Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

Позивач ТОВ "Діджи Фінанс" звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості посилаючись на те, що 11.05.2016 року між ПАТ «Банк Михайлівський» та [PERSON] укладено угоду № 200527000 щодо кредитування. Відповідно до умов Договору відповідачу надано кредит у розмірі 8 373,90 грн. на строк по 11.11.2017 року, а відповідач зобов`язався повернути отримані кошти у встановлений в Кредитному договорі строк, сплатити відсотки за користування кредитними коштами. 20.07.2020 року ТОВ «Діджи Фінанс» набуто право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», на підставі договору № 7_БМ від 20.07.2020 року, укладеному за результатами публічних торгів (аукціону) лоту № GL16N618071 проведеного 15.06.2020, у тому числі за даним Кредитним договором. Додатком до договору є реєстр кредитних договорів. Банк, правонаступником якого є позивач, виконав свої зобов`язання за Кредитним договором належно, а відповідач порушив умови Кредитного договору щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитними коштами. Станом на 07.08.2025 року загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем за Кредитним договором становить 24 733 грн 08 коп, з яких: 8 373 грн 90 коп - заборгованість за кредитом; 16 359 грн 18 коп - заборгованість за відсотками. Крім того, за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання відповідач має сплатити суму збитків з урахуванням 3% річних 2 223 грн 95 коп, суму збитків інфляційних втрат за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань 5 408 грн 25 коп. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 ТОВ «Діджи Фінанс» визнано єдиним та належним кредитором за кредитними договорами, укладеними з ПАТ «Банк Михайлівський». Даною постановою застосовано наслідки нікчемності договору факторингу від 19.05.2016 № 1905, а саме зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Плеяда» передати Товариству з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» документи, отримані ним від Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», згідно з договором факторингу від 19.05.2016 № 1905 та актів прийому-передачі від 20.05.2016 № 1 і № 2; Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фагор» передати Товариству з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс » документи, отримані ним від Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», згідно договору факторингу від 19.05.2016 № 1905 та актів прийому-передачі до нього від 20.05.2016 № 1 і № 2. Просили поновити строк позовної давності для подання позову та задовольнити позовні вимоги. Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 29.08.2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з`явилися, від представника відповідача надійшла заява про розглял справи у його відсутність та відсутність відповідача. Суду надано відзив про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки відповідачем повністю погашена заборгованість за кредитним договором попередньому кредитору. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст.223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в судове засідання не з`явились. Суд, дослідивши докази по справі, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 11.05.2016 між ПАТ «Банк Михайлівський» та [PERSON] укладено кредитний договір №200527000, відповідно до якого відповідач отримав кредит у сумі 8 373, 90 гривень, на строк з 11.05.2016 року по 11.11.2017 року/ Укладений договір складається із заяви № 200527000 від 11.05.2016 року, анкети № 2790862, довідки про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість споживчого кредиту. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У силу статей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Згідно з частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом ч. ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів, не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Статтею 1082 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. 19.05.2016 між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «ФК «Плеяда» укладений договір факторингу № 1905, відповідно до якого ПАТ «Банк Михайлівський» відступило ТОВ «ФК «Плеяда» права вимоги до боржників за кредитними договорами . У подальшому, ТОВ «ФК «Плеяда» отримані від ПАТ «Банк Михайлівський» права вимоги за кредитним договором відступлено на користь ТОВ «ФК «Фагор» відповідно до Договору факторингу № 1 від 20.05.2016 року . Відповідно до довідки ТОВ «Фінансова компанія «ФАГОР» від 09.07.2019 року, станом на 09.07.2019 року заборгованість за Договором № 200527000 від 11.06.2016 року погашена у повному обсязі та договір закритий. 20.07.2020 між ПАТ «Банк Михайлівський», від імені якого діяла уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію, та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір про відступлення прав вимоги №7_БМ, відповідно до якого ПАТ «Банк Михайлівський» відступило ТОВ «Діджи Фінанс», а останнє набуло права вимоги банку до позичальників, у тому числі до [PERSON] за кредитним договором №200527000 від 11.05.2016 на суму 24 733 гривня 08 копійок, з яких: 8373 гривень 90 копійок заборгованість по тілу кредиту, 16 359 гривні 18 копійок заборгованість за процентами . Згідно постанови Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 року у справі №910/11298/16 застосовано наслідки нікчемності договору факторингу від 19.05.2016 № 1905, а саме: зобов`язано ТОВ «Фінансова компанія «Плеяда» передати ТОВ «Діджи Фінанс» документи, отримані ним від ПАТ «Банк Михайлівський» згідно з договором факторингу від 19.05.2016 № 1905 та актів прийому-передачі від 20.05.2016 № 1 і № 2; визнано відсутніми у ТОВ «Фінансова компанія «Плеяда» будь-яких майнових прав (прав вимоги) до боржників, перелік яких зазначено у договорі факторингу від 19.05.2016 №1905, реєстрах прав вимог від 19.05.2016 № 1 та від 20.05.2016 № 2 до цього договору та актах прийому-передачі від 20.05.2016 № 1 і № 2 до зазначеного договору факторингу; визнано недійсним договір факторингу від 20.05.2016 № 1, укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Плеяда» та ТОВ «Фінансова компанія «Фагор»; зобов`язаноТОВ «Фінансова компанія «Фагор» передати ТОВ «Діджи Фінанс» документи, отримані ним від ПАТ «Банк Михайлівський» згідно договору факторингу від 19.05.2016 № 1905 та актів прийому-передачі до нього від 20.05.2016 № 1 і № 2; визнано відсутніми у ТОВ «Фінансова компанія «Фагор» будь-яких майнових прав (прав вимоги) до боржників, перелік яких зазначено у договорі факторингу від 19.05.2016 №1905, реєстрах прав вимог до нього від 19.05.2016 № 1 та від 20.05.2016 № 2, актах прийому-передачі від 20.05.2016 до зазначеного договору факторингу № 1 і № 2, та в договорі факторингу від 20.05.2016 № 1 та додатках до нього (а.с.130-142). На виконання вказаного рішення були відкриті виконавчі провадження, які закінчені 29.12.2022 та 17.01.2023, у зв`язку з виконанням виконавчого документа - наказу №910/11298/16 в повному обсязі . Позивачем розраховано суму заборгованості за кредитним договором №200527000 від 11.05.2016 з урахуванням інфляційних втрат у розмірі 5408 грн. 25 коп. та 3 % річних у розмірі 2223 грн. 95 коп. Відповідно до статей 12, 13 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Як зазначено у ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем не надано суду доказів, які б спростовували надані відповідачем докази щодо відсутності заборгованості за кредитним договором за період з 11.05.2016 до 11.11.2017 включно. Також суд зазначає, що боржник, який виконав своє зобов`язання, не повинен повторно нести відповідальність за вже виконані ним зобов`язання за умовами кредитного договору. Відповідачем [PERSON] погашена кредитна заборгованість до визнання договору факторингу стороною якого було ТОВ «Фінансова компанія «Фагор» нікчемним, а тому зобов`язання відповідача є припиненими у зв`язку із поверненням кредитних коштів за кредитним договором №200527000 від 11.05.2016 року. Щодо поновлення строку позовної давності, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22.05.2018 року у справі №369/6892/15-ц виклала правовий висновок про те, що виходячи з вимог статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропущення, наведених позивачем. Згідно зі ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 року у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 року у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 року у справі №902/761/18, від 04.12.2019 року у справі №917/2101/17). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України). З огляду на наведене, дослідивши фактичні обставини справи,виходячи із меж заявлених позовних вимог,системного аналізу положень чинного законодавства України,оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному,повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, то суд дійшов до висновку,що в задоволенні позову слід відмовити з підстави його необґрунтованості. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений ст. 141 ЦПК України. За правилами ч. 1, 2 цієї статті судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимоги, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Оскільки у задоволенні позову відмовлено повністю, судові витрати, понесені позивачем не стягуються. Згідно ч.5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: dismissed