Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

02 вересня 2025 року через систему «Електронний суд» ТОВ "ЦИКЛ ФІНАНС" звернулося до Чернігівського районного суду Чернігівської області із вищезазначеним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ "ЦИКЛ ФІНАНС" заборгованість за Кредитним договором № 2021226715 від 02.11.2018 року у розмірі 9655,27 грн., судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 2422 грн 40 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 3000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 02.11.2018 року між Акціонерним товариством «ОТП БАНК» (далі- АТ «ОТП БАНК») та [PERSON] укладено кредитний договір № 2021226715. Відповідно до умов кредитного договору, Банк надає Позичальнику споживчий Кредит, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом, інші Платежі, визначені даним кредитним договором. Відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання, що є грубим порушенням чинного законодавства України в частині виконання договірних відносин ст. 526 та ст.527 Цивільного кодексу України. Внаслідок чого, 18.08.2021 року між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» укладений Договір факторингу № 18/08/21, згідно якого первісний кредитор АТ «ОТП БАНК» відступив на користь нового кредитора ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» права вимоги за Кредитним договором № 2021226715 від 02.11.2018 року, продукт, укладеним між АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] , разом з усіма додатками до нього (у т.ч. графіками здійснення платежів) та додатковими договорами (угодами), договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, що є невід`ємними частинами. Згідно Договору факторингу сума боргу перед новим кредитором ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» є обґрунтованою та документально підтвердженою, та становить 9655,27 грн. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 9655,27 грн , та витрати на правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн., а також судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Ухвалою суду від 04 вересня 2025 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Представник позивача у позовній заяві зазначав про розгляд справи без участі позивача та про відсутність заперечень проти ухвалення заочного рішення. Відповідач повідомлявся про розгляд справи за адресою місця реєстрації , ухвалу про відкриття провадження по справі отримав 20.09.2025 року , у встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, у зв`язку з чим згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України справа розглянута у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до положень ч. 4 ст.280 ЦПК України, зі згоди представника позивача, судом прийнято рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального права, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 02 листопада 2018 року між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2021226715, відповідно до умов договору банк надав відповідачу кредит у розмірі 2399,00 грн на придбання товару у продавця та у розмірі 244,70 грн на сплату комісійної винагороди, всього на суму 2643,70 грн. Дата остаточного повернення кредиту 02 листопада 2020 року . Протягом дії кредитного договору для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватися фіксована процентна ставка у розмірі 0,01 % річних. Загальна вартість кредиту 2643,70 грн. Також відповідач просила відкрити кредитну лінію . На дату укладення заяви-анкети розмір процентної ставки становить 5% в місяць та розмір процентної ставки впродовж пільгового періоду 0,01% річних ( до 55 днів). Номер карткового рахунку позичальника [NUMBER] ( а.с 33) 02.11.2018 року [PERSON] підписав Паспорт споживчого кредиту інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит , в якому були викладені основні умови кредитування, інформація щодо реальної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та орієнтовний графік споживчого кредиту, який складався з 24 рівних платежів у ( а.с 34) Графік платежів є додатком №1 до договору № 2021226715 від 02.11.2018 року, який підписано позичальником та який складається з 24 платежів, останній з яких має бути внесено 02.11.2020 року ( а.с 35.) Також 02.11.2018 року відповідач підписав заяву-анкету на отримання кредиту де вказав свої особисті дані , контактні номері телефонів, суму бажаного кредиту, строк на який він отримується та надав згоду на обробку персональних даних ( а.с.36-38) Згідно умов даного договору відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених цим договором. Як вбачається із копії розписки [PERSON] отримав картку [NUMBER] (термін дії 08/21), емітована на його ім`я ( а.с.40 зворот.) Копією специфікації до кредитного договору від 02.11.2018 року ( а.с 40.), рахунком фактурою №40083526 від 02.11.2018 року ( а.с 39) та видатковою накладною № 40035602 від 02.11.2018 року ( а.с 39 зворот) підтверджується придбання відповідачем товару у ТОВ «Вена » смартфону , плівки та бамперу на суму 2699, 00 грн, в тому числі й ПДВ 449,83 грн Банк виконав свої зобов`язання за кредитним договором № 2021226715 від 02.11.2018 надавши відповідачеві кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених Кредитними договорами. Випискою з рахунка [PERSON] по кредитному договору № 2021226715 від 02.11.2018 року за період з 02.11.2018 року по 18.08.2021 року підтверджується факт користування кредитними коштами та часткове погашення відсотків ( а.с 12-17) 18 серпня 2021 року між ТОВ «Цикл Фінанс» та АТ «ОТП БАНК» укладено договір факторингу № 18/08/21 за яким ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право нового кредитора до відповідача за вказаним кредитним договором під № 8215 у Реєстрі в сумі 9655,27 грн ( а.с. 21-25,11,19) Згідно платіжного доручення № 1592 від 18.08.2021 року ТОВ «Цикл Фінанс» було сплачено грошові кошти на користь АТ «ОТП БАНК» за договором факторингу № 18/08/21 від 18 серпня 2021 року за відступленням прав вимог ( а.с. 31 ). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до договору № 18/08/21 від 18 серпня 2021 року ТОВ «Цикл Фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № 2021226715 від 02.11.2018 року у розмірі 9655,27 грн з яких: 5595,63 грн заборгованість за тілом кредиту 4059,64 грн заборгованість за відсотками ( а.с 19). Згідно з розрахунком заборгованості за Кредитним договором № 2021226715 від 02.11.2018 року, станом на 18.08.2021 року, внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором, існує заборгованість в сумі 9655,27 грн ( а.с. 46-61 зворот). 23.06.2025 ТОВ «Цикл Фінанс» [PERSON] було направлено досудову вимогу про погашення кредитної заборгованості в сумі 9655,27 грн ( а.с.32-32 зворот.), на яку на момент подачі позовної заяви відповідач ніяким чином не відреагував. Відповідно дост.11ЦК України підставами виникнення цивільних обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Положеннями частини 1статті 6ЦК України визначено, що сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. У частинах першій, третій статті 509ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У статті 526ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статей626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За змістом нормст.627 ЦК України, відповідно до статті 6цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістомст.634ЦКдоговором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається нарівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.1ст.1054ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставіст.610 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно дост.625ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частина 1статті 612ЦК України зазначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 643/17966/14-ц зазначено:стаття 204ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору (у справі, що переглядається, - у зв`язку зі скасуванням судового рішення) всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Враховуючи, що між сторонами було досягнуто згоди з усіх істотних умов кредитних договорів, такі правочини, згідно з вимогами статті 204 ЦК України, створюють презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим кредитні договори, згідно зіст.629ЦК України є обов`язковими для виконання сторонами, а зобов`язання за ними, відповідно до приписів статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договорів. Згідно п.1 ч.1ст.512ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1ст.516 ЦК України). Відповідно до ч.1ст.1077ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Матеріалами справи підтверджено, що АТ «ОТП БАНК» відступило позивачу право грошової вимоги до відповідача [PERSON] щодо грошових та інших зобов`язань за кредитним договором за Кредитним договором № 2021226715 від 02.11.2018 року у розмірі 9655,27 грн. Відповідно дост.1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Судом встановлено, що первісний кредитор АТ «ОТП БАНК» свої зобов`язання виконав повністю та надав позичальнику можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором. Відповідач, отримавши кредитні кошти, зобов`язання належним чином за договором не виконав, повернення грошових коштів відповідно до умов кредитного договору та графіку погашення заборгованості не здійснював, в результаті чого виникла заборгованість. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій та з розрахунку заборгованості, який перевірений судом та не спростований відповідачем вбачається, що відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем за Кредитним договором № 2021226715 від 02.11.2018 року у розмірі 9655,27 грн, з яких: 5595,63 грн заборгованість за тілом кредиту 4059,64 грн заборгованість за відсотками які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі. Відповідно до ч. 1ст.133ЦПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких за ч. 3 ст.133ЦПК належать витрати на професійну правову допомогу, які за змістом ст.137ЦПК несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За ст.141ЦПК розмір витрат, які сторона сплатила у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог ч. 4 ст.137ЦПК суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, тому обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, а суд при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу повинен надати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких відповідач має заперечення. Відповідно до ч. 3ст.141ЦПК при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи. Отже, можна зробити висновок, що ЦПК передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року по справі № 755/9215/15-ц. Суд встановив, що понесені позивачем витрати на правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн. підтверджуються: ордером адвоката ( а.с. 43 ); свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю ( а.с. 45); договором № 43453613 від 02.01.2025 про надання правової допомоги ( а.с. 26-28); додатковою угодою № 2021226715 від 25.08.2025 до цього Договору ( а.с.29); детальним описом роботі (наданих послуг) виконаних адвокатом, що підтверджує факт надання правничої допомоги від 25.08.2025 ( а.с 20) Отже, суд дійшов переконання, що вимоги про відшкодування витрат позивача на правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн підлягають задоволенню, оскільки вони пов`язані з розглядом справи, розмір яких є обґрунтованим за відсутності клопотання відповідача про зменшення їх розміру, а також при цьому були дотримані критерії розумності їх вартості. Відповідно до ст.141ЦПК на користь позивача з відповідача підлягають також стягненню витрати ТОВ «Цикл Фінанс» зі сплати судового збору в сумі 2422,40 грн.

Outcome: approved