Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу в сумі 12820 грн 00 коп за договором позики від 24.12.2024 р та про відшкодування судових витрат. З позовної заяви вбачається, що 24 грудня 2024 року відповідачка позичила у [PERSON] 10300,00 грн на власні потреби і зобов`язалась повернути кошти до 24 грудня 2025 року та сплатити 3% за кожен місяць користування позикою, а у разі порушення умов договору - сплатити пеню в розмірі 5% від суми боргу за кожен місяць прострочення оплати і до повного розрахунку, про що власноручно склала розписку. Проте у визначений Договором строк відповідачка свого зобов`язання за Договором позики не виконала, борг не повернула і не повертає його до цього часу. Тому позивачка [PERSON] просить стягнути з відповідачки [PERSON] 10300,00 грн заборгованості за основною сумою боргу та 2520 грн відсотків за користування позикою, а всього 12820 грн 00 коп і судові витрати - 1211 грн 20 коп. Відповідачка [PERSON] належним чином повідомлена про розгляд справи судом в порядку спрощеного провадження без участі сторін, відзив на позов не подала. Відповідно до положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши позовну заяву, письмові докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі ст. 1047 ЦК договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. 24 грудня 2024 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений Договір позики, на підставі якого [PERSON] отримала від [PERSON] у позику 10300,00 грн (що становить в еквіваленті до долара США 240 доларів США) на власні потреби і зобов`язалась повернути кошти до 24 грудня 2025 року та сплатити 3% за кожен місяць користування позикою, а у разі порушення умов Договору - сплатити пеню в розмірі 5% від суми боргу за кожен місяць прострочення оплати і до повного розрахунку. На підтвердження укладення Договору позики та його умов 24.12.2024 року позичальник [PERSON] власноручно склала розписку (а.с.4), в якій вказала, що 24 грудня 2024 р одержала від [PERSON] в позику гроші в сумі 10300 грн для власних потреб. Отже, сторонами дотримано вимог закону щодо форми та умов договору позики, визначених у ст. 1047 ЦК України. Договір є укладеним з моменту передання грошей, тобто з 24 грудня 2025 р. [PERSON] свої зобов`язання за договором позики виконала та 24.12.2024 р передала, а [PERSON] отримала у позику 10300 грн, що стверджується Договором позики від 24.12.2024 р (а.с.4). Відповідачка свого зобов`язання не виконала, не повернула у визначений Договором строк позикодавцю [PERSON] борг в сумі 10300 грн та відсотки за користування позикою. На час звернення з позовом до суду борг відповідачкою не погашений. З розрахунку позивача вбачається, що розмір заборгованості відповідачки за договором позики становить: 10300 грн - заборгованість за основною сумою боргу та 2520 грн - проценти за користування позикою в межах строку дії Договору з 24.12.2024 р по 24.12.2025 р, а всього 12820 грн 00 коп (а.с.3). Наданий позивачкою розрахунок відповідачкою не оспорюється, є обгрунтованим, достатнім та зрозумілим. На підставі викладеного суд знаходить, що позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідачки слід стягнути в користь позивача судові витрати (а.с.1).

Outcome: approved