Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, у якій просить встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , українця, уродженця селища Краковець Яворівського району Львівської області, яка настала [INFO] у місті Бахмут Донецької області, під час виконання бойового завдання із забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації; Яворівському відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) зареєструвати смерть вказаної особи на підставі рішення суду. Заяву обґрунтовує тим, що вона є дружиною [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис №20. Від спільного подружнього життя у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Батьками її чоловіка є [PERSON] (помер [INFO] ) та [PERSON] 24 лютого 2022 року розпочалася військова агресія Російської Федерації проти України та згідно указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року введено військовий стан на всій території України. Її чоловік, [PERSON] , з 27 лютого 2022 року є військовослужбовцем Військової частини [NUMBER] та проходив військову службу на посаді командира [INFO] - командир машини [INFO] в званні "молодший сержант". Як вбачається із Акту службового розслідування від 22 січня 2023 року, складеного посадовими особами Військової частини [NUMBER] , близько 08.00 години 25 грудня 2022 року, для відбиття атаки противника на взводний опорний пункт "[INFO]" в районі міста Бахмут Донецької області командир [INFO] військової частини [NUMBER] капітан [PERSON] відданий усний наказ старшому лейтенанту [PERSON] , щоб він з групою підсилення зайшли на взводний опорний пункт "[INFO]" та очолив його оборону, Старший лейтенант [PERSON] виконав наказ, зайшов на взводний опорний пункт "[INFO]" з групою підсилення під ворожим артилерійським вогнем та очолив оборону. Близько, 12.00 години 25 грудня 2022 року із взводного опорного пункту "[INFO]" по радіозв?язку на командний пункт [INFO] поступило повідомлення про йморівну загибель старшого лейтенанта [PERSON] , молодшого сержанта [PERSON] , солдата [PERSON] . Далі зв?язку з взводним опорним пунктом "[INFO]" не було. З взводного опорного пункту "[INFO]" близько 17.00 години вечора повідомили про обстріл інших позицій із взводного опорного пункту "[INFO]",", що свідчило про його захоплення противником. Також, згідно рапорту Старшого оперативного чергового [PERSON] , направленого командиру В/ч [NUMBER] [INFO], близько 22.00 години 25 грудня 2022 року старшому оперативному черговому командного пункту штабу військової частини [NUMBER] надійшла доповідь від командира [NUMBER] механізованого батальону полковника [PERSON] про факт загибелі командира відділення - командира машини й механізованого відділення [INFO] молодшого сержанта [PERSON] . Було становлено, що 25 грудня 2022 року під час штурму позицій [NUMBER] механізованого батальону в населеному пункті Бахмут, зазначені вище військовослужбовці отримали вогнепально-осколкові поранення несумісні із життям. Решта обставин з`ясовується. Крім цього, згідно пояснень командира 2 механізованої роти [NUMBER] механізованого батальону [PERSON] , близько 12:00 години 25 грудня 2022 року з ВОП "[INFO]" по радіозв?язку поступило повідомлення, що ймовірно старший лейтенант [PERSON] , молодший сержант [PERSON] , солдат [PERSON] загинули та важко поранений сержант [PERSON] . Через певний час зв?язок з ВОП "[INFO]" припинився і вже не відновився, бій тривав до темної пори доби. 3 ВОП "[INFO]" близько 17.00 години вечора повідомили про обстріли інших позицій з ВОП "[INFO]", що свідчило про його захоплення ворогом. У відповідності до пояснень командира [INFO] - командира машини [INFO] [PERSON] , близько 11.00 години 25 грудня 2022 року по радіозв?язку була передана інформація про можливу загибель трьох військовослужбовців: старшого лейтенанта [PERSON] , молодшого сержанта [PERSON] , солдата [PERSON] та важко поранененого сержанта після цього радіозв?язок обірвався. Після чого із позицій ВОП "[INFO]" поступила інформація, що по ним ведеться вогонь з ВОП "[INFO]" і ще близько 17.00 години з поста 1 механізованої роти "[INFO]" надійшла інформація, що противник зайняв ВОП "[INFO]". Отже, враховуючи Акт службового розслідування та рапорти і пояснення військовослужбовців Військової частини [NUMBER] наявні незаперечні докази того, що молодший сержант [PERSON] , командир [INFO] загинув в період з 08.00 години по 12.00 годину [INFO] в місті Бахмут Донецької області, на території взводного опорного пункту "[INFO]" від вогнепально-осколкових поранень несумісних із життям. Зазначає, що вона являючись дружиною [PERSON] , звернулася до Яворівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) із заявою про видачу свідоцтва про смерть чоловіка, проте їй було надано відповідь про те, що державна реєстрація смерті проводиться на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою, рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою та відповідно відмовлено у реєстрації його смерті. Окрім цього, на адвокатський запит було надіслано відповіді із Державного підприємства "Український національний центр розбудови миру" та Уповноваженого з питань осіб зниклих безвісти за особливих обставин, згідно яких жодної інформації про перебування [PERSON] в полоні держави - агресора немає. Дане рішення необхідне їй для того, аби виготовити свідоцтво про смерть [PERSON] , тому вона звернулась до суду з даним позовом. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 24 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. 18 листопада 2025 року з Міністерства оборони України надійшли письмові пояснення, у яких щодо задоволення заяви просить відмовити з огляду на таке. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, встановлення фактів, що мають юридичне значення, здійснюється в порядку окремого провадження, а згідно з ч. 4 ст. 315 ЦПК України, особливістю окремого провадження є те, що воно спрямоване на з`ясування необхідних фактів за відсутності правового спору. Чинний ЦПК України містить чотири процедури, наслідком якої є ухвалення судового рішення, на підставі якого органами Державної реєстрації актів цивільного стану може бути видано свідоцтво про смерть, зокрема: встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України); встановлення факту смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (п. 9 ч. 1 ст. 315 ЦПК України); встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України або на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан (ст. 317 ЦПК України); визнання фізичної особи померлою (ст. 46 ЦК України та ст. ст. 305-309 ЦПК України). Вказані процедури є відмінними між собою та мають певні особливості. Вищезазначене передбаченою постановою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 28.02.2024 у справі № 506/358/22. Більше того, у постановах від 26.04.2023 у справі № 337/3725/22 та від 29.03.2023 у справі № 753/8033/22 Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду дійшов висновків, що підставою для встановлення факту смерті (зокрема, й на підставі ст. 317 ЦПК України) є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Доказами, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, можуть бути зокрема письмові докази; речові докази, у тому числі звуко- і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва / довідки про смерть; показання свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; довідки з військкомату або від командира військової частини (у випадку загибелі військовослужбовців); заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі при обставинах, що загрожували їй смертю. Вочевидь вказаний перелік доказів не є вичерпним та може бути конкретизований у кожній справі залежно від встановлених у ній обставин. у постановах від 28.02.2024 у справі № 506/358/22, від 13.03.2024 у справі № 204/7924/23, від 08.10.2025 у справі № 357/9150/24 Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду дійшов висновку про те, що за наявності припущень про факт смерті фізичної особи, у тому числі у зв`язку з воєнними діями, без достовірних доказів, які свідчать про цей факт, правильним буде звернення до суду із заявою про оголошення судом особи померлою (ст. 46 ЦК України), а не із заявою про встановлення факту смерті цієї фізичної особи (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України). У той же час, відповідно до ч. 2 ст. 46 ЦК України, «Фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців». Тобто, у нормі ч. 2 ст. 46 ЦК України встановлено строк шляхом вказівки на його початок (день закінчення воєнних дій) та тривалість (два роки). Положенням другого речення цієї статті містить виняток із загального правила, яким надається право суду залежно від конкретних обставин скоротити цей строк. При цьому, суд скорочує тривалість строку, але початок перебігу залишається незмінним - день закінчення воєнних дій. На таке тлумачення вказує словосполучення «цього строку», тобто того самого дворічного строку, початком якого є день закінчення воєнних дій. Отже, відлік шестимісячного строку, визначеного ч. 2 ст. 46 ЦК України, для оголошення фізичної особи померлою має починатися саме з дня закінчення воєнних дій на території держави. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 11 грудня 2024 року по справі №755/11021/22, зазначивши, що шість місяців, які визначені в реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість. В судове засідання [PERSON] не прибула, однак її представник адвокат Галько Р.В. подав заяву у якій просить проводити розгляд справи за його відсутності та відсутності його довірительки, заяву підтримує та просить таку задовольнити. В судове засідання представник заінтересованої особи Яворівського Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Яворівському районі Львівської області не прибув, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не прибули, подали заяви про розгляд справи без їх участі, заявлені вимоги підтримують, не заперечують щодо їх задоволення. Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України [PERSON] у судове засідання не прибув, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Представник заінтересованої особи Військової частини [NUMBER] у судове засідання не прибув, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань від останнього не надходило. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи. Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 04 лютого 2026 року, є дата складення повного судового рішення 09 лютого 2026 року. Оцінивши доводи учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] , зважаючи на таке. Як встановив суд [PERSON] народився [INFO] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 13 вересня 2005 року Краковецькою селищною радою Яворівського району Львівської області, [PERSON] помер [INFO] . Заявник [PERSON] є дружиною [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 13 серпня 2006 року, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Яворівського районного управління юстиції Львівської області. Згідно з довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб №10, виданою 03 січня 2023 року Виконавчим комітетом Яворівської міської ради, до складу сім`ї [PERSON] входять: [PERSON] - чоловік, [PERSON] та [PERSON] - дочки. Відповідно до листа Яворівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції №1021/33.19-06-16 від 16 вересня 2025 року, у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] відмовлено, оскільки пред`явлені документи (сповіщення сім`ї №5256 від 29.12.2022, акт службового розслідування від 22.01.2023) не є підставою державної реєстрації смерті, передбаченою ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». [PERSON] проходив військову службу у Військовій частині [NUMBER] , що підтверджується довідкою № 6930, виданою командиром військової частини [NUMBER] [PERSON] 14 жовтня 2022 року. Відповідно до Акту службового розслідування від 22 січня 2023 року, складеного посадовими особами Військової частини [NUMBER] , близько 08.00 години 25 грудня 2022 року, для відбиття атаки противника на взводний опорний пункт "[INFO]" в районі міста Бахмут Донецької області командир 2 механізованої роти [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] капітан [PERSON] відданий усний наказ старшому лейтенанту [PERSON] , щоб він з групою підсилення зайшли на взводний опорний пункт "[INFO]" та очолив його оборону, Старший лейтенант [PERSON] виконав наказ, зайшов на взводний опорний пункт "[INFO]" з групою підсилення під ворожим артилерійським вогнем та очолив оборону. Близько, 12.00 години 25 грудня 2022 року із взводного опорного пункту "[INFO]" по радіозв?язку на командний пункт [INFO] поступило повідомлення про йморівну загибель старшого лейтенанта [PERSON] , молодшого сержанта [PERSON] , солдата [PERSON] . Далі зв?язку з взводним опорним пунктом "[INFO]" не було. З взводного опорного пункту "[INFO]" близько 17.00 години вечора повідомили про обстріл інших позицій із взводного опорного пункту "[INFO]", що свідчило про його захоплення противником. Відповідно до рапорту начальника штабу - першого заступника командира [NUMBER] механізованого батальйону [PERSON] від 14 січня 2023 року, командир [INFO] - командир машини [INFO] молодший сержант [PERSON] перебував на позиції в районі міста Бахмут на підставі БР [NUMBER] механізованого батальйону №78/ксп/дск від 18.12.2022. Згідно з рапортом Старшого оперативного чергового [PERSON] , направленого командиру Військової частини [NUMBER] , близько 22.00 години 25 грудня 2022 року старшому оперативному черговому командного пункту штабу Військової частини [NUMBER] надійшла доповідь від командира [NUMBER] механізованого батальйону полковника [PERSON] про факт загибелі командира відділення - командира машини й механізованого відділення [INFO] молодшого сержанта [PERSON] . Було становлено, що 25 грудня 2022 року під час штурму позицій [NUMBER] механізованого батальону в населеному пункті Бахмут, зазначені вище військовослужбовці (в тому числі і [PERSON] ) отримали вогнепально-осколкові поранення несумісні із життям. Решта обставин з`ясовується. Відповідно до пояснень командира 2 механізованої роти [NUMBER] механізованого батальйону [PERSON] , близько 12:00 години 25 грудня 2022 року з ВОП "[INFO]" по радіозв?язку поступило повідомлення, що ймовірно старший лейтенант [PERSON] , молодший сержант [PERSON] , солдат [PERSON] загинули та важко поранений сержант [PERSON] . Через певний час зв?язок з ВОП "[INFO]" припинився і вже не відновився, бій тривав до темної пори доби. 3 ВОП "[INFO]" близько 17.00 години вечора повідомили про обстріли інших позицій з ВОП "[INFO]", що свідчило про його захоплення ворогом. Відповідно до пояснень командира [INFO] - командира машини [INFO] [NUMBER] механізованого батальйону [PERSON] , близько 11.00 години 25 грудня 2022 року по радіозв?язку була передана інформація про можливу загибель трьох військовослужбовців: старшого лейтенанта [PERSON] , молодшого сержанта [PERSON] , солдата [PERSON] та важко поранененого сержанта після цього радіозв?язок обірвався. Після чого із позицій ВОП "[INFO]" поступила інформація, що по ним ведеться вогонь з ВОП "[INFO]" і ще близько 17.00 години з поста 1 механізованої роти "[INFO]" надійшла інформація, що противник зайняв ВОП "[INFO]". Відповідно до витягу з журналу ведення бойових дій [NUMBER] механізованого батальйону від 25 грудня 2022 року, встановлено, що командир відділення-командира машини й мехізованого відділення [INFO] молодший сержант [PERSON] , [INFO] , призваний [INFO] 27 лютого 2022 року, 25 грудня 2022 року під час штурму позицій [NUMBER] механізованого батальйону (н.п. Бахмут), зник безвісти. Згідно з витягом з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин №20230707-882 від 07 липня 2023 року, дата набуття статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин - 05 липня 2023 року. Відповідно до сповіщення сім`ї № 5256 [INFO] від 29 грудня 2022 року, 25.12.2022 року під час штурму позицій в м.Бахмут Донецької області ворожими підрозділами з командиром [INFO] - командиром машини [INFO] ВАійськової частини [NUMBER] втрачено зв?язок. Станом на 28.12.2022 року місце перебування не відоме та у списках військової частини він обліковується як зниклий безвісти. Подія настала під час участі військовослужбовця у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв?язку з військовою агресією російської федерації проти України. Відповідно до відповідей на адвокатський запит із Державного підприємства "Український національний центр розбудови миру" та Уповноваженого з питань осіб зниклих безвісти за особливих обставин, згідно яких жодної інформації про перебування [PERSON] в полоні держави - агресора немає. Як зазначила [PERSON] в заяві, встановлення факту смерті необхідне для державної реєстрації смерті на території України та одержання свідоцтва про смерть державного зразка, у зв`язку з чим вона звернулась до суду на підставі ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України встановлення фактів, що мають юридичне значення, здійснюється в порядку окремого провадження. Особливістю окремого провадження є те, що воно спрямоване на з`ясування необхідних фактів за відсутності правового спору. Положеннями частин третьої-четвертої статті 49 Цивільного кодексу України визначено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За частиною першою статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Водночас, пункт 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 року за № 719/4940, деталізує положення статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та встановлює, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о) установленої форми; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о) установленої форми; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Чинний Цивільний процесуальний кодекс України містить чотири процедури, наслідком якої є ухвалення судового рішення, на підставі якого органами Державної реєстрації актів цивільного стану може бути видано свідоцтво про смерть, зокрема: встановлення факту смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (пункт 9 частини 1 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 лютого 2024 року у справі № 506/358/22 суд дійшов висновку, що заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 10 червня 2021 року у справі N? 591/1461/19. Отже, встановлення факту смерті фізичної особи на підставі пункту 8 частини 1 статті 315 ЦПК України можливе лише тоді, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, за яких настала смерть, і факт неможливості реєстрації органом державної влади факту смерті». Дослідивши та оцінивши описані вище письмові докази (Акт службового розслідування від 22 січня 2023 року, складеного посадовими особами Військової частини [NUMBER] , рапорт начальника штабу - першого заступника командира [NUMBER] механізованого батальйону [PERSON] від 14 січня 2023 року, рапорт старшого оперативного чергового [PERSON] від [INFO], пояснення командира 2 механізованої роти [NUMBER] механізованого батальйону [PERSON] , пояснення командира 2 механізованого відділення - командира машини [INFO] [NUMBER] механізованого батальйону [PERSON] , витяг з Журналу ведення бойових дій [NUMBER] механізованого батальйону від 25 грудня 2022 року, витяг з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин № 20230707-882 від 07 липня 2023 року, сповіщення сім`ї № 5256 [INFO] від 29 грудня 2022 року, відповіді ДП «Український національний центр розбудови миру» та Уповноваженого з питань осіб зниклих безвісти за особливих обставин, в їх сукупності та взаємному зв`язку, суд дійшов висновку, що ними поза розумним сумнівом доводиться, що військовослужбовець [PERSON] загинув в м. Бахмут Донецької області, на території взводного опорного пункту «[INFO]» від вогнепально-осколкових поранень, несумісних з життям, 25 грудня 2022 року. А тому, на підставі вищенаведеного, заява [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved