Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

У грудні 2025 року [PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій зазначає, що вона є співвласницею житлового будинку по [ADDRESS] згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 09 вересня 1993 року Орендним підприємством «Білозерський комбінат комунальних підприємств». На даний час у зв`язку з військовою агресією російської федерації та бойовими діями вказаний житловий будинок зруйнований. Вона разом із іншими співвласниками будинку має право на грошову компенсацію за знищене майно. Однак, у даному свідоцтві про право власності на житло, виданому 09 вересня 1993 року Орендним підприємством «Білозерський комбінат комунальних підприємств», не вказано її прізвище як співвласника житлового будинку, а вказано лише її ім`я та по батькові « [PERSON] ». Тому просить встановити факт належності їй свідоцтва про право власності на житло, яке видане 09 вересня 1993 року Орендним підприємством «Білозерський комбінат комунальних підприємств». У судове засідання заявниця [PERSON] подала заяву про розгляд справи у її відсутності, заяву підтримує, просить задовольнити. В судове засідання представник заявниці [PERSON] адвокат Віхерко Н.О. також подала заяву про розгляд справи у її відсутності, заяву підтримує, просить задовольнити. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] , які належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, обставини, викладені у заяві [PERSON] не заперечують. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 09 вересня 1993 року Орендним підприємством «Білозерський комбінат комунальних підприємств» було видано свідоцтво про право власності на житловий будинок по [ADDRESS] , згідно якого вказаний житловий будинок належить [PERSON] та членам його сім`ї: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , тобто, одним із співвласників житлового будинку вказана « [PERSON] » без зазначення її прізвища. При цьому конструкція написання співвласників у вказаному свідоцтві свідчить про те, що усі співвласники, прізвища яких у свідоцтві не зазначені, мали прізвище [PERSON] , оскільки воно значиться як загальне перед ім`я та по батькові усіх осіб, прізвища яких також не вказані. Згідно довідки Комунального підприємства «Херсонське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради №434 від 14 серпня 2025 року за матеріалами інвентарної справи №146 право власності на житловий будинок [ADDRESS] зареєстровано за: « [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] » в цілому на підставі свідоцтва про право власності на житло від 09 вересня 1993 року, посвідченого Орендним підприємством «Білозерський комбінат комунальних підприємств» згідно розпорядження від 09 вересня 1993 року. Згідно свідоцтва про народження заявниці серії [NUMBER] від 12 квітня 1983 року, вона записана як [PERSON] , [INFO] , місце народження: с. Нова Тягинка Білозерського району Херсонської області. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 25 грудня 1999 року заявниця уклала шлюб із [PERSON] й змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Як вбачається з паспорта громадянина України ім`я заявниці записане як [PERSON] , [INFO] , місце народження: с. Нова Тягинка Білозерського району Херсонської області, яка з 21 серпня 2012 року зареєстрована по [ADDRESS] . Згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи №6827-5002789699 від 30 травня 2023 року [PERSON] , [INFO] , місце народження: с. Нова Тягинка Білозерського району Херсонської області, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ; фактичне місце проживання (перебування): [ADDRESS] . Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до пункту 5 частини 2 згаданої статті суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У статті 315 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які розглядає суд. Цей перелік не є вичерпним, оскільки частиною другою цієї статті передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Зокрема, за п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як роз`яснено у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. [PERSON] у заяві посилалася на те, що на даний час у зв`язку з військовою агресією російської федерації та бойовими діями житловий будинок по [ADDRESS] зруйнований. У зв`язку із допущеною у свідоцтві про право власності на житло від 09 вересня 1993 року помилкою, а саме у свідоцтві не вказано її прізвище як співвласника даного житлового будинку, вона не може отримати компенсацію за зруйноване житло. Однак, досліджені судом письмові докази, а також наявність у заявниці оригіналу відповідного правовстановлюючого документу, вказують на те, що свідоцтво про право власності на житло від 09 вересня 1993 року, у якому одним із співвласників зазначено « [PERSON] », дійсно належить заявниці [PERSON] . З огляду на викладене,

Outcome: approved