Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

свої вимоги сторона позивача обґрунтовує тим, що 23.08.2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «Мілоан» (первісним кредитором) та відповідачем як позичальником укладено кредитні договора № 3924645 та № 102056994. 29.11.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 29-11-102, у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» передало належні йому права вимоги, вказані у Реєстрі боржників. 30.11.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 30-11-65, у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» передало належні йому права вимоги, вказані у Реєстрі боржників. 10.01.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та позивачем укладено договір факторингу № 10-01/2023, увідповідності до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» передало належні йому права вимоги, вказані у Реєстрі боржників, позивачу. Відповідно до Реєстру боржників від 10.01.2023 року до вказаного договору факторингу набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором від 23.08.2021 року № 3924645 в загальному розмірі 17 880 грн., з яких: -2 000 заборгованість за тілом кредиту; -15 300 заборгованість за нарахованими відсотками; -580 грн. заборгованість за комісіями. Крім того, відповідно до Реєстру боржників від 10.01.2023 року до вказаного договору факторингу набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором від 23.08.2021 року № 102056994 в загальному розмірі 17 780 грн., з яких: -2 000 заборгованість за тілом кредиту; -15 200 заборгованість за нарахованими відсотками; -580 грн. заборгованість за комісіями. Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем за вказаними кредитними договорами. Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання з повернення коштів не виконав, позивач просить стягнути з нього зазначені заборгованості за вказаними кредитними договорами та судові витрати в розмірі 2 422 грн. 40 коп, понесені на сплату судового збору, та на професійну правничу допомогу в розмірі 13 000 грн. Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 29.09.2025 року відкрито спрощене позовне провадження по даній справі без виклику сторін. 15.10.2025 року представник відповідача, адвокат Паламарчук Олена Анатоліївна подала через підсистему «Електронний Суд» відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити у задоволенні позову з наступних підстав. Вищевказані кредитні договори укладені між первісним кредитором та відповідач на строк 15 днів з 23.08.2021 року по 07.09.2021 року. Однак, кредитором нараховано відсотки за користування кредитними коштами поза межами строку дії кредитного договору, а саме за період з 06.11.2021 року по 23.02.2022 року в розмірах по 8 600 грн. за кожним кредитним договором, що є протиправним. Також представник відповідача вказала, що розмір витрат на професійну правничу допомогу, заявлений стороною позивача, є явно завищеним та неспівмірним зі складністю справу, а тому такий розмір слід зменшити (а. с. 96-98). 21.10.2025 року сторона позивача подала через підсистему «Електронний Суд» відповідь на відзив, в якому підтримала доводи позовної заяви та просила задовольнити позовні вимоги з наступних підстав. Вказує, що сторонами кредитних договорів продовжено строк дії таких кредитних договорів у разі наявної заборгованості позичальника. Вказане не потребує додаткових дій від сторін договору і пролонгація відбувається автоматично, на що відповідач погодився. Також вказала, що заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу є обґрунтований та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами (а. с. 103-108). 27.10.2025 року представник відповідача подала через підсистему «Електронний Суд» заперечення на відповідь на відзив, в яких підтримала доводи, викладені у відзиві на позовну заяву. Вказала, що період нарахування відсотків за ставкою 2% за кожен день користування кредитом становить 15 днів, тобто з 23.08.2021 р. по 07.09.2021 р., та становить 600 грн., а період нарахування відсотків за ставкою 5% за кожен день користування кредитом становить 60 днів. Тобто з 08.09.2021 р. по 06.11.2021 р., та становить 6 000 грн. (а. с. 120, 121). 30.10.2025 року сторона позивача подала через підсистему «Електронний Суд» письмові пояснення, в яких підтримала позовні вимоги та вказала, що після спливу пролонгації договору відсотки нараховувалися за ч. 2 ст. 625 ЦК України (а. с. 125-127). У зв`язку із здійсненням розгляду справи за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 23.08.2021 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем як позичальником укладено кредитні договора № 3924645 та № 102056994 (а. с. 17-21, Згідно з пунктами 1.1 1.7. кредитного договору від 23.08.2021 року № 3924645 позикодавець надав відповідачу як клієнту грошові кошти в розмірі 2 000 грн., строком на 15 днів, знижена процентна ставка 2% в день, тобто 600 грн.; стандартна процентна ставка 5% в день строком 60 днів, тобто 6 000 грн.; комісія 580 грн. Згідно з пунктами 1.1 1.7. кредитного договору від 23.08.2021 року № 102056994 позикодавець надав відповідачу як клієнту грошові кошти в розмірі 2 000 грн., строком на 15 днів, знижена процентна ставка 2% в день, тобто 600 грн.; стандартна процентна ставка 5% в день строком 60 днів, тобто 6 000 грн.; комісія 580 грн. Відповідно до даних квитанцій № 1742878043 № 1742714618 від 23.08.2021 року первісний кредиор перерахував відповідачу кредитні кошти за вказаними кредитними договорами в розмір по 2 000 грн. (а. с. 17, 30). 29.11.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 29-11-102, у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» передало належні йому права вимоги, вказані у Реєстрі боржників (а. с. 62-66). Відповідно до п. 1.1. вказаного договору факторингу, за цим договором Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язання за якою настав або виникне у майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (комісія за надання кредиту і проценти за користування кредитом), неустойкою (штраф, пеня) та/або процентами за порушення одержання яких належить клієнту. 30.11.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 30-11-65, у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» передало належні йому права вимоги, вказані у Реєстрі боржників (а. с. 50-55). Відповідно до п. 1.1. вказаного договору факторингу, за цим договором Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язання за якою настав або виникне у майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (комісія за надання кредиту і проценти за користування кредитом), неустойкою (штраф, пеня) та/або процентами за порушення одержання яких належить клієнту. Крім того, 10.01.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та позивачем укладено договір факторингу № 10-01/2023 (а. с. 34-39). Відповідно до п. 1.1. вказаного договору факторингу, за цим договором Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язання за якою настав або виникне у майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (комісія за надання кредиту і проценти за користування кредитом), неустойкою (штраф, пеня) та/або процентами за порушення одержання яких належить клієнту. Позивач набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором від 23.08.2021 року № 3924645 в загальному розмірі 17 880 грн., з яких: -2 000 заборгованість за тілом кредиту; -15 300 заборгованість за нарахованими відсотками; -580 грн. заборгованість за комісіями (а. с. 71). Крім того, відповідно до Реєстру боржників від 10.01.2023 року до вказаного договору факторингу набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором від 23.08.2021 року № 102056994 в загальному розмірі 17 780 грн., з яких: -2 000 заборгованість за тілом кредиту; -15 200 заборгованість за нарахованими відсотками; -580 грн. заборгованість за комісіями (а. с. 16, 59). Згідно зі ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 вказаного Кодексу якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Положеннями ст.610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 1047 цього Кодексу на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Частиною ч. 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, щопозичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Положеннями статті 1048 ЦК України, яка на підставі частини 2 статті 1054 цього Кодексу застосовується до відносин за кредитним договором), передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно зі статтею 12 вказаного Законуякщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. Згідно ст. 4, 5 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», фінансовою зокрема вважається послуга з надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Фінансові послуги надаються фінансовими установами, а також, якщо це прямо передбачено законом, фізичними особами - підприємцями. Статтею 6 цього Закону фінансові послуги відповідно до положень цього Закону надаються суб`єктами господарювання на підставі договору. Договір про надання фінансових послуг укладається виключно в письмовій формі: 1) у паперовому вигляді; 2) у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначенимиданим Законом; 3) шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; 4) в порядку, передбаченому Законом України "Про електронну комерцію". Сторони електронних правочинів відповідають за невиконання своїх зобов`язань у порядку визначеному законодавством України або укладеним договором. Повернення позики за електронним договором є обов`язковим. При цьому, судом, згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України, враховані висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постанові Верховного Суду від 07.10.2020 у справі №127/33824/19. Отже, між сторонами вказаних кредитного договору досягнуто згоди щодо всіх істотних умов цього договору, який оформлений ними в електронній формі з використанням електронного підпису з одноразовим ідентифікатором. Сторони електронних правочинів відповідають за невиконання своїх зобов`язань у порядку визначеному законодавством України або укладеним договором. Повернення позики за електронним договором є обов`язковим. Крім того, стороною позивача належними та допустимими доказами доведено факт перерахування грошових коштів в сумах по 2 000 грн. на виконання умов вказаних кредитних договорів на банківську картку відповідача. Цей факт відповідачем та його представником не заперечується. Судом встановлено, що вищевказані кредитні договори укладені між первісним кредитором та відповідач на строк 15 днів з 23.08.2021 року по 07.09.2021 року. Період нарахування відсотків за ставкою 2% за кожен день користування кредитом становить 15 днів, тобто з 23.08.2021 р. по 07.09.2021 р., та становить 600 грн., а період нарахування відсотків за ставкою 5% за кожен день користування кредитом становить 60 днів. Тобто з 08.09.2021 р. по 06.11.2021 р., та становить 6 000 грн. Отже, відповідач має заборгованість перед позивачем: -за кредитним договором від 23.08.2021 року № 3924645 в загальному розмірі 9 180 грн., з яких: -2 000 грн. заборгованість за тілом кредиту; -6 600 грн. заборгованість за нарахованими відсотками; -580 грн. заборгованість за комісіями -за кредитним договором від 23.08.2021 року № 102056994 в загальному розмірі 9 180 грн., з яких: -2 000 грн. заборгованість за тілом кредиту; -6 600 грн. заборгованість за нарахованими відсотками; -580 грн. заборгованість за комісіями. Тому позов підлягає задоволенню частково. Судом також встановлено, що позивачем за звернення з даною позовною заявою сплачено судовий збір в розмірі 2 422 грн. 40 коп., що стверджується платіжною інструкцією кредитового переказу коштів № 0556850067 від 19.09.2025 року (а. с. 9). Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки судом задоволено позовні вимоги в загальному розмірі 18 360 грн., що становить 52 % від заявлених вимог в розмірі 35 660 грн., то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 1 259 грн. 65 коп. Окрім того, стороною позивача понесені судові витрати за професійну правничу допомогу, вартість яких становить 13 000 грн. Так, відповідно до змісту договору про надання юридичної допомоги № 01-07/2024, заявки на надання юридичної допомоги № 796 від 01.08.2025 року та Витягу з Акту № 13 про надання юридичної допомоги від 31.08.2025 року, адвокатське об`єднання «Лігал Ассістанс» надало позивачу юридичні послуги, а останній прийняв надані послуги, а саме: -надання усної консультації з вивченням документів; -складання позовної заяви про стягнення боргу для подачу до суду. Загальна сума витрат на професійну правничу допомогу становить 13 000 грн. (а. с. 85-85). Згідно з положенням ч. 2, 3 ст. 141 ЦПК України судові витрати (крім судового збору), пов`язані із розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову - на відповідача. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Вивчивши вище вказану документацію, з урахуванням співмірності витраченого часу адвоката та вартості послуг, виходячи з принципів розумності та співмірності, часткового задоволення позовних вимогсуд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати, понесені на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000 гривень. Отже, дані судові витрати підлягають присудженню з відповідача на користь позивача на підставі п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог. На підставі статей 11, 512, 514, 526, 530, 610, 612, 629, 1048, 1050, 1054, 1077 ЦК України та,

Outcome: partial