Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-10 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, посилаючись на те, що 22.08.2024 між ними укладено договір позики, відповідно до якого він надав відповідачу в позику грошові кошти в сумі 1000 доларів США, які остання зобов`язалася повернути з відсотками у розмірі 3% за кожен місяць користування позикою до 22.11.2024. Факт укладення договору позики підтверджується розпискою [PERSON] від 22.08.2024 про отримання коштів. Проте відповідачем не виконано взятих на себе зобов`язань та не повернуто взяті в позику грошові кошти. Враховуючи те, що у встановлений у договорі позики строк сума позики відповідачем в повному обсязі не повернута, то в судовому порядку з [PERSON] підлягає стягненню сума основного боргу 1000 доларів США, відсотки за користування позиченими грошовими коштами 90 доларів США, що в загальному розмірі становить 1090 доларів США. Позивач у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та визнання позову. 2.Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 17.12.2025 відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 19.01.2026. За клопотанням відповідача судове засідання відкладено на 10.02.2026. 3.Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Між сторонами виникли правовідносини за договором позики, які регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Судом встановлено, що 22.08.2024 [PERSON] отримала від [PERSON] 1000 доларів США, які зобов`язувалася повернути не пізніше 22.11.2024, що підтверджується розпискою від 22.08.2024. Відповідно до розписки сторони узгодили, що позика надається під сплату відсотків у розмірі 3% за кожен місяць користування позикою. Станом на час розгляду справи борг не повернуто. 4.Норми права, які застосував суд. Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У ч. 1 ст. 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Частиною першою статті 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Частиною другою статті 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству. 5.Оцінка суду. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Як встановлено судом, між сторонами існують договірні правовідносини з позики, позичальником не виконані зобов`язання перед позикодавцем, кошти, отримані у позику, в повному обсязі не повернуті. Принцип належного виконання полягає в тому, що виконання має бути проведене: належними сторонами; щодо належного предмета; у належний спосіб; у належний строк (термін); у належному місці. Суд також враховує встановлену статтею 204 ЦК України презумпцію правомірності правочину та робить висновок про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості. Розмір процентів визначений сторонами у розмірі 3% за кожен місяць користування позикою також підлягає стягненню з відповідача. 6.Розподіл судових витрат. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Outcome: approved