Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-05 00:00:00

Позивач ТОВ"ДІДЖИ ФІНАНС" звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що 13.05.2021 року між TOB «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 3986974 відповідно до умов якого відповідачу було перераховано кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 6000,00 грн. на умовах визначених кредитним договором, а позичальник зобов"язалася повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. Однак, відповідач не виконала належним чином умов кредитного договору. 13.09.2021 року ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», уклали договір відступлення прав вимоги № 07Т. Згідно вищевказаного договору ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги за кредитним договором № 3986974 від 13.05.2021 року. Заборгованість відповідача перед позивачем становить 27900,00 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту - 6000 грн.; заборгованість за відсотками - 20700,00 грн., заборгованість за комісійними винагородами - 1200,00 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, також судовий збір в сумі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн. Представник позивача подав заяву про розгляд справи у відсутність представника, позовні вимоги просили задоволити, проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання до суду повторно не з`явився без повідомлення причин. Заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, а також відзиву на позовну заяву до суду не подавав. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній матеріалів та доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Відповідно до статті 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Згідно ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно- цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Частиною другою ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 ЦПК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За змістом ст.1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Судом встановлено, що 13.05.2021 року між TOB «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 3986974 строком на 30 днів, відповідно до умов якого відповідачу було перераховано кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 6000,00 грн. на умовах визначених кредитним договором, а позичальник зобов"язалася повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом на умовах та в строки/терміни, що визначені договором (дата платежу): 12.06.2021 року (а.с.14-19). Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначений умовами кредитного договору. На підтвердження виконання товариством зобов`язань щодо перерахування коштів за кредитним договором надано платіжне доручення 46136089 від 13.05.2021 року про успішне перерахування коштів за кредитним договором (а.с.31). Однак, відповідач не виконав належним чином умов кредитного договору. 13.09.2021 року ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», уклали договір відступлення прав вимоги № 07Т (а.с.20-22). Згідно вищевказаного договору ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги за кредитним договором № 3986974 від 13.05.2021 року. Заборгованість відповідача перед позивачем становить 27900,00 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту - 6000 грн.; заборгованість за відсотками - 20700,00 грн., заборгованість за комісійними винагородами - 1200,00 грн. (а.с.11). Оскільки, в матеріалах справи міститься копія кредитного договору, який підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором (а.с.14-19), тобто погоджено умови отримання кредитних коштів та відповідальність за порушення погоджених умов, а також підтверджено отримання відповідачем кредитних коштів, відсутні докази повернення отриманого кредиту, суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення тіла кредиту у розмірі 6000,00 грн.. Заявляючи вимогу про стягнення відсотків у сумі 20700,00 грн. первісний кредитор ТОВ"МІЛОАН" обрахувало їх станом на 11.08.2021 року. Проте, як встановлено в ході судового розгляду з матеріалів справи, строк кредитування, який був погоджений сторонами становить 30 днів з 13.05.2021 року (строк кредитування). Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу) 12.06.2021 року. Доказів того, що позичальник в подальшому після 12.06.2021 року ініціював продовження строку дії кредитного договору та зміну дати повернення всієї суми кредиту матеріали справи не містять. Таким чином, розмір відсотків відповідно до умов договору становить 2700,00 грн., які нараховуються за ставкою 1,50% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом за період з 13.05.2021 року по 12.06.2021 рік, виходячи з розрахунку: 6000,00 грн. (тіло кредиту) х 1,5% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом х 30 днів (строк позики), тому розмір заборгованості за відсотками за вказаний період становить 2700,00 грн., який підлягає стягненню з відповідача. Враховуючи ту обставину, що суду не надано доказів того, що [PERSON] повернув в повному обсязі кредитні кошти, отримані ним на підставі договору № 3986974 від 13.05.2021 року, на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту у розмірі 6000,00 грн., за відсотками у розмірі 2700,00 грн., що в загальному розмірі становить 8700,00 грн. Крім того, на користь позивача підлягає стягненню комісія за надання кредиту в сумі 1200,00 грн., яка нараховується за ставкою 20% від суми кредиту одноразово та яка передбачена п.1.5.1 договору. З врахуванням наведеного, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до частини другої статті 89 Цивільного Процесуального Кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Вирішуючи стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн., суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 133 ч. 3 п. 1 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ч.1, ч.2 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу на користь позивача в сумі 5000,00 грн., суд вважає, що повноваження представника позивача підтверджені належними документами: договором про надання правової допомоги, додатковою угодою до договору про надання правової допомоги, детальним описом робіт, актом про підтвердження факту надання правничої допомоги, однак виходячи з фактично підтверджених та узгоджених з матеріалами справи наданих послуг адвоката, та приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що становить 1774,00 грн.. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, задовольняючи позов частково, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що становить 859,60 грн..

Outcome: partial