Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-10 00:00:00

КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» звернулося до суду з позовом у якому просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за оплату послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в розмірі 35 486,35 грн., 3 % річних у розмірі 1 778,67 грн., інфляційні збитки у розмірі 3 312,67 грн. та судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що розпорядженням Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації від 13.02.2015 № 61 за КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» закріплено на праві господарського відання об`єкти житлового та нежитлового фонду територіальної громади м. Києва переданого до сфери управління Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, зокрема будинок [ADDRESS] . Відповідачі зареєстровані у квартирі [ADDRESS] та являються споживачами житлово-комунальних послуг. Позивач вказує, що відповідачі не оплачують житлово-комунальні послуги, а саме послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надаються в повному обсязі. Актів-претензій від відповідача щодо ненадання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій чи будь яких зауважень щодо їх якості чи кількості не надходило. Відповідачами щомісячно отримуються рахунки на сплату послуг з утримання будинків та прибудинкової території, проте оплата за надані послуги не здійснюється, у зв`язку із чим у відповідачів утворилася заборгованість за період з 01.06.2015 по 01.11.2024 у розмірі 35 486,35 грн. Відповідно ч. 2 ст. 625 ЦК України позивачем нараховано інфляційну складову боргу у розмірі 3 312,67 грн. та 3% річних у розмірі 1 778,67 грн. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 15.01.2025 відкрите провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. Відповідачам був встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву. Як убачається з матеріалів справи, ухвала суду про відкриття провадження у справі разом із доданими до неї процесуальними документами була направлена відповідачам за адресою вказаною у позовній заяві, що також являється адресою їх зареєстрованого місця проживання. Копія ухвали суду про відкриття провадження з доданими до неї документами була отримана відповідачем [PERSON] 27.01.2025, про що свідчить зворотне поштове повідомлення наявне в матеріалах справи. Відзив на позов відповідачами у визначений термін не надано. 11 лютого 2026 року ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва Гончарука В.П., цивільну справу прийнято до свого провадження. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. З матеріалів справи вбачається, що позивачем не надано до суду заперечень щодо розгляду справи в заочному порядку та ухвалення у справі заочного рішення. За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до п. п. 2.1, 2.2.2 Статуту Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва», затвердженого Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 06.01.2015 № 4, підприємство створене з метою забезпечення ефективного управління, належного утримання житлового та нежитлового фонду, утримання прибудинкових територій, об`єктів благоустрою та отримання прибутку. Предметом діяльності Підприємства є надання послуг з утримання будинків, споруд і прибудинкових територій та інших житлово-комунальних послуг, виконання функцій балансоутримувача житлового та нежитлового фонду, укладення договорів. Пунктами 5, 12 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Послуга з управління багатоквартирним будинком - це результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору Згідно акту приймання передачі житлових будинків які передаються безоплатно, на праві господарського відання, з балансу КП «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва» на баланс КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва», господарського відання та управління позивача перейшов, зокрема, будинок [ADDRESS] . Отже, відповідачі являються споживачами послуг які надавалися позивачем. Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належить послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо. Положенням ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). У постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 по справі № 6-2951цс15, постанові Верховного Суду від 15.03.2018 по справі № 401/710/15-ц зроблено висновок, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Нормою частини 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України). За відсутності оформлених договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг покладається на відповідача відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 30.10.2013 року у справі № 6-59цс13. Згідно наданої позивачем довідки про нарахування та сплату по особовому рахунку № [NUMBER] ( [NUMBER] ) закріпленим за [PERSON] , за період з 01.07.2018 по 01.11.2024 по квартирі [ADDRESS] , заборгованість за період з 01.06.2015 по 30.09.2024 становить 35 486,35 грн. (а.с. 7-8). У спростування вищенаведеного будь яких доказів відповідачами суду не надано. Таким чином, враховуючи порушення відповідачами виконання зобов`язань по сплаті житлово-комунальних послуг, а саме сплати послуг з утримання будинку та прибудинкової території, суд визнає правомірним нарахування позивачем втрат від інфляції внаслідок несвоєчасного розрахунку у розмірі 3 312,67 грн., а також 3% річних від простроченої суми заборгованості у розмірі 1 778,67 грн. Отже, загальна сума заборгованості, що підлягає стягненню з відповідачів складає 40 577,69 грн. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Так, позивачем заявлено вимоги про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості у розмірі 40 578,01 грн., що перевищує фактичний розмір наявної заборгованості на 0,32 грн. (40 578,01 грн. - 40 577,69 грн.). За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зважаючи на викладене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження, суд дійшов висновку, що позовні вимоги КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» підлягають частковому задоволенню шляхом соладарного стягнення з відповідачів заборгованості у розмірі 40 577,69 грн. В решті позовних вимог слід відмовити у зв`язку з їх недоведеністю. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у порядку розподілу судових витрат з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі по 1 514 грн. з кожного з відповідачів.

Outcome: partial