Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

До Шевченківського районного суду міста Дніпра звернулась позивач з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що між нею та відповідачем укладений шлюб, у них є спільна дитина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалося через те, що з березня 2022 року після повномаштабного вторгнення Росії на територію України позивач разом з дитиною була вимушена виїхати за кордон, для забезпечення життя та здоров`я, та на даний час проживає в Австрії. З липня 2024 року спільна дитина [PERSON] проживає разом з батьком на постійній основі. Позивачка повернулась до країни її імігрування Австрії, де й найближчим часом планує будувати своє життя на постійне проживання. У зв`язку з відсутністю сімейне життя подружжя не склалося, через різні погляди на життя та цінності, через що постійно виникали сварки. Позивач та відповідач переконалися, що у них не залишилося спільних інтересів, мають зовсім протилежні погляди на сімейне життя, втратили почуття любові та пошани один до одного. На теперішній час кожний із сторін живе своїм життям і не намагаються перейнятися проблемами один одного. Позивач вважає, недоцільним зберігати родину, відсутнє бажання відновлювати стосунки, які давно втрачені. У зв`язку із зазначеним позивач звернулася до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу. Ухвалою суду від 11.11.2024 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. 06.12.2024 на адресу суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою від 09.12.2024 відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 01.01.2026 позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини роз`єднано. Вимога про визначення місця проживання дитини виділена в окреме провадження. Позивач у судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про місце, дату та час слухання справи, будь-яких заяв, клопотань не подала. Відповідач в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про місце, дату та час слухання справи. Подав заяву, в якій проти задоволення позову не заперечував, просив шлюб розірвати. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності учасників справи не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позові вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 05.03.2014 укладено шлюб, зареєстрований Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 96 від 05.03.2014. Подружжя має спільну дитину: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 373 від 25.03.2014. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. (ч.1 ст.112 СК України). Судом встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше сумісне життя і збереження сім`ї стало неможливим. Сім`я розпалась остаточно і зберегти її неможливо. За положеннями ст. 24 Сімейного кодексу України (далі- СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Вирішуючи питання про можливість задоволення позову, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У даному випадку було вжито заходів для відновлення родинних відносин, проте сторони не мешкають однією сім`єю, на примирення не згодні - зазначене свідчить про те, що родина розпалася остаточно, оскільки збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, тому позов підлягає задоволенню. Щодо стягнення судового збору. Відповідно до ст. 88 ЦПК України в зв`язку із повним задоволенням позову, з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати. Проте, в позовній заяві позивач просила не стягувати з відповідача судовий збір. Відтак розподіл судових витрат не здійснюється. На підставі ст.105, 110, 112, 114, 115 СК України та,

Outcome: approved