Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] ,, [PERSON] звернулися в суд із позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальних та моральних збитків завданих вчиненим кримінальним правопорушенням. Позовні вимоги мотивують тим, що Вироком Виноградівського районного суду від 06.06.2025 року (справа №299/2130/23) встановлено: «Досудовим розслідуванням встановлено, що 26 червня 2022 року близько 20 години [PERSON] , керуючи технічно справним автомобілем марки «Peugеot 208» реєстраційний номер [NUMBER] , рухаючись по трасі H09 в напрямку с. Велика Копаня, Берегівського району зі сторони м. Хуст, неподалік бетонної конструкції з написом «Хустський район», в порушення вимог п.1.5 «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»; п.9.1 «Попереджувальними сигналами є:а) сигнали, що подаються світловими покажчиками повороту або рукою; п.9.2: Водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: б) перед перестроюванням, поворотом або розворотом; п.9.4: Подавати сигнал покажчиками повороту або рукою належить завчасно до початку маневру (з урахуванням швидкості руху), але не менш як за 50 ?100 м у населених пунктах і за 150?100м поза ними, і припиняти негайно після його закінчення… сигнал забороняється подавати, якщо він може бути не зрозумілим для інших учасників руху. Подавання попереджувального сигналу не дає водієві переваги і не звільняє його від вжиття запобіжних заходів;п.10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; п.10.4 «Перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку…» п.14.3 «Водієві транспортного засобу, якого обганяють, забороняється перешкоджати обгону шляхом підвищення швидкості руху або іншими діями» Правил дорожнього руху України, проявляючи злочинну самовпевненість, легковажно розраховуючи на запобігання дорожньо-транспортної події, відповідно не реагуючи на зміни дорожньої обстановки, але маючи об`єктивну можливість спостерігати за дорожньою обстановкою, маючи можливість оцінити дорожні умови та дорожню обстановку, не переконавшись у безпечності маневру, зокрема, що жоден з водіїв транспортних засобів, які рухаються за нею і яким може бути створено перешкоду не розпочав маневр обгону, розпочала здійснювати поворот ліворуч, не давши дорогу попутному транспортному засобу марки «Volkswagen T4» реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який в цей час рухався зі швидкістю близько 60 км/год у попутному напрямку та здійснював обгін її автомобіля на зустрічній смузі руху, в результаті чого, виїхавши на зустрічну смугу руху водій [PERSON] допустила зіткнення передньою лівою частиною автомобіля марки «Peugеot 208» реєстраційний номер [NUMBER] із правим бортом автомобіля марки «Volkswagen T4» реєстраційний номер [NUMBER] , в салоні якого знаходилися водій [PERSON] та пасажири [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля марки «Volkswagen T4» реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] , згідно висновку експерта 103/В від 26.07.2022 року отримав тілесні ушкодження у вигляді синця шкірних покровів лівої гомілки в середній третині по попериковій поверхні, що супроводжувалося набряком м`яких тканин; забою м`яких тканин в ділянці лівого гомілково-ступневого суглобу з набряком, які відповідно до п. 2.3.2.б «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначну стійку втрату працездатності та тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому середньої третини лівої ключиці зі зміщенням кісткових фрагментів, які відповідно до п. 2.2.1.в «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, і є в прямому причинно-наслідковому зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою, яка мала місце 26.06.2022. Пасажир автомобіля марки «Volkswagen T4» реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] , згідно висновку експерта 105/В від 12.07.2022 року отримала тілесні ушкодження у вигляді різаних ран м`яких тканин чола від центру вправо, лівого передпліччя у верхній третині по зовнішній поверхні та лівої кисті, які відповідно до п.2.3.2.б «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначну стійку втрату працездатності. Пасажир автомобіля марки «Volkswagen T4» реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] згідно висновку експерта 104/В від 12.07.2022 року отримала тілесні ушкодження у вигляді синців шкірних покровів правого передпліччя в середньо-верхній третині по зовнішній поверхні, в ділянці плеча справа в верхній третині по зовнішній поверхні, стегна справа у верхній третині по передній поверхні, які відповідно до п. 2.3.2.б «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначну стійку втрату працездатності та тілесні ушкодження у вигляді різаної рани м`яких тканин чола, які відповідно до п. 2.3.2.а «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я чи незначну стійку втрату працездатності. Згідно висновків експерта № 168/10 від 17.10.2022 та №17/02 від 17.02.2023 з технічної точки зору, необхідною умовою даної ДТП є факт невідповідності дій водія автомобіля «Peugeot» реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] , яка почала виконувати маневр повороту ліворуч, технічним вимогам п.п 1.5; 9.1; 9.2; 9.4; 10.1; 10.4; 14.3 Правил дорожнього руху України, маючи при цьому об`єктивну можливість бачити в дзеркало заднього виду автомобіль «Volkswagen T4» реєстраційний номер [NUMBER] , який виконував обгін його автомобіля. За таких умов, вибраний водієм момент виконання маневру, з технічної точки зору, не міг бути безпечним (тобто таким, який би не створював небезпеки для руху водію автомобіля «Volkswagen T4» реєстраційний номер [NUMBER] »), і відповідно, не міг бути безпечно завершеним. Невиконання водієм [PERSON] вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинному зв`язку з наступившими наслідками ДТП, внаслідок якої потерпілий [PERSON] отримав тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості. Даним вироком ухвалено : « [PERSON] визнати винною за ч.1 ст.286 КК України та призначити їй покарання у вигляді штрафу у розмірі три тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 ( пятьдесят одну тисячу) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік» Потерпілим (№1) від вчиненого злочину визнано позивача - [PERSON] Внаслідок ДТП, що мала місце 26 червня 2022 року позивач: - [PERSON] , позивач [PERSON] , позивач [PERSON] з вини водія - [PERSON] отримали тілесні пошкодження, а наслідки перенесених травм відчувають і на сьогодні. Відповідно до висновку експерта №103/В від 26.07.2022 року позивач,- [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому середньої третини лівої ключиці зі зміщенням кісткових фрагментів, які кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, і є в прямому причинно-наслідковому зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою, яка мала місце 26.06.2022 року. Відповідно до висновку експерта №105/В від 12.07.2022 року позивач- [PERSON] отримала тілесні ушкодження у вигляді різаних ран м`яких тканин чола від центру вправо, лівого передпліччя у верхній третині по зовнішній поверхні та лівої кисті, що спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначну стійку втрату працездатності, і є в прямому причинно-наслідковому зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою, яка мала місце 26.06.2022. Відповідно до висновку експерта №104/В від 12.07.2022 року позивач,- [PERSON] отримала тілесні ушкодження у вигляді синців шкірних покровів правого передпліччя в середньо-верхній третині по зовнішній поверхні, в ділянці плеча справа в верхній третині по зовнішній поверхні, стегна справа у верхній третині по передній поверхні, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначну стійку втрату працездатності та тілесні ушкодження у вигляді різаної рани м`яких тканин чола, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я чи незначну стійку втрату працездатності, і є в прямому причинно-наслідковому зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою, яка мала місце 26.06.2022. Разом з тим, у салоні автомобіля окрім позивачів,- [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , перебували їх 4 (четверо) неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які також отримали різного ступеню тяжкості незначні тілесні ушкодження та психологічну травму, що призвело до посттравматичного стресового розладу здоров`я дітей, і наслідки \\ самовпевненості та легковажності дій водія [PERSON] могли бути іншими, які позивачі та їх діти відчувають по сьогоднішній день. Окрім цього, внаслідок вказаної ДТП позивачці [PERSON] , власнику майна,- пошкоджено майно, належний на правах власності, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 20.01.2018, автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Transporter» реєстраційний номер [NUMBER] . Позивачі у судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності (а.с.83,85). Відповідачка повторно в судове засідання без поважних причин не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Розгляд справи проведено відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України з ухваленням заочного рішення. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які на свій розсуд розпоряджаються процесуальними правами, реалізують право на судовий захист; кожна сторона зобов`язана належно довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, обов`язок доказування позову лежить на позивачеві; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; зловживання процесуальними правами недопустиме (ч. 1 ст. 20 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 44, 76-82 ЦПК України). За змістом ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судом встановлено, що вироком Виноградівського районного суду від 06.06.2025 року (справа №299/2130//23) [PERSON] визнано винним за ч. 1 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі три тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Потерпілими від кримінального правопорушення є позивачі [PERSON] , [PERSON] ,, [PERSON] . Обставини встановлені вироком Виноградівського районного суду від 06.06.2025 року (справа №299/2130/23) не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що загальна сума непрямих матеріальних збитків спричинених позивачу [PERSON] як власнику пошкодженого майна згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 20.01.2018, в результаті ДТП, що мала місце 26.06.2022 року, становить 190 705 (сто дев`яносто тисяч сімсот п`ять) гривень 61 копійка, вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Volkswagen» моделі «Transporter» р.н. [NUMBER] , згідно звіту «Про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику автомобіля» за №124/12/2022 від 19.12.2022, оплата за виконаний звіт, згідно квитанції до прибуткового касового ордера №124/12/2022 від 19.12.2022 року становить -3 500 (три тисячі п`ятсот) гривень. Згідно статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. За змістом частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Дослідивши усі надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд зазначає, що позовні вимоги [PERSON] в частині визначення розміру відшкодування матеріальної шкоди підлягають задоволенню. Крім того судом встановлено наступне. У відповідності до ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Статтею 1168 ЦК України (Відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи), визначено, - «1. Моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів». Наявність моральної шкоди спричиненої позивачам діями відповідача, позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , обґрунтовують наступними обставинами: - фізичним болем та стражданнями, яких вони зазнали у зв`язку з ушкодженням здоров`я (спричинення тілесних пошкоджень), наслідки травми якої відчувають аж до даного часу, і не можуть в повній мірі відновити своє здоров`я, яке мали до моменту ДТП; - душевними стражданнями пережитими у зв`язку із самим фактом ДТП, в момент якої вони дуже перелякалася за своє життя та здоров`я, а також за життя та здоров`я наших неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які також отримали різного ступеню тяжкості тілесні ушкодження; - хвилюваннями у зв`язку з необхідністю перелаштовувати налагоджений ритм свого щоденного життя до якого вони докладають дуже багато зусиль, так як до ДТП вони були здоровими людьми, то після ДТП в більшості часу займаєються відновленням свого фізичного так душевного здоров`я, щоб працювати повною мірою; - у зв`язку з травмуванням внаслідок ДТП тривалий період часу було обмежено у фізичних навантаженням (робота без фізнавантажень); - у зв`язку з пошкодженням майна автомобіля марки «Volkswagen» моделі «Transporter» внаслідок ДТП мене [PERSON] було обмежено у реалізації свого права щодо свободи користування та розпорядження автомобілем та унеможливлення його використання за призначенням протягом тривалого періоду часу; -наші моральні страждання, зумовлені безпомічністю через отримані травми, неможливість вести повноцінне життя у період непрацездатності та приділити належну увагу, турботу своїм рідним та близьким. Наявність спричиненої моральної шкоди вмотивовують, також і у душевних стражданнях у зв`язку із протиправною поведінкою щодо них з боку винуватиці дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] . Душевні страждання полягають у тому, що внаслідок протиправних дій Відповідача було порушено нормальну життєву обстановку та спланований спосіб життя. Завдану моральну шкоду позивач, - [PERSON] , оцінює у 60 0000 (шістдесят тисяч) гривень. Завдану моральну шкоду позивачка - [PERSON] , оцінює у 40 0000 (сорок тисяч) гривень. Завдану мені моральну шкоду позивачка - [PERSON] , оцінює у 40 0000 (сорок тисяч) гривень. Разом з тим суд бере до уваги вказані обставини, душевні страждання пережиті у зв`язку із ДТП, тривалість стаціонарного лікування та продовження лікування позивача [PERSON] , хвилювання у зв`язку з необхідністю перелаштовувати налагоджений ритм свого життя (на протязі останніх місяців, обмеженість вільного руху та фізичних навантаженнях (робота без фізнавантажень) через слабкий стан здоров`я, внаслідок отриманих травм під час ДТП, оскільки зазначене повністю випливає із отриманих травм позивача Беручи до уваги вищенаведене, суд визначаючи розмір завданої моральної шкоди позивачу [PERSON] враховує характер і тривалість моральних страждань позивача та суб`єктивне відношення до вчинку відповідача [PERSON] вважає, що розмір моральної шкоди становить 60 000,00 гривень. Саме такий розмір відшкодування завданої моральної шкоди, на думку суду, відповідає вимогам співмірності, розумності і справедливості. Також суд вважає доведеними обставини заподіяння діями відповідача [PERSON] (позивачу) [PERSON] моральної шкоди, яка полягала у наступному: душевні страждання які зазнала потерпіла (позивач) у зв`язку з ДТП (пошкодженням її майна автомобіля марки «Volkswagen» моделі «Transporter» ), обмеження у реалізації права щодо свободи користування та розпорядження автомобілем та унеможливлення його використання за призначенням протягом тривалого періоду часу, моральні страждання, зумовлені психологічною травмою. Суд визначаючи розмір завданої моральної шкоди [PERSON] враховує характер і тривалість моральних та душевних страждань позивача та суб`єктивне відношення до вчинку відповідача [PERSON] , вважає, що розмір моральної шкоди становить 40 000 гривень. Саме такий розмір відшкодування завданої моральної шкоди, на думку суду, відповідає вимогам співмірності, розумності і справедливості. Суд вважає доведеним обставини заподіяння діями відповідача [PERSON] (позивачу) [PERSON] моральної шкоди, і визначаючи розмір завданої моральної шкоди позивачу [PERSON] враховує характер і тривалість моральних страждань позивача та суб`єктивне відношення до вчинку відповідача [PERSON] вважає, що розмір моральної шкоди становить 40 000,00 гривень. Саме такий розмір відшкодування завданої моральної шкоди, на думку суду, відповідає вимогам співмірності, розумності і справедливості. Встановлені судом обставини та вимоги позивачів відповідач жодним чином не заперечив. Відповідно до положень статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 2 постанови №6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» (з наступними змінами та доповненнями) шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Право на звернення до суду про компенсацію моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи виникає у зв`язку з настанням певних подій: каліцтва, ушкодження здоров`я або смерті фізичної особи. Розмір моральної шкоди, яка підлягає компенсації, визначається судом відповідно до наданих доказів та фактичних обставин справи. Відповідно до статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом. Згідно статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Поняття джерела підвищеної небезпеки визначено у статті 1187 ЦК України, відповідно до якої під джерелом підвищеної небезпеки розуміють діяльність, пов`язану з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для осіб, які цю діяльність здійснюють, та інших осіб. Основні ознаки джерела підвищеної небезпеки також наведено у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року №6, відповідно до якого джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об`єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Таким чином, автомобіль є джерелом підвищеної небезпеки у розумінні частини першої статті 1187 ЦК України. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Володільцем об`єкта, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, є юридична або фізична особа, що експлуатує такий об`єкт в силу наявності права власності, користування (оренди), повного господарського відання, оперативного управління або іншого речового права. Не вважається володільцем об`єкта, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з таким володільцем (водій, машиніст, оператор тощо). Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» - під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. За загальним правилом розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (ч. 3 ст. 23 ЦПК України). Всі вищенаведені обставини в дотримання вимог ст.23 ЦК України враховуються судом при з`ясуванні питання про обґрунтованість заявленого позивачем розміру моральної шкоди, поведінку відповідача до позивача після дорожньо-транспортної пригоди, повне ігнорування законних вимог позивачів про відшкодування матеріальної шкоди, тощо. Таким чином,

Outcome: approved