Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-10 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог 31.10.2025 до суду надійшов позов, в якому позивач просить стягнути з відповідача на її користь 120514,84 грн заборгованості по пенсійним виплатам, які належать їй, як спадкоємиці, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Позов обгрунтований тим, що вона є спадкоємицею за законом після смерті батька [PERSON] . До складу спадщини входять нараховані, але не одержані за життя спадкодавцем кошти в розмірі 120514,84 грн, які були присуджені йому відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду у справі №240/32761/21. [PERSON] зауважує, що рішення суду від 28.01.2022 не виконане, її батько [PERSON] за життя не отримав кошти, право на які в нього виникло на підставі судового рішення, а тому вона, як спадкоємиця за законом після смерті батька, має право на їх отримання. ІІ. Процедура та позиції сторін Відповідно до ухвали суду від 03.11.2025 позовну заяву залишено без руху. Згідно з ухвалою суду від 12.11.2025 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження; витребувано з Овруцької державної нотаріальної контори належним чином засвідчену копію спадкової справи №645/2024, заведену після смерті [PERSON] , який помер [INFO] ; витребувано зГоловного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області відомості про суму грошових коштів, яка підлягала виплаті [PERSON] , згідно перерахунку, проведеного на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного судув справі № 240/32761/21 і яка була фактично виплачена (а.с. 25-25). Згідно з ухвалою суду від 20.11.2025 справу прийнято до провадження судді Стрілецької О.В. 26.12.2025 на виконання вимог ухвали суду від 12.11.2025 з Овруцької державної нотаріальної контори надійшланалежним чином засвідчена копія спадкової справи, заведена після смерті [PERSON] (а.с. 37-58). 27.11.2025 представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, згідно з яким позов не визнає та просить відмовити у його задоволенні за безпідставністю (а.с. 59-61). Заперечення проти позову відповідач обґрунтовує тим, що рішення судів у справах щодо пенсійного забезпечення, які набрали законної сили, виконуються органами Пенсійного фонду України в межах покладених судом зобов`язань з урахуванням повноважень, наданих чинним законодавством. Представник відповідача вказує, що виплата присуджених за рішенням грошових коштів буде проводитись відповідно до Порядку здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2025 № 821, в межах передбачених видатків та виділених асигнувань. У відзиві також зазначено, що виплата недоотриманої пенсії проводится відповідно до ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у разі звернення у встановленому порядку з відповідними документами членами сім`ї померлого пенсіонера, а у разі їх відсутності або якщо вони не подали відповідну заяву - входить до складу спадщини. [PERSON] з 28.09.1995 перебував на обліку в управлінні і отримував пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» без особливостей. На виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 28.01.2022 № 240/32761/21 [PERSON] проведено нарахування підвищення до пенсії за період з 13.08.2021 по 30.04.2024 в сумі 120514,84 грн, яка не виплачена. Інформація про виконання зазначеного рішення надана до ПФУ шляхом включення до реєстру судових рішень, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України підсистеми "Реєстр судових рішень Інтегрованої комплексної інформаційної системи Пенсійного фонду Украни". Представник відповідача вказує, що позивач 04.07.2025 звернулась із заявою про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю [PERSON] , відомості щодо [PERSON] внесені до розділу «Інформація про персональні дані спадкоємця у зв`язку зі смертю стягувача» Реєстру судових рішень ІКІС ПФУ для проведення виплати коштів в сумі 120514,84 грн. У відзиві на позов вказано, що відповідач не запечеречує право [PERSON] на фактичне отримання відповідної суми грошових коштів в порядку правонаступництва після смерті [PERSON] , а відтак підстави для задоволення позову відсутні. 05.01.2026 у справі закрито підготовче судове засідання, розгляд справи призначено по суті. В судове засідання 11.02.2026 сторони не з`явились. [PERSON] в позовній заяві просить розгляд справи проводити без її участі (а.с. 3). Представник відповідача [PERSON] направив заяву про розгляд справи безйого участі (а.с. 95). За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, відповідно до ст.ст. 244, 259 ЦПК України в судовому засіданні 11.02.2026 суд прейшов до стадії ухвалення судового рішення, складення повного тексту якого відкладено до 10 днів. ІІІ. Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження Судом встановлено, що згідно з рішенням Житомирського окружного адміністративного суду, ухваленого в справі №240/32761/21, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити з 13.08.2021 нарахування та виплату [PERSON] підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік(а.с. 13-15). В матеріалах справи відсутні відомості про виконання судового рішення. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується змістом копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 9). [PERSON] , прізвище якої з « [PERSON] » змінене у зв`язку з одруженням, є донькою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 7, 8). З матеріалів спадкової справи №645/2024, яка надійшла з Овруцької державної нотаріальної контори Житомирської області вбачається, що позивач є спадкоємицею за законом після смерті батька [PERSON] , яка прийняла спадщину (а.с. 37-57). ІV. Національне законодавство, що підлягає застосуванню, оцінка та мотиви суду Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Матеріалами справи підтверджується, що позивач є донькою [PERSON] , а відтак за правилами ст. 1261 ЦК України належить до першої черги спадкоємців за законом. За правилами ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно зі ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшли не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. За положеннями ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. [PERSON] у встановлений законом строк подала заяву про вступ в спадщину після смерті [PERSON] , отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, зокрема, на невиплачені кошти на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 28.01.2022, ухваленого в справі №240/32761/21, в сумі 120514,84 грн (а.с. 55, 56). Отже, позивач, як єдина спадкоємиця за законом після смерті батька, оскільки брат [PERSON] відмовився від спадкування обов`язкової частки в спадщині після смерті батька на користь його сестри [PERSON] (позивачка), а відтак має право на отримання нарахованої, але не отриманої останнім за життя пенсії, на підставі положень ст. 1227 ЦК України, норм ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Невиконання рішення суду, яке набрало законної сили за життя спадкодавця, про зобов`язання пенсійного фонду здійснити нарахування та виплату спадкодавцю підвищення до пенсії, не позбавляє його спадкоємця (спадкоємців) можливості спадкувати право на отримання грошових сум пенсії. Такий правовий висновок викладений в постанові Касаційного Цивільного Суду в складі Верховного Суду від 05.01.2024 року у справі № 295/4158/23. Таким чином, суд вважає, що право позивача на отримання недоотриманої пенсії після смерті батька відповідачем порушено і підлягає судовому захисту, у позивача відсутня інша можливість захистити порушене право. Суд відхиляє доводи представника відповідача, що підстави для задоволення позову відсутні, оскільки відомості щодо позивачки внесені до розділу "Інформація про персональні дані спадкоємця у зв`язку зі смертю стягувача "Реєстру судових рішень" ІКІС ПФУ для проведення виплат коштів в сумі 120514,84 грн. Наведена обставина на переконання суду не є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову з огляду на те, що грошові кошти позивачу не виплачені. Сам по собі факт включення позивача у відповідний реєстр не відновлює її право на отримання грошових коштів, на які вона має право на підставі закону. Судом встановлено, що позивач, як спадкоємиця після смерті [PERSON] , має право на отримання невиплачених пенсійних виплат на підставі положень ст. 1227 ЦК України, норм ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а відповідач не виплатив кошти за її зверненням. Крім того, суд вважає за необхідне наголосити, що відмова у виплаті успадкованих позивачем коштів становить порушення її права на мирне володіння своїм майном, передбачене статтею 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод , згідно якої кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. У своїх висновках Європейський суд з прав людини неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише "на умовах, передбачених законом" (рішення у справах "Амюр проти Франції", "Колишній король Греції та інші проти Греції" та "Малама проти Греції"). Водночас ст. 1 Першого протоколу не гарантує права на надбання майна (рішення у справах "Ван дер Мюсель проти Бельгії" та "Копеський проти Словаччини"). Особа може заявляти про порушення ст.1 Першого протоколу тільки тією мірою, якою оскаржувані рішення національного суду стосуються її майна в розумінні цього положення. "Майном" може бути як "існуюче майно", так і активи, включаючи вимоги, стосовно яких особа може стверджувати, що вона має принаймні "легітимні сподівання" на реалізацію майнового права. "Легітимні сподівання" за своїм характером повинні бути більш конкретними, ніж просто надія й повинні ґрунтуватися на законодавчому положенні або юридичному акті, такому як судовий вердикт (рішення у справі "Копеський проти Словаччини"). А тому, зважаючи на принцип захисту легітимних очікувань особи та на один з загальновизнаних способів захисту прав особи в національному законодавстві України, який полягає в примусовому виконанні обов`язку в натурі, суд вважає, що зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області виплатити на користь позивача в порядку спадкування недоотримані померлим [PERSON] пенсійні виплати є об`єктивним та обґрунтованим способом захисту порушеного права позивача. Водночас, відсутність бюджетних коштів для виконання відповідачем свого зобов`язання не може бути підставою для відмови у захисті порушеного права. Аналогічна правова позиція висловлена в Постанові Верховного Суду від 18.04.2018 у справі № 743/1216/17. Європейський Суд з прав людини у рішеннях проти України також вказував, що органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобов`язань, зокрема у справі "Кечко проти України" від 08.11.2005 року. Щодо розміру пенсії, який підлягає стягненню з відповідача, суд зазначає таке. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ст. 13 ЦПК України розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ст. 13 ЦПК України розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Зі змісту розрахунку суми, що підлягає виплаті [PERSON] по пенсійній справі №918150199935 на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 28.01.2022 у справі №240/32761/21 вбачається, що сума виплати, нарахована за період з 13.08.2021 по 30.04.2024, становить 120514,84 грн (а.с. 75). Таким чином, суд доходить висновку, що вимоги позивачки є обгрунтованими, позов підлягає задоволенню, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню заборгованість в сумі 120514,84 грн, розмір якої підтверджений належними доказами. V. Розподіл судових витрат На підставі статті 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені нею витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved