Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-10 00:00:00

До Новобаварського районного суду міста Харкова за підсудністю з Основ`янського районного суду міста Харкова надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] , в якій позивач просив стягнути на його користь з відповідача суму заборгованості за кредитним договором № 2009269214 в розмірі 48023,34 грн та понесені судові витрати. Матеріали позовної заяви сформовані в системі «Електронний суд» 08.12.2025 та підписані представником позивача Какун Анною Станіславівною, яка діє на підставі довіреності (а.с.34). Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що [PERSON] уклала з АТ «ОТП Банк» кредитний договір №2009269214. 20.06.2025 між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 20/06/25, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № 2009269214, укладеним між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] , перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Відповідно до Реєстру боржників № 1 до Договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 2009269214, в сумі 48023,34 грн, з яких: 36000,00 грн загальна сума боргу по тілу, 12023,34 грн загальна сума боргу по відсотках, 0 грн загальна сума боргу по комісії. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 20.06.2025 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. 19.01.2026 ухвалою Новобаварського районного суду міста Харкова прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання (а.с151). 11.02.2026 суд на місці долучив до матеріалів справи відзив відповідача, що надійшов до суду 30.01.2026; заперечення (відповідь на відзив) сторони позивача, що надійшли до суду 04.02.2026; заперечення відповідача на відповідь на відзив (а.с.157-160, 168-180, 181-184). У відзиві на позовну заяву відповідач просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що наданий позивачем договір про надання споживчого кредиту № 2009269214 від 29.08.2014 строком на 10 місяців не має жодного відношення до наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором № Х2009269214 від 17.06.2015, картковий рахунок [NUMBER] про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток, а в Реєстрі боржників відсутні дані про заборгованість за договором № 2009269214 від 29.08.2014 про надання споживчого кредиту. У запереченнях сторона позивача зазначила, що [PERSON] уклала з АТ «ОТП Банк» кредитний договір № 2009269214, де сторони договору погодили всі істотні умови кредитування, та відповідач при підписання договору не висловила жодних заперечень або зауважень щодо умов та порядку нарахування відсотків, жодних заперечень з приводу того, що відповідач не погодився з Правилами надання кредиту при укладенні договору останнім не було висловлено. Відповідачем умови договору не виконувались, а тому нарахування відсотків за користування кредитними коштами відповідно до умов договору є правомірним і відповідач не позбавляється від виконання умов договору. У запереченнях на відповідь на відзив відповідач зазначила, що строк дії договору № 2009269214 від 29.08.2014 про видачу та обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток (строк кредитної лінії) становить три роки, зі встановленням кредитного ліміту 1000,00 грн, проте у вказаному договорі не міститься номер карткового рахунку. Оскільки позивач не надав розрахунку заборгованості за договором № 2009269214 від 29.08.2014, цей договір припинив свою дію 29.08.2017, оскільки строк кредитної лінії становить три роки з моменту підписання Банком і позичальником цього договору (29.08.2014). Позивачем наданий розрахунок заборгованості за договором № Х2009269214 від 17.06.2015 картковий рахунок [NUMBER] UAH про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток, який не має відношення до договору № 2009269214 про надання споживчого кредиту від 29.08.2014, що має відмінну дату підписання. Копії договору № Х2009269214 від 17.06.2015 позивач не надав. Представник позивача Какун А.С. у позовній заяві просила розглянути справу за відсутністю представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Представник позивача Миколаєнко В.М., яка діє на підставі довіреності, у поданій до суду заяві та у поданих запереченнях просила провести розгляд справи за відсутності представника позивача (а.с.49-59, 168-180). Відповідач 11.02.2026 подала до суду заяву, сформовану в системі «Електронний суд», в якій просила провести судове засідання без її участі. Оскільки сторони виклали свою позицію щодо спірних правовідносинах у заявах по суті: позовній заяві, відзиві, відповіді на відзив, суд доходить висновку, що неявка сторін (їх представників) не є перешкодою для розгляду справи по суті. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд не здійснював. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частинами 1, 2 ст. 83 ЦПК України визначено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Суд установив, що 29.08.2014 [PERSON] підписала згоду-дозвіл на обробку персональних даних, опитувальний лист фізичної особи (а.с.121,122). 29.08.2014 між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] (позичальник) укладено договір про надання споживчого кредиту № 2009269214, що містить дві частини, за умовами яких: 1. Надання кредиту, а саме, Банк надає позичальнику кредит, а позичальник отримує його на наступних умовах: загальна сума кредиту 4484,95 грн на придбання Товару у продавця ТОВ «Дієса» та на оплату послуг добровільного страхування майна у ПАТ «СК ТДВ СК М-Лайф», строк кредиту 10 місяців; розмір процентної ставки 0,01% річних; дата видачі кредиту 29.08.2014. 2. Видача та обслуговування кредитної картки позичальника, згідно з умовами якого Банк та позичальник підтверджують укладення між ними договору про видачу та обслуговування міжнародних кредитних карток на підставі Правил кредитування, Правил користування кредитною карткою MasterCard Standart, що розміщені на інтернет сайті Банку. Банк відкриває картковий рахунок держателю в гривнях та випускає кредитну картку типу MasterCard Standart, а також виконує розрахункове обслуговування платіжних операцій, здійснених з використанням кредитної картки. Банк надає позичальнику кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії до кредитного рахунку у розмірі, що передбачений угодою, а позичальник отримує кредит та зобов`язується повернути суми отриманого кредиту. Отримання обслуговування та погашення кредиту відбувається через картковий рахунок. Розмір кредитного ліміту складає 1000,00 грн. Строк дії кредитної лінії становить 3 роки з моменту підписання банком і позичальником цього договору. За користування кредитом, у тому числі простроченим кредитом, овердрафтом Банк нараховує проценти в розмірі, встановленому Тарифами Банку, та на дату укладення угоди розмір процентів становить 2,49% в місяць по операціях розрахунків за карткою за товари та послуги в мережі інтернет, та 3,49% на місяць по операціям зняття готівки в банкоматах та у пунктах видачі готівки. У разі виникнення несанкціонованого овердрафту відсотки нараховуються від суми заборгованості 0,15% на день. Держателю встановлюється пільговий період користування кредитом, тривалість якого визначається Правилами, та відсотки за користування кредитом у межах пільгового періоду становлять 0,01% річних. За здійснення розрахунково-касового обслуговування Банк стягує плату у розмірі, встановленому Тарифами. Держатель зобов`язаний щомісяця погашати суму обов`язкового мінімального платежу, розмір якого визначається у виписці, але в будь-якому разі не менше 5% від розміру боргових зобов`язань (а.с.119-120). На підтвердження виконань зобов`язань АТ «ОТП Банк» за кредитним договором № 2009269214 від 29.08.2024 позивачем надано: копію товарного чеку № 2723770 від 29.08.2014 на товар смартфон «Lenovo» вартістю 3999,96 грн; копію квитанції від 29.08.2014 про сплату 3999,96 грн; копію видаткової накладної від 29.08.2014 ТОВ «Дієса» на товар у розмірі 3999,96 грн; копію сертифікацію кредитного договору від 29.08.2014, згідно з якою АТ ОТП Банк» прийнято позитивне рішення щодо можливості надати [PERSON] кредиту (а.с.125-128). Також, суду надано виписку з рахунку приватного клієнта Х2009269214 за період з 17.06.2015 по 20.06.2025 (фактично з 13.11.2015 по 26.09.2017), що містить інформацію про внутрішньобанківські операції за рахунком з дати видачі кредитного договору), картковий рахунок [NUMBER] , з якої суд вбачає, що протягом листопада 2015 року вересня 2017 року [PERSON] активно користувалася коштами, здійснювала покупки, поповнювала готівкою тощо (а.с.94-118). Згідно зі складеним АТ «ОТП Банк» детальним розрахунком заборгованості за договором № Х2009269214 від 17.06.2015 картковий рахунок № [NUMBER] UAH про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток по клієнту [PERSON] станом на 20.06.2025, наявна заборгованість у розмірі 48023,34 грн (а.с.60-93). 20.06.2025 АТ «ОТП Банк» (Клієнт) та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (Фактор) уклали договір факторингу № 20/06/25, відповідно до умов якого клієнт (первісний кредитор) передає, а фактор (новий кредитор) приймає право грошової вимоги, що належить клієнту, і стає новим кредитором за кредитними договорами, укладеними між клієнтом і боржниками, в розмірі портфеля заборгованості. (а.с.130-136). Згідно з копією платіжної інструкції № 44 від 20.06.2025, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перерахувало на користь АТ «ОТП Банк» 4111323,69 грн в оплату за відступлення права вимоги згідно з договором факторингу № 20/06/25 від 20.06.2025 (а.с.138). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників № 2 (Додаток № 1 до договору факторингу № 20/06/25 від 20.06.2025), складеного АТ «ОТП Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», підписаного їх уповноваженими особами та скріпленого їх печатками, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права вимоги до боржника [PERSON] за картковим рахунком [NUMBER] за кредитним договором №2009269214 від 17.06.2015 у загальному розмірі 48023,34 (а.с.137). Зобов`язання виникають з підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема із договорів. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина 1 статті 530 ЦК України). Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Також, частинами 1, 2 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до статті 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Також, право грошової вимоги до боржника може бути відступлене на підставі договору факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги), за яким згідно з частиною першою статті 1077 ЦК України одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Статтею 1079 ЦК України визначено, що сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Статтею 1082 ЦК України визначено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Відповідно до приписів статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За приписами частин 1, 2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. За змістом статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст. 89 ЦПК України). Банківська виписка має статус первинного документу, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженого наказом Мін`юсту від 12 квітня 2012 року № 578/5(далі - Перелік № 578/5), згідно з яким до первинних документів, які фіксують факт виконання госоперації та є підставою для записів у регістрах бухобліку і в податкових документах, віднесені: касові, банківські документи; повідомлення банків; виписки банків; корінці квитанцій і касових чекових книжок. Водночас, на підтвердження наявності та розміру заборгованості позивачем надано банківську виписку та складений розрахунок заборгованості за договором № Х2009269214 від 17.06.2015, натомість, позовні вимоги заявлені про стягнення заборгованості, що утворилась за кредитним договором № 2009269214, який, як свідчать матеріали справи, укладений між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] 29.08.2014. Доказів, на підтвердження того, що виписка з рахунку приватного клієнта [PERSON] № Х2009269214 по картковому рахунку [NUMBER] UAH стосується кредитного договору № 2009269214 від 29.08.2014 матеріали справи не містять. Крім того, суд зауважує, що згідно з Витягом з Реєстру боржників № 2 (Додаток № 1 до договору факторингу № 20/06/25 від 20.06.2025), ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права вимоги до боржника [PERSON] за картковим рахунком [NUMBER] саме за кредитним договором №2009269214 від 17.06.2015, а не за кредитним договором від 29.08.2014. Відсутність (недоведеність) порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин (постанова Верховного Суду від 29 червня 2021 року по справі № 916/2040/20). З огляду на викладене, суд дійшов висновку про недоведеність позовних вимог, що є підставою для відмови у задоволенні позову. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн, що підтверджується матеріалами справи (а.с.36). У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, понесені позивачем судові витрати на відповідача не покладаються. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed