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ). [PERSON] із заявою про прийняття спадщини не зверталась, чим спростовуються твердження [PERSON] у зустрічному позові. Проте, листом приватного нотаріуса від 09.02.2022 р. №30-02/14 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із неподанням документів, які б підтверджували право власності на це майно спадкодавця (т. 1 а.с. 13). З 07.02.1990 р. [PERSON] у зареєстрованому шлюбі не перебував, що підтверджується Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 14.06.2021 р.. Посилання [PERSON] на те, що вона постійно проживала разом із [PERSON] з 1994 року по день смерті останнього ( [INFO] ), підтверджується матеріалами справи. Так, відповідно до довідки Ярмолинецької селищної ради №523 від 18.02.2022 р., [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] . Однак, відповідно до довідки Ярмолинецької селищної ради № 3360 від 29.11.2021 р., вона з 2000 року (співпадає із роком придбання цього будинку) і до дня смерті [PERSON] проживала без реєстрації за адресою: [ADDRESS] (т. 1 а.с. 61). Зазначене не спростовує зміст довідки Ярмолинецької селищної ради №1503 від 08.06.2021 р. про те, що [PERSON] здійснив поховання свого батька, як особа, яка була зареєстрована із ним за однією адресою. Той факт, що [PERSON] проживала однією сім`єю з [PERSON] підтверджується визнанням цього факту матір`ю самого [PERSON] - [PERSON] у заяві від 24.05.2022 р. (т. 1 а.с. 52), змістом зустрічних позовних вимог [PERSON] , яка зазначає [PERSON] як співмешканку батька та враховує її майновий інтерес при визначенні своєї частки у спадковому майні. Крім того, допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] показали, що у 2000 р. [PERSON] із чоловіком - [PERSON] (хоча їм не було достеменно відомо, чи перебувають вони у зареєстрованому шлюбі) спільно придбали стару хату, яка раніше належала родичці [PERSON] - [PERSON] , в [ADDRESS] . Їм відомо, що до дати придбання хати, [PERSON] та [PERSON] жили разом однією сім`єю вже близько п`яти років (орієнтовно з 1995 р.). Вважають, що право власності на будинок було зареєстроване на них обох. Будівля була стара, технічний стан був дуже поганий, задня стіна будинку трісла, будинок знаходився у стані руйнування. [PERSON] та [PERSON] спільною працею та за спільний кошт (оскільки обидвоє працювали: [PERSON] був таксистом, а [PERSON] працювала в закладах громадського харчування) зробили капітальний ремонт підвалу та сараю, обклали будинок цеглою, замінили перекриття даху, зробили ремонт всередині, побудували прибудову, літню кухню та гараж, здійснили благоустрій, замінили огорожу, провели газ, встановили 2 конвектори. Ремонт та здійснення покращень тривали близько 10 років з дати придбання будинку, а останнє покращення - побудова гаражу була завершена приблизно у 2016 р.. Свідки також ствердили про придбання автомобілів за спільні кошти [PERSON] та [PERSON] .. Факт здійснення істотних покращень будинковолодіння за рахунок спільних трудових та фінансових затрат обох осіб: [PERSON] та [PERSON] у період з 2000 р. принаймні по 2016 р., тобто, і у період після 2004 р., підтверджується також матеріалами інвентаризаційної справи №255, де за адресою [ADDRESS] станом на 1968 р. розміщений житловий будинок, сарай та погріб, у той час як у технічному паспорті станом на 16.01.2026 р. (т. 3 а.с. 203) у схемі розташування та довідці характеристиці вже зазначено житловий будинок, прибудова, літня кухня, сарай, погріб, гараж. Рік побудови будинку - 1930, що підтверджує покази свідків щодо його технічного стану на момент придбання. [PERSON] , просить встановити факту спільного проживання однією сім'єю з нею [PERSON] з 1994 року по день смерті останнього, у зв`язку із чим визнати за нею право власності на спільного майна. Згідно із ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно із ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Проте, СК України набрав чинності одночасно із ЦК України, а саме, з 01.01.2004 р.. Раніше ці суспільні відносини регулювались нормами ст. 22 КпШС, яка не містила таких положень і передбачала виникнення права спільної сумісної власності на майно, нажите під час шлюбу лише подружжям, яке перебуває у зареєстрованому шлюбі. Так, згідно із ст. 22 КпШС, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Таким чином, у період до 01.01.2004 р. факт спільного проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу однією сім`єю не породжував правових наслідків. Відтак, у цій частині позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити частково, а саме, встановити факт її спільного проживання із [PERSON] з 01.01.2004 р. по дату його смерті - [INFO] .. Водночас у частині вимог [PERSON] , про визнання права власності на автомобілів, які, відповідно до відомостей про їх придбання та реєстрацію були придбані на ім`я [PERSON] після 01.01.2004 р., вони підлягають задоволенню на підставі ст.. 74 СК України, як нажиті під час спільного проживання без реєстрації шлюбу. В частині вимог про визнання права власності на будинку в [ADDRESS] , то ці вимоги також підлягають задоволенню. Згідно із ст. 62 СК України, якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Матеріалами справи доведено, що завдяки спільним трудовим та майновим зусиллям [PERSON] та [PERSON] вартість придбаного на ім`я [PERSON] будинковолодіння 1930 року побудови істотно збільшилась: збільшилась як кількість господарських споруд, так і зросла їх вартість внаслідок ремонту, який проводився з 2000 р. по 2016 р., тобто, і після 01.01.2004 р.. Ця обставина не заперечувалась ні [PERSON] , ні [PERSON] .. Заперечення [PERSON] ґрунтувались лише на тому, що характер відносин [PERSON] та [PERSON] не носив характер сімейних. Відповідно до листа регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Хмельницькій області від 27.05.2022 р. №31/22-1095 (т. 1 а.с. 75 - 78) автомобілі DAEWOO LANOS, 2007 року випуску (дата реєстрації 30.10.2012) реєстраційний номер [NUMBER] та SKODA OCTAVIA, 2010 року випуску реєстраційний номер [NUMBER] 28.12.2021 р. - після смерті [PERSON] були відчужені. У відповідності до відповіді ТСЦ МВС №6841 від 09.08.2024 р. №31/22/1-3529, 26.12.2023 р. було видано свідоцтво про реєстрацію DAEWOO LANOS, 2007 року випуску [NUMBER] [PERSON] [INFO] (т. 2 а.с. 184), а згодом цей автомобіль був перереєстрований на нового власника - [PERSON] [INFO] на підставі договору купівлі-продажу від 26.12.2023 р. (т. 3 а.с. 177 - 186); а у відповідності до відповіді ТСЦ МВС №6842 від 04.12.2024 р. №31/22/2-1021, автомобіль SKODA OCTAVIA, 2010 року випуску, був зареєстрований на підставі договору купівлі-продажу від 30.12.2021 р. за [PERSON] [INFO] , а за договором купівлі-продажу цей автомобіль у подальшому був зареєстрований 10.05.2022 р. за [PERSON] [INFO] (т. 2 а.с. 225). Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що зазначені автомобілі були відчужені начебто від імені [PERSON] після його смерті. У постанові ВС від 05.03.2025 р. у справі №554/11260/21 зазначено, що завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (постанова Верховного Суду від 05.09.2019 р. в справі № 638/2304/17). Спосіб захисту порушеного права повинен бути таким, що найефективніше захищає або відновляє порушене право позивача, тобто повинен бути належним. Належний спосіб захисту повинен гарантувати особі повне відновлення порушеного права та/або можливість отримання нею відповідного відшкодування (п. 8.54 постанови Великої Палати Верховного Суду від 11.01.2022 р. в справі № 910/10784/16). Ст. 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. У постанові Верховного Суду від 29.05.2024 р. у справі № 334/5347/22 зазначено, що якщо сторона не виявила свою волю до вчинення правочину й до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків, правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Ч. 2 цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено (п. 7.18 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020 р. у справі № 145/2047/16-ц). Велика Палата Верховного Суду у зазначеній постанові констатувала, що у випадку оспорювання самого факту укладення правочину, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення. У зв`язку із наведеним, позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] , яким належить частка у праві власності на ці автомобілі про витребування їх з чужого незаконного володіння [PERSON] та [PERSON] підлягають задоволенню. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а ч. 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що спадкоємцями [PERSON] першої черги за законом, які прийняли спадщину, є: [PERSON] (мати), [PERSON] (донька), [PERSON] (син). Судом встановлена належність спадкодавцеві спірного майна на дату смерті, розподіл якої між спадкоємцями підлягає здійсненню по 1/3. Водночас, з урахуванням встановленого судом факту належності [PERSON] права спільної сумісної власності на будинковолодіння по [ADDRESS] та автомобілі, позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню, оскільки у зазначеному майні, заявленому в межах його позовних вимог, його частка становитиме 1/6. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, судовий збір підлягає розподілу між сторонами пропорційно до задоволених вимог. У відповідності д ч. 9 ст. 141 ЦПК України, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Матеріалами справи не містять доказів неправильних дій відповідачів [PERSON] та [PERSON] , спір виник лише між іншими відповідачами, а відтак суд не вбачає підстав покладати на цих осіб судові витрати. Позов [PERSON] був задоволений повністю. Вона сплатила 1435,98 грн. судового збору. Позови [PERSON] (сплатив 992,40 грн. судового збору) та [PERSON] (сплатила 908 грн. судового збору) були задоволені частково. Відповідач [PERSON] зустрічних позовних вимог не заявляла. Відтак, з метою уникнення зустрічних стягнень судового збору з урахуванням задоволених позовних вимог суд приходить до висновку, що на відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] слід пропорційно покласти сдуові витрати [PERSON] по 478,63 грн.. На підставі ст. 16, 328, 1218, 1268, 1269 ЦК України,

Outcome: partial