Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-05 00:00:00

У грудні 2025 року Приватне акціонерне товариство Страхова компанія «Інтер-Поліс» (далі ПАТ СК «Інтер-Поліс») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди у порядку регресу. В обґрунтування позову зазначено, що 03.10.2024 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу OPEL ASTRA, [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та транспортних засобів ВАЗ 211440 державний номерний знак [NUMBER] , ВАЗ 21093 державний номерний знак [NUMBER] . За вказаним фактом постановою Зарічного районного суду м. Суми у справі №591/10319/24 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 КУпАП та ст.124 КУпАП. Внаслідок настання страхового випадку із заявою про виплату страхового відшкодування до ПАТ СК «Інтер-Поліс» звернулися потерпілі особи та надали всі необхідні документи. На підставі поданих заяв та наданих потерпілою стороною документів було складено страхові акти та здійснено виплату страхового відшкодування у загальному розмірі 27104,00 гривень. Оскільки, відповідно до постанови суду водій забезпеченого транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди залишив місце пригоди, то у позивача виникло право подати регресний позов на фактично виплачену суму до водія забезпеченого транспортного засобу. Посилаючись у позовній заяві на ст. 1191 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування» представник позивача просить стягнути з [PERSON] завдані збитки у порядку регресу у розмірі 27140,00 гривень а також судові витрати в розмірі 2422,40 гривень. Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 05.01.2026 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розгляд справи проводити у його відсутності. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані докази як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов висновку про таке. Судом встановлено, що 03.10.2024 року о 23 год. 00 хв. в м.Сумах по вул.Івана Сірка, 35 водій [PERSON] керуючи транспортним засобом Opel Astra з н.з. [NUMBER] був неуважний, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого здійснив наїзд на два транспортні засоби, що стоять: ВАЗ 211440 з н.з. [NUMBER] та транспортний засіб ВАЗ 21093 з н.з. [NUMBER] , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим було завдано матеріального збитку, після чого покинув місце ДТП, чим порушив п. 2.10 а ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП. Крім того, водій [PERSON] 03.09.2024 року о 23 год. 00 хв. в м.Сумах по вул.Івана Сірка, 35 керуючи транспортним засобом Opel Astra з н.з. [NUMBER] був неуважний, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого здійснив наїзд на два транспортні засоби , що стоять ВАЗ 211440 з н.з. [NUMBER] та транспортний засіб ВАЗ 21093 з н.з. [NUMBER] внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим було завдано матеріального збитку, чим порушив п. 13.1 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Постановою Зарічного районного суду м.Суми від 17.10.2024, яка набрала законної сили 29.10.2024, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП, та, з урахуванням ч.2 ст. 36 КУПАП, накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400,00 гривень. У відповідності до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже, факт вини [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та в залишенні місця пригоди є встановленим, а тому його вина не підлягає доказуванню. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] власником транспортного засобу ВАЗ 21093, реєстраційний номер [NUMBER] , є [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] власником транспортного засобу ВАЗ 211440, реєстраційний номер [NUMBER] , є [PERSON] . На час скоєння дорожньо-транспортної пригоди 03.10.2024 транспортний засіб Opel Astra з н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] , був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР-219991163 від 24.032024, що підтверджується інформацією з централізованої бази даних МТСБУ. Власник пошкодженого транспортного засобу ВАЗ 21093, реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] звернувся до СК «Інтер-Поліс» із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та 05.10.2024 подав заяву про страхове відшкодування. Власник транспортного засобу ВАЗ 211440, реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] у свою чергу також звернувся до СК «Інтер-Поліс» з метою отримання страхового відшкодування. Із звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу ВАЗ 21093, н.з. [NUMBER] , складеного ТОВ ЕК «Фаворит Асистенс» 13.11.2024, вартість матеріального збитку заподіяного власнику після аварійного пошкодження КТЗ ВАЗ 21093, н.з. [NUMBER] , станом на 15.10.2024 дорівнює з урахуванням ПДВ на запасні частини, але без врахування ВТВ, 26364,55 гривень. Як вбачається із розрахунку суми страхового відшкодування у справі № 15153, автомобіль потерпілого ВАЗ 21093, н.з. [NUMBER] , сума страхового відшкодування склала 22352,15 гривень, попередня сума для погодження із потерпілим 18000,00 гривень. 23.12.2024 [PERSON] до ПАТ «Інтер-Поліс» подано заяву про погодження суми страхового відшкодування у розмірі 18000,00 гривень. Відповідно до страхового акту №2472/15153/59/24 за договором (полісом) страхування ОСЦПВВНТЗ № ЕР-219991163 від 24.03.2024, затвердженого 24.12.2024, загальна сума страхового відшкодування по майну [PERSON] склала 18000,00 гривень. Платіжною інструкцією № 7986 від 24.12.2024 підтверджується факт виплати [PERSON] страхового відшкодування у розмірі 18000,00 гривень. Із звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу ВАЗ 211440, н.з. [NUMBER] , складеного ТОВ ЕК «Фаворит Асистенс» 19.11.2024, вартість матеріального збитку заподіяного власнику після аварійного пошкодження ВАЗ 211440, н.з. [NUMBER] , станом на 15.10.2024 дорівнює з урахуванням ПДВ на запасні частини, але без врахування ВТВ, 26308,45 гривень. Відповідно до страхового акту №0037/15161/59/25 за договором (полісом) страхування ОСЦПВВНТЗ № ЕР-219991163 від 24.03.2024, затвердженого 03.01.2025, загальна сума страхового відшкодування по майну [PERSON] склала 9104,00 гривень. Платіжною інструкцією № 113 від 06.01.2025 підтверджується факт виплати [PERSON] страхового відшкодування у розмірі 9104,00 гривень. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно із п.п.«в» п.п.38.1.1 п.38.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Проаналізувавши досліджені у ході розгляду справи докази та вищезазначені норми матеріального права, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими і доведеними позивачем, оскільки страховиком здійснено страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу за договором страхування, а тому такий, в силу положень п.п. «в» п.п.38.1.1 п.38.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», має право на компенсацію виплаченого страхового відшкодування від відповідача, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду та самовільно залишив місце пригоди. Суд бере до уваги, що жодних обґрунтованих заперечень та доказів, які б спростовували розрахунки вартості матеріального збитку завданого власникам пошкоджених транспортних засобів надано не було, а тому вважає подані розрахунки належним і допустимим доказом розміру завданих позивачу збитків та покладає такі в обґрунтування свого рішення. Щодо розподілу судових витрат між сторонами. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суд з позовом майнового характеру позивачем, як юридичною особою, сплачено 2422,40 гривень судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією № 5635 від 09.12.2025, тому, зважаючи на повне задоволення позовних вимог, вказана сума судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, що відповідатиме вимогам ч.1 ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved