Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-05 00:00:00

12 вересня 2025 року Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК» (далі АТ «ТАСКОМБАНК») звернулося до Ізяславського районного суду Хмельницької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи це тим, що 11 червня 2021 року між [PERSON] та АТ «ТАСКОМБАНК» був укладений Кредитний договір № 2085463001. Відповідно до п. 1.1 вказаного договору кредитодавець зобов`язався надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Згідно з п. 1.3 Кредитного договору позичальник зобов`язався сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах, визначених в графіку платежів відповідно до додатку № 1. У п. 1.2 Кредитного договору визначені наступні умови: сума кредиту 35373,97 грн, строк користування 36 місяців, річні проценти 0,01 % від суми боргу за договором, щомісячні проценти 2,49 % від суми кредиту. [PERSON] підписала вказаний договір, підтвердивши, що свій примірник договору отримала. Позивач вказує, що кредит відповідачка отримала шляхом безготівкового перерахування коштів у спосіб, зазначений в Кредитному договорі, тобто свої зобов`язання кредитодавець виконав в повному обсязі, тоді як позичальником умови Кредитного договору не виконані, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернуті. Позивач посилається на те, що через невиконання відповідачкою умов договору, виникла заборгованість, яка станом на 01 липня 2024 року становить 55791,1 грн, яка складається з заборгованості по тілу кредиту (в т. ч. прострочена) в сумі 30782,8 грн, з заборгованості по річним процентам (в т. ч. прострочена) в сумі 4,65 грн, з заборгованості по щомісячним процентам (в т. ч. прострочена) в сумі 25003,65 грн. Позивач просить стягнути з відповідачки суму заборгованості за Кредитним договором № 2085463001 від 11 червня 2021 року та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з письмовою заявою, у якій просив розглядати справу без його участі, заявлений позов підтримав повністю. Відповідачка [PERSON] у судове засідання за повторним викликом не з`явилася. Відповідно до змісту ч. 7 ст. 128, п. п. 1, 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є, зокрема, день вручення судової повістки під розписку, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Як вбачається з відповіді Ізяславської міської ради Шепетівського району Хмельницької області № 2851/03-14 від 25 липня 2025 року місце проживання [PERSON] зареєстроване у [ADDRESS] . Судові повістки відповідачці [PERSON] направлялися на адресу зареєстрованого місця проживання. Надіслані [PERSON] судові повістки на 13 жовтня 2025 року та на 18 листопада 2025 року були отримані самою відповідачкою. В подальшому надіслані [PERSON] судові повістки повернулися до суду без вручення, з довідкою Укрпошти про причини повернення: за зазначеною адресою адресат відсутній. Такі дані вказані у поштових повідомленнях, які повернулися до суду у зв`язку з неможливістю вручення судової повістки на 04 грудня 2025 року, 07 січня 2026 року та на 06 лютого 2026 року. За таких обставин суд вважає, що [PERSON] належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11 червня 2021 року між [PERSON] та АТ «ТАСКОМБАНК» був укладений Кредитний договір № 2085463001, що підтверджується доданими до позовної заяви копіями самого договору та паспорту кредиту ТОВ «ФК «ЦФР». Відповідно до п. 1.1 вказаного договору кредитодавець зобов`язався надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Згідно з п. 1.3 Кредитного договору позичальник зобов`язався сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах, визначених в графіку платежів відповідно до додатку № 1. У п. 1.2 Кредитного договору визначені наступні умови: сума кредиту 35373,97 грн, строк користування 36 місяців, річні проценти 0,01 % від суми боргу за договором, щомісячні проценти 2,49 % від суми кредиту. [PERSON] підписала вказаний договір, підтвердивши, що свій примірник договору отримала. 07 жовтня 2016 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «ТАСКОМБАНК» укладений договір про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016, згідно якого до АТ «ТАСКОМБАНК» перейшло право вимоги по боргових зобов`язаннях перед ТОВ «ФК «ЦФР», у тому числі і боргові зобов`язання [PERSON] , про що відповідачка була повідомлена 11 червня 2021 року. Вказані обставини підтверджуються доданими до позовної заяви копіями договору, листа погодження, меморіального ордеру про оплату за договором про відступлення прав, реєстру прав вимоги до вказаного договору, повідомлення про відступлення вимог, підписаного [PERSON] . Станом на 01 липня 2024 року заборгованість за кредитним договором становить 55791,1 грн, яка складається з заборгованості по тілу кредиту (в т. ч. прострочена) в сумі 30782,8 грн, з заборгованості по річним процентам (в т. ч. прострочена) в сумі 4,65 грн, з заборгованості по щомісячним процентам (в т. ч. прострочена) в сумі 25003,65 грн, що підтверджується доданими до позовної заяви розрахунком заборгованості та випискою по особовому рахунку [PERSON] . Згідно з наданим банком розрахунком, сума боргу не викликає сумнівів. Доказів про погашення суми боргу на спростування розрахунків позивача станом на час розгляду справи відповідачка не надала. В порядку досудового врегулювання спір між сторонами не вирішений. Згідно з ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинам (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Згідно з ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. Згідно з ст. 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до ст. ст. 611, 625 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, що передбачено ст. 549 ЦК України. Відповідно до ст. 617 ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Стаття 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене, оскільки [PERSON] отримала у АТ «ТАСКОМБАНК» кредитні кошти та взяла на себе обов`язки по виконанню договору, які на даний час не виконала, то з відповідачки слід стягнути заборгованість, яка виникла внаслідок невиконання взятих на себе зобов`язань. Дослідивши надані представником позивача на підтвердження позовних вимог письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі та стягненню з відповідача підлягає заборгованість в сумі 55791,1 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з відповідачки на користь позивача судові витрати, які складаються з суми сплаченого позивачем при подачі позовної заяви судового збору в сумі 2422,40 грн.

Outcome: approved