Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» звернулося до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та просило стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за електронним кредитним договором № 07.04.2025-100000067 від 07.04.2025 року у розмірі 17379,66 грн., з яких 7026 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 6393,66 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом, 360 грн. - заборгованість за обслуговування, 3600 грн. - неустойка, а також судові витрати, мотивуючи позовні вимоги тим, що відповідачу [PERSON] було надано кредит у сумі 3000 грн., додатковим договором від 08.04.2025 року суму кредиту будо збільшено до 7200 грн., строком на 168 днів з дати його надання (дата повернення (виплати) кредиту - 21.09.2025 року), процентна ставка "Стандарт" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 7 чергових періодів користування кредитом, процентна ставка "Економ" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0.5% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка "Стандарт", однак зобов`язання за кредитним договором відповідачем виконано не було, що і стало підставою для звернення до суду з позовом. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11.11.2025 року було відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб. Вказану ухвалу було надіслано відповідачу [PERSON] на адресу реєстрації місця проживання, а також надіслано ухвалу про відкриття провадження на адресу електронної пошти [INFO] (документ доставлено до електронної скриньки 13.11.2025 15:57:03), однак ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін, ні будь-якого іншого клопотання до суду подано не було, до суду повернулося поштове відправлення із відміткою «за закінченням терміну зберігання». Так, відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 13.05.2024 у справі № 755/4829/23, відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується відповідним поштовим відправленням, яке повернулося до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання», що є належним повідомленням учасника справи. При цьому суд, з огляду на подання позивачем документів в електронній формі та їх значний обсяг, враховуючи зміст Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року №1845/0/15-21 (зі змінами), з метою процесуальної економії, вважає за можливе розглядати (формувати та зберігати) справу у змішаній формі. Так, відповідно до п.122 Перехідних положень Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17серпня 2021 року №1845/0/15-21 (зі змінами), до початку функціонування всіх підсистем (модулів) ЄСІТС справи можуть розглядатися (формуватися та зберігатися) в паперовій, електронній чи змішаній формі залежно від наявних у суді можливостей. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд доходить до висновку, що позов частково обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом установлено такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до частин 1,2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони; правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо); умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Згідно положень ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно зі ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. 07.04.2025 року між позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та відповідачем [PERSON] був укладений публічний електронний Кредитний договір № 07.04.2025-100000067, що підтверджується пропозицією про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферта), заявкою кредитного договору№ 07.04.2025-100000067 (кредитної лінії), відповіддю позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору № 07.04.2025-100000067 (кредитної лінії); договір був підписаний [PERSON] одноразовим ідентифікатором Е491. Отже, відповідачу [PERSON] було надано кредит у сумі 3000 грн., додатковим договором від 08.04.2025 року суму кредиту будо збільшено до 7200 грн., строком на 168 днів з дати його надання (дата повернення (виплати) кредиту - 21.09.2025 року), процентна ставка "Стандарт" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 7 чергових періодів користування кредитом, процентна ставка "Економ" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0.5% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка "Стандарт"; реквізити належного Позичальнику електронного платіжного засобу для надання коштів Позичальнику: [NUMBER] , комісія, пов`язана з наданням кредиту - 5% від суми кредиту та дорівнює 150 грн., комісія за обслуговування кредитної заборгованості - 150 грн. у кожному з 3 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом; комісія за обслуговування нараховується кредитором та обліковується в перший день кожного з 3 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом, сплачується згідно графіку платежів. ТОВ «Споживчий центр» було виконано зобов`язання за кредитним договором, надано кредит, що підтверджується листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» №128-2210 від 22.10.2025 року. Як вбачається із довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором № № 07.04.2025-100000067 від 07.04.2025 року, заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 07.04.2025-100000067 від 07.04.2025 року складає 17379,66 грн., з яких 7026 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 6393,66 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом, 360 грн. - комісія за обслуговування, 3600 грн. - неустойка. Щодо тіла кредиту. З матеріалів справи вбачається, що відповідачем [PERSON] частково сплачувалася заборгованість по тілу кредиту, а тому стягненню підлягає тіло кредиту у розмірі 7026 грн. Щодо процентів за користування кредитом. Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Сума процентів за користування кредитом складає (7200 грн. * 98 днів * 1% на день )+(7200 грн.*70 дні * 0,5% на день) = 7056 грн. + 2520 грн. = 9576 грн., однак позивач просить стягнути проценти у розмірі 6393,66 грн., оскільки вони частково сплачувалися відповідачем. Щодо сплати комісії. Відповідно до Закону України «Про споживче кредитування» від 15 листопада 2016 року № 1734-VІІІ банкам надано право отримувати комісію за обслуговування кредитної заборгованості. Згідно п. 8, 9 Кредитного договору № 07.04.2025-100000067 від 04.07.2025 року комісія, пов`язана з наданням кредиту - 5% від суми кредиту та дорівнює 150 грн., комісія за обслуговування кредитної заборгованості - 150 грн. у кожному з 3 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. Комісія за обслуговування нараховується кредитором та обліковується в перший день кожного з 3 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом, сплачується згідно графіку платежів, тобто стягненню підлягає комісія у розмірі 360 грн., оскіль комісія частково сплачувалася відповідачем. Щодо сплати неустойки. Позивачем пред`явлено до стягнення неустойку у сумі 3600 грн. Разом з тим, суд зауважує, що відповідно до Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Дійсно, Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року № 3498-ІХ було внесено зміни до Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» та виключено пункт 6-1, що передбачав звільнення споживача від відповідальності перед кредитодавцем за прострочення виконання зобов`язання за договором про споживчий кредит, а саме: від обов`язків сплачувати кредитодавцю неустойку (штраф, пеню) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором у разі такого прострочення у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк з дня його припинення або скасування. Однак, на час розгляду справи положення Прикінцевих та перехідних положень ЦК України є чинними. Відповідно до ст. 4 ЦК України, основу цивільного законодавства України становить Конституція України; основним актом цивільного законодавства є Цивільний кодекс України; актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу. Велика Палата Верховного Суду неодноразово постановлювала, що якщо Цивільний кодекс України та інший нормативно-правовий акт, який має юридичну силу закону України, містять однопредметні приписи різного змісту, то пріоритетними є приписи Цивільного кодексу України (постанови від 22 червня 2021 року у справі № 334/3161/17 (пункт 17), від 18 січня 2022 року у справі № 910/17048/17 (пункт 78), від 29 червня 2022 року у справі № 477/874/19 (пункт 69)). Отже, заявлена позивачем неустойка у розмірі 3600 грн. стягненню з відповідача не підлягає. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню, тобто необхідно стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 07.04.2025-100000067 від 07.04.2025 року у розмірі 13779,66 грн., з яких 7026 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 6393,66 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом, 360 грн. - заборгованість за комісією. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» судовий збір у розмірі 1913,70 грн., тобто пропорційно розміру задоволених позовних вимог (позов задоволено на 79 %).

Outcome: partial