Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

08 грудня 2025 року Товариство із обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" звернулося до суду із позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 12400,00 грн та судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що між ТОВ "Споживчий центр" та [PERSON] 26.05.2025 року укладено Кредитний договір (оферти) № 26.05.2025-100000746. Відповідно до умов Договору Позичальнику надано кредит у розмірі 4 000,00 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 26.05.2025 року. Проте, в порушення умов кредитного договору відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 12400,00 грн, що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 4 000,00 грн, по процентам в розмірі 5600,00 грн., комісії (пов`язаної із наданням кредиту) 800,00 грн. та неустойки 2000,00 грн. Тому просив стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати по справі. Ухвалою судді від 09.12.2025 відкрито провадження у вказаній справі та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не зявився, згідно поданої заяви просив суд розглядати справу за відсутності представника, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, а тому відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд, за згодою представника позивача, проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Оскільки розгляд справи здійснюється у порядку спрощеного провадження, за відсутності осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, безпосередньо дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні фактичні обставини та відповідні спірні правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] використовуючи електронний підпис одноразовим ідентифікатором Е747, 26.05.2025 року підписала Пропозицію про укладення кредитного договору (оферти) та Заявку на отримання кредиту. Було підтверджено укладення кредитного договору та отримано на рахунок 5457-08ХХ-ХХХХ-8660 кошти у розмірі 4000 грн., а отже акцептовано умови Договору. Кожна сторінка договору була підписана вищезазначеним ідентифікатором. Згідно із умовами договору сума кредиту 4 000,00 грн, строк, на який надається кредит - 140 днів з дати його надання, дата повернення (виплати) кредиту 12 жовтня 2025 року. Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку на який надається кредит. Комісія пов`язана із наданням кредиту 20% від суми кредиту та дорівнює 800,00 грн. Неустойка:40 грн., що нараховується за кожен день невиконання-неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми. Згідно довідки ТОВ «Універсальні платіжні рішення», 26.05.2025 о 11:35:49 було перерахування коштів на суму 4000 грн., номер картки № [NUMBER] . Згідно до розрахунку заборгованості, заборгованість за кредитним договором №26.05.2025-100000746 від 26.05.2025, складає 12400,00 грн., з яких: 4000,00 грн. основний борг, 5600,00 грн. проценти, 800,00 грн. комісія, 2000 грн. неустойка. За правилами ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статті 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію). Згідно з п. 6, 12 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»: електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно відповіді АТ КБ «ПриватБанк» наданої на виконання ухвали суду від 09.12.2025, на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] . Також, 26.05.2025 на дану картку було зарахування в сумі 4000 грн. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором №26.05.2025-100000746 від 26.05.2025 в сумі 9600,00 грн., з яких 4000,00 грн. тіло кредиту, 5600,00 грн. проценти. Щодо нарахування комісії та неустойки суд зазначає наступне. Так, відповідно до статті 4 ЦК України основу цивільного законодавства України становить Конституція України. Основним актом цивільного законодавства є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу. Велика Палата Верховного Суду неодноразово виснувала, що якщо ЦК України та інший нормативно-правовий акт, який має юридичну силу закону України, містять однопредметні приписи різного змісту, то пріоритетними є приписи ЦК України (див. постанови від 22 червня 2021 року у справі №334/3161/17 (пункт 17), від 18 січня 2022 року у справі №910/17048/17 (пункт 78), від 29 червня 2022 року у справі №477/874/19 (пункт 69)). Згідно з пунктом 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК Україниу період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установивши, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого відповідним законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, на всій території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, дія якого триває до теперішнього часу. Оскільки неустойка та комісія за кредитним договором №26.05.2025-100000746 нарахована за період дії воєнного стану, тому позов в частині стягнення з [PERSON] заборгованості за комісією в сумі 800,00 грн., та за неустойкою в сумі 2000,00 грн задоволенню не підлягає. Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 1 і ч. 2ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При розподілі судових витрат суд враховує пропорційність задоволених вимог. Позов заявлено на суму 12400,00 грн, а задоволено 9600,00 грн., тобто на 77,4 % (9600,00 грн х 100/12400,00 = 77,4 % ). За таких обставин з відповідача на користь позивача слід стягнути 1874,90 грн судового збору (2422,40 х 77,4 %/100%).

Outcome: partial