Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

У листопаді 2025 року позивач через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначив, що 27.09.2021 між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та відповідачем було укладено Угоду №С-403-012436-21-980 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки. Згідно кредитного договору відповідач отримав кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по відкритому поточному рахунку в розмірі 20 000,00 грн. Процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 48% річних. Максимальний ліміт кредитної лінії становить 200 000,00 грн. Позивач повністю виконав свої зобов`язання згідно кредитного договору, що підтверджується випискою по поточному рахунку. Утім, відповідач не повернув отриманий кредит у встановлений договором термін та не сплатив нараховані відсотки та інші платежі за кредитним договором. Останній платіж здійснено 22.03.2025. Сума боргу відповідача за кредитним договором, станом на 24.10.2025, становить 127 903,52 грн. Вказана заборгованість відповідача підтверджується випискою по особовому рахунку та довідкою-розрахунком заборгованості станом на 24.10.2025. У зв`язку із невиконанням умов кредитного договору, на адресу відповідача банком направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань від 02.09.2025. Враховуючи наведене, а також те, що на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість, що є порушенням законних прав та інтересів позивача, він просив позов задовольнити. Ухвалою Самарського районного суду міста Дніпра від 12.11.2025 дану цивільну справу передано за підсудністю до Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 12.12.2025 справу прийнято до розгляду, відкрито провадження та визначено її розгляд проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Розгляд (формування та зберігання) судової справи визначено проводити в змішаній (паперовій та електронній) формі. Відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідач [PERSON] повідомлявся судом про наявність цивільної справи на розгляді у суді, стороною якої він є, шляхом направлення поштової кореспонденції суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання. 29.12.2025 через систему «Електронний суд» надійшов відзив [PERSON] на позовну заяву, в якому він просив відмовити у її задоволенні в повному обсязі, оскільки позовні вимоги ґрунтуються на кредитному договорі, дійсність якого оспорюється відповідачем в іншій цивільній справі. Також при укладенні даного договору не було враховано його стан здоров`я. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 27.09.2021 між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено Угоду про відкриття Кредитної лінії, обслуговування Кредитної картки №С-403-012436-21-980, відповідно до якої відповідач отримав кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по відкритому поточному рахунку в розмірі 20 000,00 грн. Максимальний розмір кредитної лінії становить 200 000,00 грн. Процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становила 48% річних. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частина 1 ст. 612 ЦК України визначає, що боржник, у даному випадку відповідач, вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не виконав зобов`язання у строк, який встановлений договором чи законом. Встановлено, що позивач виконав свої зобов`язання згідно умов кредитного договору, що підтверджується випискою по особовому рахунку № [NUMBER] . Утім, відповідач не повернув отриманий кредит у встановлений договором термін та не сплатив нараховані відсотки. Як вбачається із наявної у матеріалах справи виписки з особового рахунку по кредитному договору, останній платіж [PERSON] здійснив 22.03.2025. У зв`язку із невиконанням відповідачем умов кредитного договору, в нього утворилась заборгованість за договором № С-403-012436-21-980 від 27.09.2021, яка згідно довідки - розрахунку заборгованості, станом на 24.10.2025, становить 127 903,52 грн. та складається із наступного: прострочений борг - 105 000,00 грн., прострочені проценти 22 422,18 грн., технічний овердрафт 400,25 грн., плата за використання коштів понад витратний ліміт 81,09 грн. У зв`язку із невиконанням умов кредитного договору, на адресу відповідача банком було направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань від 02.09.2025. Відповідно до ч.2 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до вимог ст.ст.76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Враховуючи, що між сторонами було досягнуто згоди за істотними умовами спірного кредитного договору, такий правочин, згідно з вимогами статті 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим цей договір, згідно зі статтею 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору. Суд не може прийняти до уваги доводи відповідача про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки вони не підтвердженні належними та допустимими доказами. Також, останнім не спростовано поданий позивачем розрахунок розміру заборгованості за кредитним договором. Враховуючи встановлені обставини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача, а тому з останньої на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 2 422,40 грн.

Outcome: approved