Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 16 липня 2024 року між сторонами було вкладено договір оренди житлового будинку №б/н, відповідно до якого надається в строкове платне користування житловий будинок загальною площею: 84,1 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який перебуває у приватній власності Фізичної особи - підприємця [PERSON] . Відповідно до Акту прийому-передачі майна від 16.07.2024 року. Орендодавець передав у користування, а Орендар прийняв Майно, яке є предметом Договору оренди від 16.07.2024 року. Відповідно до пункту 5.1. Договору, за користуванням Майном з Орендаря справляється плата, розмір якої встановлюється цим Договором. Орендна плата встановлюється щомісячно. Орендна плата сплачується Орендарем в розмірі 30 000 гривень за місяць. Відповідно до пункту 6.3. Договору від 16.07.2024 року, за прострочення строку сплати орендної плати встановлюється штраф у розмірі 3-х (трьох) розмірів місячної плати. В свою чергу, [PERSON] як Орендар, прострочила плату за Договором оренди від 16.07.2024 року шляхом несплати орендної плати з 16.07.2024 року по 19.02.2025 року. Відповідач зобов`язання за договором оренди в повному обсязі не виконав, внаслідок чого розмір заборгованості станом па 19.09.2025 року становить 240 000,00грн., що включає в себе 150000грн.заборгованість за оренду житла та 90000грн. штраф. На підставі викладеного просить суд стягнути з [PERSON] на її користь заборгованість орендної плати за договором оренди житлового будинку від 16.07.2024 року в сумі 240000грн. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та надала пояснення аналогічні позовній заяві, просила суд позов задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, хоча судом своєчасно та належним чином повідомлялась про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила. В попередньому судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила суду що вона підписала договір не ознайомившись з ним, вважає, що її обманули. Також вказала, що в провадженні Косівського районного суду Івано-Франківської області розглядається цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння, а саме спірного будинку [ADDRESS] . Вважає, що вразі встановлення факту відсутності у позивача права власності або законного володіння спірною квартирою, договір оренди житлового будинку не може породжувати правових наслідків. Суд, заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та надавши їм належну правову оцінку, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших. Судом встановлено, що 16 липня 2024 року між сторонами було укладено договір оренди житлового будинку №б/н, відповідно до якого надається в строкове платне користування житловий будинок загальною площею: 84,1 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який перебуває у приватній власності Фізичної особи - підприємця [PERSON] /а.с.13-18/. Відповідно до Акту прийому-передачі майна від 16.07.2024 року. Орендодавець передав у користування, а Орендар прийняв майно, яке є предметом Договору оренди від 16.07.2024 року, а саме: будинок, загальною площею: 84.1 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] /а.с.19/. Відповідно до пункту 5 даного Договору, за користуванням майном з орендаря справляється плата, розмір якої встановлюється цим договором. Орендна плата встановлюється щомісячно. Орендна плата сплачується Орендарем в розмірі 30 000 гривень за місяць. Відповідно до ч.1 ст.759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Частиною 1 ст.760 ЦК України визначено, що предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). Згідно ст.793 ЦК України договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) укладається у письмовій формі. Згідно ч. 1 ст. 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Відповідно до ч.1, 2 ст. 812 ЦК України предметом договору найму житла можуть бути помешкання, зокрема квартира або її частина, житловий будинок або його частина. Помешкання має бути придатним для постійного проживання у ньому. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. За приписами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ч.1 ст.762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Згідно ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як видно з матеріалів справи протягом лютого березня 2025 року [PERSON] було сплачено 30000 гривень орендної плата /а.с.20-22/. Таким чином, розмір заборгованості за орендну плату складає 150000 гривень (30000 # 6 місяців = 1800000 30000 (сплачені кошти) = 150000). Відповідачці з метою досудового врегулювання спору 05.02.2025 року та 19.02.2025 року було направлено досудову вимогу про оплату заборгованості за договором оренди /а.с.27-33/. Дана вимога була проігнорована. Цивільним кодексом України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком (частина перша статті 546). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Кодексу). Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (частина друга статті 546). Відповідно до пункту 6.3. договору оренди від 16.07.2024 року, за прострочення строку сплати орендної плати встановлюється штраф у розмірі 3-х (трьох) розмірів місячної плати. У випадку нарахування неустойки, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у пункті 6 статті 3, частині третій статті 509 та частинах першій, другій статті 627 Цивільного кодексу засадам справедливості, добросовісності, розумності, як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, суд має право її зменшувати. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором. Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. При цьому відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника. Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків. Зі змісту наведених норм випливає, що при вирішенні питання про можливість зменшення неустойки, суд бере до уваги майновий стан сторін і оцінює співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема, із розміром збитків кредитора, враховує інтереси обох сторін. Враховуючи вищевикладене, а також у відповідності до вимог ч. 3 ст. 551 ЦК України та з урахуванням засад справедливості, добросовісності й розумності, з метою дотримання балансу інтересів сторін, суд вважає, що розмір нарахованих штрафних санкцій у розмірі трьох місячної орендної плати, підлягає зменшенню до одномісячної орендної плати, що становить 30000 гривень. Дослідивши матеріали справи в судовому засідання суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: partial