Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

І. Рух провадження та процесуальні рішення Ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 27 листопада 2025 року відкрито провадження у справі за позовом ТОВ «Кредит - Капітал» (далі Позивач) до [PERSON] ( далі Відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 44 173, 59 гривень та розгляд справи призначено на 23 грудня 2025 року. 15 грудня 2025 року до суду повернулось рекомендоване повідомлення про вручення Відповідачеві поштового відправлення із позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою». 23 грудня 2025 року розгляд справи відкладено на 05 лютого 2026 року у зв`язку із першою неявкою Відповідача, повідомленого належним чином. 05 лютого 2026 року в судове засідання Позивач та Відповідач не з`явились. Представник Позивача надіслав до суду заяву про проведення судового засідання без їх участі, не заперечують проти винесення заочного рішення. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи шляхом надсилання рекомендованого повідомлення за адресою її реєстрації та розміщенням 24 грудня 2025 року оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України. При вирішенні питання щодо належності повідомлення Відповідача про дату, час і місце розгляду справи Суд зазначає, що у відповідності до вимог статті 128 Цивільного процесуального кодексу ухвалу про призначення справи до судового розгляду Відповідачеві скеровано за його зареєстрованим у встановленому законодавством порядку місцем проживання. Згідно пункту 4 частини восьмої статті 128 цього Кодексу днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою проживання. Враховуючи скерування ухвали про призначення справи до розгляду за адресою зареєстрованого в установленому законодавством порядку місця проживання Відповідача та повернення повістки із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» Суд вважає, що Відповідач повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Вказані висновки узгоджуються із позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, в постанові від 21 грудня 2022 року у справі № 757/15603/19. При вирішенні питання щодо належності повідомлення Відповідача про дату, час і місце розгляду справи Суд зазначає, що у відповідності до вимог пункту 11 частини восьмої статті 128 Цивільного процесуального кодексу з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Згідно статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2)відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3)відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі викладеного, враховуючи, що Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась без повідомлення причин та не подала відзив, а Позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, 05 лютого 2026 року Судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. 05 лютого 2026 року у відповідності до вимог статті 244 Цивільного процесуального кодексу України Суд відклав ухвалення та проголошення судового рішення на строк до 10 лютого 2026 року. ІІ. Стислий виклад позиції сторін Позивач зазначає, що 23 січня 2022 року між ТОВ «Лінеура Україна» та Відповідачем укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2849223 на суму 9300 гривень у формі електронного документа з використанням електронного підпису за допомогою одноразового ідентифікатора. 10 серпня 2023 року ТОВ «Лінеура Україна» та Позивач уклали договір факторингу №ККЛУ-10082023, відповідно до умов якого Позивачу відступлено право грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором. Станом на дату подання позову Відповідачем допущена заборгованість перед Позивачем в сумі 44 173, 59 гривні, яка складається з 9300 гривень - заборгованості по кредиту та 34 873, 60 гривень - заборгованості за відсотками за користування кредитом. Тому, у відповідності до статей 509,525,526,530,610,612,1049,1054 Цивільного кодексу України, Позивач просить стягнути з Відповідача на його користь: -Заборгованість за Кредитним договором у розмірі 44 173 гривні 59 копійок; -судові витрати, які складають зі сплаченого судового збору у розмірі 2 422 гривень 40 копійок та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 8 000 гривень. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився та відзив не надав. ІІІ. Докази, досліджені судом 1.Договір №2849223 від 23 січня 2022 року про надання коштів на умовах споживчого кредиту, укладений між ТОВ «Лінеура Україна» та Відповідачем, згідно якого Відповідачеві надано кредит на суму 9300 гривень строком на 357 днів, процентна стандартна ставка складає 1,99 відсотків в день від суми кредиту. Знижена процентна ставка становить 1 % в день та застосовується, якщо Відповідач до 09 лютого 2022 року (включно) або протягом наступних трьох днів сплатить кошти у сумі не менше першого платежу, визначеного у графіку платежів (у розмірі 1573,10 гривень) або здійснить часткове дострокове повернення кредиту. 2.Додаток №1 до договору №2849223 від 23 січня 2022 року про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до якого розрахована сума відсотків за користування кредитом протягом 357 днів та станом на 15 січня 2026 року становитиме 64496,90 гривень від суми наданої в кредит в розмірі 9300 гривень. 3.Паспорт споживчого кредиту, відповідно до якого ТОВ «Лінеура Україна» надає Відповідачеві кредит у розмірі 9300 гривень строком кредитування до 357 днів. Процентна ставка: 1,99% за кожен день користування. 4.Довідка про ідентифікацію, згідно якої Відповідачу відправлений одноразовий ідентифікатор А452 на його номер телефону. 5.Довідка, надана ТОВ "Універсальні платіжні рішення", відповідно до якої ТОВ "Лінеура Україна" 23 січня 2022 року успішно перерахувало кошти на платіжнк картку клієнта [NUMBER] на суму 9300 гривень, номер транзакції в системі іPay.ua - 133008357. 6.Розрахунок заборгованості за договором №2849223 від 23 січня 2022 року про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до якого Відповідач має заборгованість станом на квітень 2023 року на суму 44 173,59 гривень, з яких: 9299,99 гривень тіло кредиту, 34 873,60 гривень проценти за користування кредитом. Відповідач 08 лютого 2022 року погасив кредит у розмірі 1593,11 гривень. 7.Договір факторингу №ККЛУ-10082023 від 10 серпня 2023 року, відповідно до якого ТОВ «Лінеура Україна» зобов`язується відступити право грошової вимоги на користь Позивача за плату. 8.Витяг з реєстру боржників до Договору факторингу №ККЛУ-10082023 від 10 серпня 2023 року, відповідно до якого Позивач отримав право вимоги до Відповідача в сумі заборгованості 44 173,59 гривень, з яких: 9299,99 гривень тіло кредиту, 34 873,60 гривень проценти за користування кредитом від ТОВ «Лінеура Україна». 9.Платіжна інструкція №72296 від 10 серпня 2023 року, відповідно до якої Позивач переказав кошти у розмірі 783 410,49 гривень на рахунок ТОВ «Лінеура Україна» як плату за договором факторингу №ККЛУ-10082023 від 10 серпня 2023 року. 10.Інформація, надана АТ «Універсал Банк», відповідно до якої Відповідач має емітовану картку № [NUMBER] та 23 січня 2022 року зараховано кошти у сумі 9300 гривень. IV. Фактичні обставини, встановлені судом В ході судового розгляду встановлено, що 23 січня 2022 року між ТОВ «Лінеура Україна» та Відповідачем укладено кредитний договір на суму 9300 гривень строком на 357 днів, процентна стандартна ставка складає 1,99 відсотків в день від суми кредиту. Знижена процентна ставка становить 1 % в день та застосовується, якщо Відповідач до 09 лютого 2022 року (включно) або протягом наступних трьох днів сплатить кошти у сумі не менше першого платежу, визначеного у графіку платежів (у розмірі 1573,10 гривень) або здійснить часткове дострокове повернення кредиту (пункти ІІІ.1-ІІІ.3 цього Рішення). На виконання умов Договору в цей же день ТОВ «Лінеура Україна» надав Відповідачеві в кредит грошові кошти в сумі 9300 гривень, що підтверджується довідками про зарахування коштів (пункти ІІІ.5, ІІІ.10 цього Рішення). 10 серпня 2023 року ТОВ «Лінеура Україна» відступила право вимоги до Відповідача на користь Позивача, що підтверджується договором факторингу та реєстром боржників до нього (пункти ІІІ.7 - ІІІ.8 цього Рішення). Згідно із наданим Позивачем розрахунком, на час розгляду справи Відповідачем не погашена заборгованість в сумі 44 173,59 гривень, з яких: 9299,99 гривень тіло кредиту, 34 873,60 гривень проценти за користування кредитом. Відповідач 08 лютого 2022 року погасив кредит у розмірі 1593,11 гривень (пункт ІІІ.6 цього рішення). На час розгляду справи Відповідачем не надано доказів погашення зазначеної простроченої заборгованості. V. Висновки суду Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків Відповідно до статті 629 цього Кодексу Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно статті 530 цього Кодексу якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно статті 1054 цього Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит), позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановлено в ході розгляду справи, Відповідачем не виконано умови укладеного кредитного Договору та не повернуто отримані кредитні кошти, а також не сплачено проценти за користування кредитом. Факт отримання кредиту підтверджується кредитним договором, інформаційною довідкою наданою АТ «Універсал Банк». Право вимоги до Позивача перейшло у відповідності до укладеного договору факторингу. щодо розміру заборгованості за процентами Відповідно до статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4528/16 ( пункти 81-85) що проценти відповідно до статті 1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за «користування кредитом» (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу). Надання кредиту наділяє позичальника благом, яке полягає в тому, що позичальник, одержавши від кредитора грошові кошти, не повинен повертати їх негайно, а отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (строку кредитування, у межах якого сторони можуть встановити періоди повернення частини суми кредиту), а кредитор, відповідно, за загальним правилом не вправі вимагати повернення боргу протягом відповідного строку (право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту передбачає частина друга статті 1050 ЦК України). Саме за це благо - можливість правомірно не повертати кредитору борг протягом певного часу - позичальник сплачує кредитору плату, якою є проценти за договором кредиту відповідно до статті 1048 ЦК України. Зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до статті 1048 ЦК України. Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними. Суд бере до уваги вищевказані висновки Верховного Суду та вважає, що нарахування відсотків за користування кредитом може здійснюватися на підставі статті 1048 Цивільного кодексу України виключно протягом строку дії договору. Відповідач 23 січня 2022 року отримав кошти у розмірі 9300 гривень, відповідно до розрахунку заборгованості сума тіла кредиту становить 9299,99 гривень. Відповідно до пункту 1.4.1. Договору, знижена процентна ставка становить 1 % в день та застосовується, якщо Відповідач до 09 лютого 2022 року (включно) або протягом наступних трьох днів сплатить кошти у сумі не менше першого платежу, визначеного у графіку платежів (у розмірі 1573,10 гривень) або здійснить часткове дострокове повернення кредиту. Відповідач 08 лютого 2022 року погасив кредит у розмірі 1593,11 гривень. Таким чином, розрахунок відсотків має здійснюватись із розрахунку 1% та відповідно розмір нарахованих відсотків становить 33 201 гривня (357 дні * (9299,99 гривень * 1 %). Таким чином, позовні вимоги у стягненні відсотків у розмірі 33 201 гривні підлягають задоволенню. У відповідності до статті 12 Цивільного процесуального кодексу цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчинення чи невчиненням нею процесуальних дій. Позивачем надано суду докази на підтвердження обставин, на які він посилається. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, відзив на позов, а також будь-які докази до суду не надав. Відповідно, справа розглянута на підставі наявних доказів, за результатами дослідження яких Суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови частково в позові в частині стягнення заборгованості за відсотками у розмірі 1672,64 гривні. VI. Щодо судового збору Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 2422,40 гривень. Позов задоволено в сумі 42 500,99 гривень, що становить 96,21 % від суми заявлених вимог. 96,21 % від суми сплаченого судового збору становить 2330 гривень 68 копійок. Таким чином, з Відповідача на користь Позивача мають бути стягнуті судові витрати, які складаються із судового збору, в сумі 2330 гривень 68 копійок. VI. Щодо витрат на професійну правову допомогу Пунктом 1 частини третьої статті 133 Цивільно процесуального кодексу України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу до матеріалів справи представником Позивача було надано: -договір від 01 липня 2025 року про надання правничої допомоги №0107 між Позивачем та Адвокатським об`єднанням, відповідно до якого Позивач доручає Адвокатському об`єднанню надати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором; -Акт №710 про надання послуг від 05 вересня 2025 року, згідно якого Позивачеві надані правова допомога по стягненню заборгованості за кредитним договором з Відповідача, а Позивач сплачує Адвокатському об`єднанню кошти у розмірі 8000 гривень за надані послуги; -Детальний опис наданих послуг до Акту №710, відповідно до якого складання позовної заяви - 3 години 30 хвилин; вивчення матеріалів справи 2 години; надання усної консультації 30 хвилин, подання заяви до суду від імені клієнта - 30 хвилин, погодження правової позиції - 30 хвилин. Відповідно до частини третьої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Суд вважає, що заявлені в цій справі витрати на професійну правову допомогу відповідають критеріям, визначеним статтею 133 ЦПК України. Відповідно до пункту 3 частини другої статті 141 Цивільно процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позов задоволено в сумі 42 500,99 гривень, що становить 96,21 % від суми заявлених вимог. Позивач заявив стягнення у розмірі 8 000 гривень витрат на професійну правничу допомогу. За таких обставин, витрати Позивача на правничу допомогу підлягають відшкодуванню Відповідачем в розмірі 7697 гривень, що становить 96,21 % від суми заявлених витрат на професійну правову допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: approved