Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

[PERSON] звернувсь до суду із заявою про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до відкриття спадщини, посилаючись на те, що його мати [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] з 03 березня 1995 року та з цього часу вони почали проживати як одна сім`я (вітчим, заявник, його сестра [PERSON] , мати) та вести спільне господарство за адресою [ADDRESS] . В нього з [PERSON] склалися відносини як сина і батька. Згідно договору дарування від 06 березня 2009 року він подарував [PERSON] частину квартири, що розташована за адресою [ADDRESS] . Після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] її 1/4 частку у вказаній квартирі успадкувала його сестра [PERSON] , яка стала власником частини квартири. Після смерті матері вони з вітчимом [PERSON] залишилися спільно проживати у даній квартирі, вели спільне господарство, мали спільний бюджет та дбали один про одного, тобто жили як одна сім`я. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті залишилося спадкове майно на частину квартири. З приводу отримання свідоцтва про право на спадщину за законом він звернувся до приватного нотаріуса Кам`янець-Подільського районного нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини після смерті вітчима [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса від 18 вересня 2025 року його було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутнє рішення суду, яким було б підтверджено факт проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до відкриття спадщини. Просить суд встановити факт того, що [PERSON] проживав однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини з [PERSON] , який помер [INFO] в м. Кам`янці-Подільському Хмельницької області за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді від 24 грудня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження та призначено судове засідання. Заявник [PERSON] та його представник адвокат Мішалова М.І. в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали з підстав зазначених в заяві та просили суд їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Кам`янець-Подільської міської ради в судове засідання не з`явився, через системи електронний суд подав заяву в якій просив справу розглянути в його відсутність щодо розгляду даної справи, то покладається на розсуд суду. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву в якій просила справу розглянути у її відсутність. Суд заслухавши заявника, свідків [PERSON] , [PERSON] дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, що мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті та на яких ґрунтується заявлені вимоги, вважає, що заява підлягає задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу від 07 жовтня 2025 року, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 03 березня 1995 року, актовий запис №149 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Кам`янець-Подільському, після реєстрації шлюбу присвоєно спільне прізвище « [PERSON] ». Згідно копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , зареєстрованого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Кам`янець-Подільському реєстраційної служби Кам`янець-Подільського міськрайонного управління юстиції [PERSON] , померла [INFO] . Відповідно до копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого Кам`янець-Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області [PERSON] , помер [INFO] . З копії домової книги щодо реєстрації місця проживання в квартирі [ADDRESS] , слідує, що [PERSON] був зареєстрований у вказаній квартирі з 17.03.1989 року, заявник [PERSON] та [PERSON] зареєстровані з 30.03.1999 року. Відповідно до витягу з реєстру Кам`янець-Подільської територіальної громади від 29.10.2025 року заявник [PERSON] , [INFO] , з 30.03.1999 року і по теперішній час зареєстрований за адресою [ADDRESS] . З копії свідоцтва про право власності на житло від 15 вересня 1999 року, виданого органом приватизації державного житлового фонду заводу стінових матеріалів слідує, що квартира, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] в рівних частинах кожному. Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.12.2013 року спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] , яка померла [INFO] є донька [PERSON] [INFO] . Спадщина на яку видано свідоцтво складається з частки квартири [ADDRESS] . Згідно копії договору дарування частини квартири від 06 березня 2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Кам`янець-Подільського нотаріального округу Городецький Ю.С. безоплатно передав у власність [PERSON] належну йому на праві приватної власності 1/4 частину квартири [ADDRESS] . Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Кам`янець-Подільського міжміського бюро технічної інвентаризації від 08.04.2009 ороку Голоду А.В. на підставі договору дарування від 06.03.2009 року належить на праві спільної часткової власності 1/4 частка квартири [ADDRESS] . Постановою приватного нотаріуса Яцевич Г.В. від 18 вересня 2025 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки відсутнє рішення суду, яким було б підтверджено факт проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до відкриття спадщини. З копії акту перевірки паспортного режиму від 13.10.2025 року складеного паспортистом [PERSON] та сусідами: [PERSON] , [PERSON] вбачається, що [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] проживали за вказаною адресою разом з [PERSON] до дня його смерті [INFO] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що вона проживала до листопада 2025 року за адресою [ADDRESS] та була сусідкою заявника [PERSON] , а тому їй достовірно відомо, що останній разом із матір`ю, вітчимом та сестрою проживали однією сім`єю за адресою [ADDRESS] . Після смерті матері [PERSON] з вітчимом [PERSON] залишилися проживати в цьому будинку. Коли помер його вітчим, то заявник залишився проживати в цьому будинку. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що вона є сусідкою заявника вже більше 30 років, їх будинки знаходяться навпроти, а тому їй відомо, що [PERSON] проживав по [ADDRESS] зі своїм вітчимом [PERSON] , матір`ю та сестрою як одна сім`я, разом поралися по господарству, заявник називав його «татом». Після смерті вітчима [PERSON] залишився проживати в цьому будинку. Предметом звернення [PERSON] із заявою в порядку окремого провадження є встановлення факту проживання однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини зі спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] за адресою [ADDRESS] . Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України). Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України). Відповідно до статей 1216,1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частинами першої та другої ст.1258 цього ж Кодексу встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняттям ними спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), підлягають врахуванню правила частини другої ст.3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Для набуття права на спадкування за законом на підставі ст.1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Акт прийняття спадщини характеризується наступними ознаками: односторонній характер даного правочину, оскільки його здійснення залежить виключно від волі спадкоємця; безумовність та беззастережність передбачають, що не можна поставити факт прийняття спадщини у залежність від настання або ненастання якої-небудь умови, рівно як і не допускається часткове прийняття спадщини з відмовою від прийняття тієї її частини, що залишилася; прийняття спадкоємцем спадщини хоча б у частині свідчить про те, що спадкоємець прийняв її у цілому, незалежно від того, у чому полягає частина, що залишилася, і де вона знаходиться. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1ст.1269 ЦК України). Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним. При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Згідно з п. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини. Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. Як випливає із п. 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем. ; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Установлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку, їх встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. В судовому засіданні встановлено, що після реєстрації шлюбу матері заявника із [PERSON] вони почали проживати однією сім`єю з 1995 року за адресою [ADDRESS] . В даній квартирі [PERSON] був зареєстрований з 1999 року і по теперішній час. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 15 вересня 1999 року, виданого органом приватизації державного житлового фонду [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] в рівних частинах на праві власності належала квартира, яка розташована за адресою [ADDRESS] . Актом фактичного проживання від 13.10.2025 року підтверджено, що заявник постійно проживав та був зареєстрований за адресою:[ADDRESS] , разом зі своїм вітчимом [PERSON] , по день його смерті [INFO] . Даний факт, також підтвердили свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні, що [PERSON] з березня 1999 року постійно проживав з померлим вітчимом [PERSON] за вказаною адресою до часу його смерті, жили однією сім`єю як батько і син, вели разом спільне господарство, опікувались побутом. Відомості щодо проживання заявника постійно за іншою адресою, матеріали справи не містять. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після смерті [PERSON] ні за законом, ні за заповітом немає. Враховуючи, що встановлення факту постійного проживання з померлим вітчимом [PERSON] іншим шляхом неможливо, встановлення даного факту необхідно для отримання свідоцтва про право на спадщину, яка залишилась після смерті [PERSON] , яку фактично і прийняв [PERSON] . Матеріалами справи факт проживання заявника однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини з [PERSON] , який помер [INFO] доведений, а тому суд приходить до висновку про задоволення заяви. За приписами ч.7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справі окремого провадження судові витрати не відшкодовуються. На підставі викладеного,

Outcome: approved