Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

Позивач, в інтересах якого діє представник [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про встановлення факту самостійного виховання та перебування на утриманні малолітньої дитини. В обгрунтування заявлених вимог зазначив, що він та відповідач у справі [PERSON] у 2016 року уклали шлюб, [INFO] народився син [PERSON] . Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 11.12.2023 року шлюб між ними було розірвано. Після розірвання відносин їх спільний син залишився проживати з ним та знаходиться повністю на його утриманні. У 2016 році він придбав квартиру, на той час офіційно працював завідувачем бази нафтопродуктів. Його дружина, [PERSON] , взагалі не працювала до 2022 року, у 2022 році відкрила ФОП, який у 2023 році закрила, як збитковий. У 2024 році відповідач вийшла заміж і змінила прізвище з « [PERSON] на [PERSON] ». Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 27.05.2025 року в порядку поділу спільної сумісної власності подружжя за ним визнано право власності на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] та 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1 га. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель (присадибна ділянка) кадастровий номер 17107000006:02:026:0020, що розташована за цією ж адресою, також в порядку поділу спільної сумісної власності подружжя за ним визнано право на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0268 га., цільове призначення, для ведення особистого селянського господарства та яка розташована за адресою [ADDRESS] , кадастровий номер: 1810700000:02:026:0127. Згодом, вони досягли домовленості і [PERSON] припинила реєстрацію свого місця проживання в будинку за адресою [ADDRESS] . Він неодноразово пропонував колишній дружині різноманітні варіанти відносно належній їй нерухомості, а саме - подарувати сину або продати йому за ринковою ціною, але вона постійно відкладала прийняття рішення мотивуючи це тим, що їй треба подумати. Зрозумівши, що серйозних намірів відносно вирішення питання по належній їй частці майна відповідач не має, він звернувся до Служби у справах дітей виконавчого комітету Коростенської міської ради з метою встановити місце проживання свого сина [PERSON] з батьком. Весь час його син, [PERSON] , своє місце проживання не змінював і проживав у будинку за вищевказаною адресою перебуваючи на його повному утриманні. Оскільки колишня дружини жодної допомоги та участі у забезпеченні сина приймати відмовилася, він в жовтні 2025 року звернувся до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області з позовною заявою про стягнення аліментів з [PERSON] 04.12.2025 року Коростенський міськрайонний суд Житомирської області ухвалив щомісячно стягувати з [PERSON] на його користь аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 6000 (шість) тисяч гривень щомісячно, починаючи з 14.10.2025 року до досягнення дитиною повноліття. На даний час відомостями про місце перебування колишньої дружини він не володіє, оскільки з червня 2025 року вона разом з новонародженою дитиною та чоловіком зникли з місця їх проживання, з того часу на зв`язок ні з ним ні з їх спільним сином [PERSON] не виходила. Оскільки сімейним законодавством не передбачено підстав припинення батьківських обов`язків щодо виховання дитини, а визначена частиною першою статті 15 Сімейного кодексу України «невідчужуваність» сімейних обов`язків свідчить про неможливість відмови від них, зокрема від обов`язків щодо виховання дитини, то факт одноосібного виховання та утримання дитини одним із батьків може бути встановлений судом як одна з обставин, що складає предмет доказування у спорі між батьками дитини щодо виконання ними обов`язків з виховання дитини. А тому, він звернувся до суду з даним позовом та просить встановити що він, [PERSON] , [INFO] , самостійно виховує та утримує сина, малолітнього [PERSON] , [INFO] . Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в заяві до суду клопотав про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримав з підстав зазначених в позові, просив позов задовольнити. Відповідач клопотала про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує, про що вказала в заяві до суду. Представник Органу опіки та піклування клопотав про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного. Згідно з частиною першоюстатті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4 ЦПК України). Відповідно до п.2 ч.1 ст.315 ЦПК України у судовому порядку може бути встановлений факт перебування фізичної особи на утриманні. Статтею 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.12.1991 року, у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно зі ст.18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Статтею 11 Закону «Про охорону дитинства» встановлено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Статтею 55 Конституції України гарантовано, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Судом встановлено, що [PERSON] та відповідач у справі [PERSON] з 15.10.2016 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 11.12.2023 року шлюб між ними розірвано. Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомисрької області від 27.05.2025 року в порядку поділу спільної сумісної власності подружжя, вирішено визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності на: 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1 га. для будівництва і обслуговування житлового будинку , господарських будівель (присадибна ділянка) кадастровий номер - 1810700000:02:026:0020, що розташована за адресою: [ADDRESS] , 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0268 га., цільове призначення, для ведення особистого селянського господарства та яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 1810700000:02:026:0127. Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 04.12.2025 року вирішено щомісячно стягувати з [PERSON] , [INFO] , уродженки с.Вовча Гора Хмельницького району Хмельницької області, зареєстрованої та проживаючої у [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] на користь [PERSON] , [INFO] , проживаючого [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] , аліменти на утримання неповнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , в розмірі 6000 грн. щомісячно, починаючи з 14.10.2025 року до досягнення дитиною повноліття. Після розірвання шлюбу, малолітній [PERSON] , [INFO] залишився проживати з батьком позивачем у справі, [PERSON] . З даних інформаційного листа КНП «ЦПМСД» КМР від 25.11.2025 року слідує, що у 2025 році з дитиною, [PERSON] , [INFO] , до лікаря - педіатра, [PERSON] , за медико-консультативною допомогою звертався батько дитини [PERSON] , який є законним представником дитини та укладачем деклараціі свого сина. Інші особи, окрім вище перерахованих за медичною допомогою з дитиною до лікаря - педіатра [PERSON] не зверталися. Зареєстровано 5 звернень з приводу наступних захворювань та станів: J06.9; Е66,0; M21,4. Щорічний обов`язковий профілактичний огляд дитини до 18 років у 2025 році пройдено. З листа Коростенського міського ліцею № 4 від 20.11.2025 року слідує, що що [PERSON] ( [INFO] ), учень 2 - В класу Коростенського міського ліцею №4 (КМЛ №4). До навчального закладу з питань навчання, поведінки, успішності дитини протягом останнього року звертався батько хлопчика, [PERSON] . Батько [PERSON] відвідує батьківські збори, цікавиться навчанням та вихованням сина. Протягом останнього року мати [PERSON] , [PERSON] , у КМЛ №4 не з`являлася і навчанням сина не цікавилася. З висновку органу опіки та піклування Коростенської міської ради, який зтверджений рішенням виконавчого комітету Коростенської міської ради № 260 від 21.05.2025 року, слідує, що [PERSON] та [PERSON] від спільного шлюбу мають сина, [PERSON] , [INFO] . Після розірвання відносин син залишився проживати з батьком. Наразі виникло питання щодо реєстрації місця проживання малолітнього. [PERSON] є фізичною особою підприємцем, має житло на праві приватної власності за адресою: [ADDRESS] , його матеріальне становище стабільне. Згідно акту обстеження умов проживання від 12 травня 2025 року, малолітній [PERSON] , [INFO] , проживає з батьком, [PERSON] , який наразі його утримує та виховує. Всі умови для проживання та виховання дитини створені. Відповідно до інформації Коростенського міського ліцею №4, мати дитини. [PERSON] , останнім часом в закладі не була, на зв`язок з класним керівником не виходить, вихованням дитини займається батько. На обліку в лікаря - нарколога та лікаря-психіатра [PERSON] не перебуває. Мати малолітнього, [PERSON] , проживає окремо, немає постійного місця реєстрації. Орган опіки та піклування Коростенської міської ради вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , з батьком, [PERSON] .. З огляду на викладене вище, судом встановлено, що позивач, який є батьком малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , самостійно утримує та виховує малолітнього сина, який перебуває на його (заявника) утриманні, в свою чергу, дослідженими судом доказами також встановлено, що відповідач у справі (мати дитини) проживає окремо від дитини, участі у її вихованні та утриманні не приймає, що, в свою чергу, також підтверджує факт здійснення позивачем, самостійного виховання малолітньої дитини та її перебування на повному утриманні батька, при цьому, з урахуванням викладеного вище, та ураховуючи мету встановлення зазначеного юридичного факту для заявника, документом, що підтверджує зазначену обставину - факт самостійного виховання малолітньої дитини одним з батьків, - може бути рішення суду. Факт того, що позивач самостійно утримує та виховує малолітнього сина, який перебуває на його утриманні ніким та нічим не спростований, також підтверджений письмовими поясненнями свідків: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] .. При цьому, зазначений юридичний факт породжує для заявника та його малолітнього сина юридичні наслідки, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення, та, крім того, встановлення даного факту необхідно заявнику з метою захисту прав та інтересів дитини, а також своїх прав та інтересів, як батька, що самостійно займається вихованням та утриманням дитини, на підставі чого суд приходить до висновку про доведеність і обґрунтованість позовних вимог, та, відповідно, наявності визначених законом підстав для їх задоволення.

Outcome: approved