Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту реєстрації народження дитини [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заяви заявник вказує, що [INFO] в місті Катовиці (Республіка Польща) народила сина [PERSON] . Факт народження дитини підтверджується польським свідоцтвом про народження № [NUMBER] , виданим компетентним органом Республіки Польща. На території України зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки народження відбулося за межами України, а польське свідоцтво не має юридичної сили без встановлення відповідного факту судом. Встановлення цього факту необхідне для державної реєстрації народження дитини в Україні та отримання українського свідоцтва про народження, що є необхідною умовою для оформлення громадянства України дитині. Ухвалою суду від 11.11.2025 року заяву було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Ухвалою суду від 17.11.2025 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати в порядку окремого провадження. Будь яких інший дій не вчинялось. Заявник у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заяву підтримує в повному обсязі та просить задовольнити її вимоги. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, хоч був належно повідомлений про час та місце розгляду даної справи. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали даної справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. [INFO] в місті Катовиці (Республіка Польща) позивач народила сина [PERSON] . Факт народження дитини підтверджується польським свідоцтвом про народження № [NUMBER] , виданим компетентним органом Республіки Польща. Головним консулом України в Кракові видано довідку № 61317/19-536-517 про реєстрацію особи громадянином України, відповідно до якої встановлено, що [PERSON] , [INFO] є громадянином України з моменту народження. Довідка видана до актового запису про народження № 2469011/00/AU/2025/09653 та є підставою для оформлення документа, що підтверджує громадянство України- паспорта громадянина України для виїзду за кордон. Відповідно до частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Таким чином, юридичні факти можуть бути встановленні лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зазначено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Частинами третьою-четвертою статті 49 Цивільного кодексу України передбачено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до частин першої, другої статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків або за заявою, поданою в електронній формі. Згідно статті 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» органами, які проводять реєстрацію народження фізичної особи та її походження є відділи державної реєстрації актів цивільного стану, а також дипломатичні представництва і консульські установи України. Також постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2023 р. №66 «Про забезпечення здійснення закордонними дипломатичними установами України повноважень у сфері державної реєстрації актів цивільного стану в умовах воєнного стану» передбачено, що державну реєстрацію актів цивільного стану громадян України, що проживають або тимчасово перебувають за кордоном, проводять й дипломатичні представництва та консульські установи України. Дипломатичні представництва і консульські установи України керуються спеціальним нормативним документом - Інструкцією про порядок реєстрації актів громадянського стану в дипломатичних представництвах та консульських установах України, затвердженою наказом Міністерства юстиції України, Міністерства закордонних справ України від 23.05.2001 № 32/5/101 (з наступними змінами). Реєстрація народження дитини за кордоном відповідно до Інструкції провадиться консулом з одночасним визначенням її походження та присвоєнням прізвища, імені та по батькові. Зазначена дія провадиться за місцем народження або за місцем проживання батьків дитини або одного з них за їх письмовою заявою, а в разі хвороби, смерті батьків або з інших причин неможливості зареєструвати народження - за заявою родичів, інших осіб, уповноваженого представника закладу охорони здоров`я, у якому народилася дитина або в якому на цей час вона перебуває. Також, варто зазначити, що народження дитини також може бути зареєстроване у державних установах країни перебування батьків та дитини за кордоном України. У такому разі, як правило, додаткова або повторна реєстрація акту народження в державному органі на території України не провадиться, а свідоцтво про народження дитини, видане компетентними органами іноземної держави, за умови належного засвідчення (апостиль / консульська легалізація або на підставі діючого договору про правову допомогу) є дійсним на території України. Відповідно до статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану. Як вбачається з матеріалів справи, що заявниця народила дитину у Польщі і здійснила державну реєстрацію народження дитини у державній установі країни перебування, що підтверджується видачею акту про народження. Державна реєстрація народження на території іншої держави здійснюється за її законами. Як наслідок, заявник отримала необхідні відомості про народження дитини за зразком, який встановлений для Польщі, тобто акт народження. Таким чином, заявниця розпорядилась своїм вибором і здійснила державну реєстрацію народження дитини не у консульській установі за законодавством України, а в державній установі країни перебування, тобто в Польщі. Разом із тим відсутні будь які відомості, що заявниця, після народження дитини, не зверталась із відповідними документами до органів РАЦС чи до дипломатичних представництв або консульських установ України із заявою про державну реєстрацію народження дитини за законодавством України шляхом складання актового запису цивільного стану в електронному вигляді у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян та на паперових носіях. Довідка Генерального консульства України в Кракові 10.04.2025 року, надана заявниці, свідчить виключно про те, що дитина отримала громадянство України за народженням. Відповідно до п.1.5 Інструкції про порядок реєстрації актів громадянського стану в дипломатичних представництвах та консульських установах України для складання актового запису цивільного стану заявник повинен представити документи, які підтверджують факти, що підлягають реєстрації, а також паспортний документ, який посвідчує його особу. Якщо реєстрація актів цивільного стану була проведена компетентними органами держави перебування, про що свідчить відповідний документ, то повторна реєстрація в дипломатичному представництві або консульській установі не провадиться. Відповідно до п. 15 договору між Україною і Республікою Польща про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах, ратифікований Постановою ВР № 3941-XII ( 3941-12 ) від 04.02.94 року, документи, які підготував або засвідчив відповідний орган однієї з Договірних Сторін, скріплені гербовою печаткою і підписом уповноваженої особи, мають силу документа на території іншої Договірної Сторони без потреби будь-якого іншого засвідчення. Це стосується також копій і перекладів документів, які засвідчені відповідним органом. Документи, які на території однієї з Договірних Сторін визнаються офіційними, вважаються такими ж на території іншої Договірної Сторони. Отже, акт про народження дитини, який отримала заявниця за законами республіки Польща, є офіційним документом, який визнається в Україні. Відповідно до вищезазначеної Інструкції повторна реєстрація народження дитина не проводиться. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed