Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої позовні вимоги наступним. 08.08.2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4873582, відповідно до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» надало відповідачу грошові кошти у розмірі 15000 грн у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної карти [NUMBER] , надані відповідачем, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені Договором. Договір укладено в електронній формі, шляхом його підписання електронними підписами сторін. ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» виконало умови договору та надало відповідачу грошові кошти за договором в сумі 15000 грн, що підтверджується довідкою ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ». Однак в подальшому відповідач не виконав свої зобов`язання щодо повернення кредиту. 31.03.2025 року ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» на підставі договору факторингу № 31/03/2025 відступило за плату, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» набуло право грошової вимоги до відповідача зв кредитним договором № 4873582 від 08.08.2024 року у загальній сумі 103450 грн 00 коп. з яких: 15000 грн 00 коп. - заборгованість по тілу кредиту; 53050 грн 00 коп. - нарахованих процентів первісним кредитором; 27900 грн 00 коп. - нарахованих процентів ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» за 124 календарних дні; 7500 грн 00 коп. - штрафні санкції. Позивач просить: 1. Стягнути з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» заборгованість в сумі 95950 грн 00 коп., яка складається із: заборгованості за основним боргом (сумою кредиту) - 15000 грн 00 коп.; заборгованості за процентами, нарахованих первісним кредитором - 53050 грн 00 коп.; заборгованості за процентами, нарахованих ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» за 124 календарних дні - 27900 грн 00 коп. 2. В порядку частин десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати інфляційні втрати і 3 % річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України за формулою: розрахунок інфляційних втрат: І = ((si * s): 100) - s, де І - сума інфляційних втрат; si - індекс інфляції за певний період; s - сума заборгованості; 100 - переведення відсотків, розрахунок 3 % річних: С* 3: 100: 365 * Дн., де С - сума основного боргу; 3 - 3 % річних; 100 - переведення відсотків; 365 - кількість днів у році; Дн. - кількість днів прострочення, починаючи з дати набрання рішення суду законної сили до моменту виконання рішення в частині задоволеної суми заборгованості і стягнути отриману суму інфляційних втрат і 3 % річних з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ». 3. Роз`яснити органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що у разі часткової сплати основного боргу, інфляційні втрати і 3 % річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився, при цьому день часткової оплати не включається до періоду часу, за який може здійснюватися таке нарахування. 4. Стягнути з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» сплачений судовий збір 2422 грн 40 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 10000 грн 00 коп. 06.10.2025 року ухвалою судді відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 06.11.2025 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явився, але при зверненні до суду із позовною заявою заявив клопотання, у якому просив розгляд справи проводити без участі позивача. Відповідач [PERSON] був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, але повторно не з`явився у судове засідання без поважних причин, не подав відзив на позов, а тому суд вважає можливим відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Судом встановлено, що 08.08.2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4873582 (надалі Договір), відповідно до умов якого товариство надало відповідачу грошові кошти у розмірі 15000 грн у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної карти, надані відповідачем, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені договором. Договір укладено в електронній формі, шляхом його підписання електронними підписами сторін. Відповідач підписав договір за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «97554». Відповідно до п.п. 1.2.-1.4. Договору кредит надається в гривні та споживач зобов`язується одержати та повернути грошові кошти, сплатити проценти за користування ними, сума кредиту - 15000 грн, строк кредиту - 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів, тип процентної ставки - фіксована, стандартна процентна ставка - 1,5 % в день та застосовується в межах строку кредитування. Пунктом 2.1. Договору передбачено, що кредитні кошти надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, включаючи реквізити платіжної картки № [NUMBER] . ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» виконало умови договору та надало відповідачу грошові кошти за договором в сумі 15000 грн, що підтверджується повідомленням ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» № 1-0104 від 01.04.2025 року про здійснення переказу кредитних коштів 08.08.2024 року в сумі 15000 грн на платіжну картку № [NUMBER] . Згідно листа АТКБ «Приватбанк» від 10.10.2025 року № 20.1.0.0.0/7-251007/89931-БТ встановлено, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано картку № [NUMBER] , на яку 08.08.2024 року здійснено переказ 15000 грн. 31.03.2025 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу № 31/03/2025, відповідно до умов якого, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відступило ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за кредитним договором № 4873582 від 08.08.2024 року, що укладений між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] . Перехід права вимоги до фактора (п. 1.2. Договору № 31/03/2025) підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру боржників від 31.03.2025 року. Згідно витягу з Реєстру боржників від 31.03.2025 року [PERSON] значиться під номером 2379, загальна сума заборгованості за кредитом 75550 грн 00 коп. (15000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 53050 грн сума заборгованості за відсотками). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнута згода. Частинами 1 та 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Законом України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» визначено правові та організаційні засади електронної ідентифікації та надання електронних довірчих послуг, права та обов`язки суб`єктів відносин у сферах електронної ідентифікації та електронних довірчих послуг, порядок здійснення державного контролю за дотриманням вимог законодавства у сферах електронної ідентифікації та електронних довірчих послуг. Електронний підпис - електронні дані, що додаються до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються підписувачем як підпис. Закон України «Про електронну комерцію» (надалі Закон) визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Ч. 3 ст. 11 Закону встановлено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно ч. 6 ст. 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Частиною 12 ст. 11 Закону встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір заборгованості відповідача [PERSON] за кредитним договором № 4873582 від 08.08.2024 року складає 103450 грн 00 коп. з яких: 15000 грн 00 коп. - заборгованість по тілу кредиту; 53050 грн 00 коп. - нарахованих процентів первісним кредитором; 27900 грн 00 коп. - нарахованих процентів ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» за 124 календарних дні; 7500 грн 00 коп. - штрафні санкції. Відповідач не з`явився у судове засідання і не надав спростування нарахованих відсотків. Із позовної заяви вбачається, що позивач враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності просить суд стягнути з відповідача наявну заборгованість частково, а саме у розмірі 95950 грн 00 коп., з яких: заборгованість за основним боргом (сумою кредиту) - 15000 грн 00 коп.; заборгованість за процентами, нарахованих первісним кредитором - 53050 грн 00 коп.; заборгованість за процентами, нарахованих ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» за 124 календарних дні - 27900 грн 00 коп., тобто без штрафних санкцій у розмірі 7500 грн 00 коп. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст. 13 ЦПК України) учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, а суд розглядає справи в межах заявлених нею вимог. Тому пред`явлення позивачем вимог про стягнення заборгованості у меншому розмірі є правом позивача. Враховуючи викладене, відповідно до вимог ст.ст. 512, 514, 516, 526, 629, 1048, 1054, 1055 ЦК України стягненню з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» підлягає заборгованість за кредитним договором № 4873582 від 08.08.2024 року в розмірі 95950 грн 00 коп., а тому позов в цій частині підлягає задоволенню. Що стосується вимог застосування частин десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України при здійсненні примусового виконання рішення суду щодо нараховування інфляційних втрат і 3 % річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України суд зауважує таке. Відповідно до ч.ч. 10, 11 ст. 265 ЦПК України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VII цього Кодексу. Зазначена норма не є імперативною і не має ознак обов`язковості, а тому у задоволенні цієї вимоги належить відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 2422 грн 40 коп., сплата якого документально підтверджується платіжною інструкцією № 4997 від 15.09.2025 року. Відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Клопотання про зменшення судових витрат на правову допомогу не надходило. Судові витрати позивача на професійну правничу допомогу становлять 10000 гривень, які підтверджуються договором про надання правової допомоги № 10/12-2024 від 10.12.2024 року; заявкою № 10857 від 25.08.2025 року на виконання доручення до Договору 3 10/12-2024 від 10.12.2024 року; Актом прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 22.09.2025 року згідно Договору № 10/12-2024 від 10.12.2024 року; рахунком на оплату № 10857-22/09-2025 від 22.09.2025 року на суму 10000 грн. З огляду на умови договору про надання правової допомоги, враховуючи складання і підписання адвокатом всіх процесуальних документів від імені і в інтересах позивача, суд дійшов висновку, що в даній конкретній справі витрати на правову допомогу в сумі 10000 грн 00 коп. є реальними, підтвердженими матеріалами справи, а тому відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст. 512, 514, 516, 526, 610, 628, 629, 634, 1048, 1050, 1054, 1055 ЦК України,

Outcome: approved