Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-10 00:00:00

у листопаді 2025 року до Машівського районного суду Полтавської області через систему «Електронний суд» надійшла зазначена позовна заява, у якій позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором № 1020-6089 від 11.01.2022 у розмірі 35 350,00 грн та судовий збір у розмірі 2422,40 грн, мотивуючи таким. 11.01.2022 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] укладено кредитний договір №1020-6089, відповідно до умов якого позичальнику надано кредит у розмірі 5000,00 грн, строком на 300 календарних днів, дата повернення кредиту 07.11.2022. 26.12.2024 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ТОВ «Новий Колектор» укладено договір факторингу, за умовами якого до ТОВ «Новий Колектор» перейшло право вимоги до боржників згідно Реєстру №1, в тім числі до [PERSON] за кредитним договором №1020-6089 від 11.01.2022. У свою чергу відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 19.11.2025 утворилась заборгованість у розмірі 35 350,00 грн, яку позивач просить стягнути та судовий збір у розмірі 2422,40 грн (а.с. 1-4). Ухвалою від 15.12.2025 Машівський районний суд Полтавської області відкрив провадження у справі за цим позовом за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, витребував докази з АТ «ТАСКОМБАНК» та призначив судове засідання для розгляду справи по суті (а.с. 59-60). У судове засідання сторони вдруге та повторно не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином та завчасно, зокрема, позивач шляхом направлення електронного листа до електронного кабінету (а.с.62,63,65,66,73,75), відповідач також шляхом направлення електронного документу до електронного кабінету (а.с.64,67,84). Позивач у позовній заяві просить справу розглянути у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, за відсутності їх представника (а.с. 4). Відповідач причини неявки не повідомила, відзиву на позов не подала. Ураховуючи викладене, суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін, відповідно до ст. 281 ЦПК України - в заочному порядку та, дослідивши надані письмові докази, дійшов такого висновку. Судом установлено, що 11.01.2022 [PERSON] уклала з ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» договір про відкриття кредитної лінії №1020-6089, відповідно до умов якого розмір кредитного ліміту 5000,00 грн, тип процентної ставки фіксована, строком на 300 днів (до 07.11.2022). Пунктом 2.4 договору встановлено, що заявлений строк користування кредитом складає 21 календарний день з дня надання кредиту. Заявлений строк це обраний позичальником строк користування кредитом протягом якого може бути використано право користування кредитом за пільговою та/або зниженою процентною ставкою (а.с.14). Дата початку заявленого строку 11.01.2022, останній календарний день заявленного строку/дата першої сплати процентів 01.02.2022 (п.п.2.4.1,2.4.2). Реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає 572 465,00% (п.2.9 договору). Орієнтовна загальна вартість кредиту за весь строк кредитування складає 50 000,00 грн (п.2.10 договору). Згідно з п.3.3 договору позичальник зобовёязується сплачувати проценти за кожен день користування кредитом за ставкою, визначеною у п.2.6 договору на неповернену суму кредиту за кожен день користування кредитом (а.с.14 на зв.). Цей договір підписаний [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) «А298» (а.с.16 на зв.). На а.с.17-22 є Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів). У паспорті споживчого кредиту відображена інформація, аналогічна тій, що встановлена договором про споживчий кредит №1020-6089, зокрема, щодо розміру кредитного ліміту, строку кредитування та сплати процентів. Згідно розділу 5 Паспорту «Порядок повернення кредиту», сума кредиту сплачується одним платежем в останній день строку кредитування. Кількість та розмір платежів зі сплати процентів за користування кредитом здійснюється в строки визначені у договорі (а.с. 22 на зв.-23). На а.с.24 є Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором № 1020-6089, із зазначенням суми платежу за розрахунковий період, процентів за користування кредитом, реальної річної процентної ставки та загальної вартості кредиту. 26.12.2024 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ТОВ «Новий Колектор» укладено договір факторингу №УКФ-261224-2, за умовами якого ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» за грошові кошти передає (відступає) ТОВ «Новий Колектор» свої права вимоги до боржників у порядку та строки встановлені договором (а.с.25 -29). Як видно з платіжних інструкцій №1426 від 30.12.2024, №1515 від 30.01.2025, №1603 від 26.02.2025, №1706 від 28.03.2025, №1874 від 22.04.2025, №37 від 29.05.2025, №37204767222222220 від 11.06.2025, ТОВ «Новий Колектор» сплатило ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» ціну продажу за відступлення права вимоги згідно договору факторингу № УКФ-261224-2 від 26.12.2024 (а.с.33-36). Згідно з Реєстром боржників №1 до договору факторингу №УКФ-261224-2 від 26.12.2024, до позивача перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №1020-6089 у розмірі 35 350,00 грн (а.с.37-38). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №1020-6089 від 11.01.2022, заборгованість [PERSON] станом на 26.12.2024 становить 35 350,00 грн, з яких: 5000,00 грн основний борг, 30 350,00 грн залишок відсотків (а.с.39-52). За ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 5 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Аналізуючи викладене, потрібно дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно із ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Навіть неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань, та не може бути підставою для відмови у стягненні заборгованості за кредитним договором на користь нового кредитора. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 06 лютого 2018 року у справі № 278/1679/13-ц. Отже, на користь позивача ТОВ «Новий Колектор»з відповідача потрібно стягнути заборгованість за кредитним договором № 1020-6089 від 11.01.2022, у розмірі 35 350,00 грн, що складається з: заборгованості по тілу кредиту 5000,00 грн, за відсотками 30 350,00 грн. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволений, а тому з відповідача на користь позивача потрібно стягнути судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved