Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-05 00:00:00

У січні 2025 року Приватне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал" (далі - ПАТ «АК «Київводоканал») звернулося з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Позовна заява мотивована тим, що 05 серпня 2014 року в газеті «Хрещатик» № 110(4510) було опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання Публічним акціонерним товариством «Акціонерна компанія «Київводоканал, в подальшому перейменованим у ПрАТ «АК «Київводоканал», як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення, з використанням внутрішньобудинкових систем та опубліковано договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньо-будинкових мереж. Повідомленням визначено, що фізична особа - власник/квартиронаймач житлового приміщення у багатоквартирному будинку), що користується послугами з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, вважається такою, що ознайомлена, погоджується та приєднується до умов Договору. Відповідачі є споживачами житлово-комунальних послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, які надаються ПАТ "АК "Київводоканал" за адерсою: [ADDRESS] , на підставі публічного договору (оферти) про надання позивачем, як виконавцем житлово-комунальних послуг. Відповідачі отримали від позивача послуги з водопостачання та водовідведення, однак не здійснюють оплату за спожиті послуги за період з 01 грудня 2019 року по 30 листопада 2024 року, у зв`язку з чим у останніх перед позивачем утворилася заборгованість за надані послуги у розмірі 36 952,45 грн, яка складається із заборгованості з оплати за житлово-комунальні послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення у розмірі 36 809,89 грн, із заборгованості з внесення плати за абонентське обслуговування в розмірі 142,56 грн. Крім того, у зв`язку з простроченням сплати спожитих житлово-комунальних послуг, відповідачі зобов`язані сплатити 3% річних у розмірі 1 461,79 грн, інфляційні втрати у розмірі 7 048,98 грн та пеню у розмірі 117, 50 грн. Враховуючи викладене, позивач просив суд стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ АК "Київводоканал" заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення у розмірі 36 952,45 грн, 3% річних у розмірі 1 461,79 грн, інфляційні втрати у розмірі 7 048,98 грн, пеню у розмірі 117, 50 грн, а також стягнути судовий збір у розмірі 3 028 грн, витрати за отримання відомостей з Державного реєстру речових прав у розмірі 45,00 грн. Справа 27 січня 2025 року передана у провадження судді Слободянюк А.В., у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 29 січня 2025 року справу прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін. Відповідачам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] копія ухвали про відкриття провадження та копія позовної заяви разом з копіями доданих документів направлялись за зареєстрованою адресою місця проживання. Поштові відправлення повернулись до суду без вручення з відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідачу [PERSON] копія ухвали про відкриття провадження та копія позовної заяви разом з копіями доданих документів направлялись за адресою, яка вказана в позовній заяві та була не вручена із вказівкою про причину повернення: «адресат відсутній за вказаною адресою». Крім цього, на офіційному веб-сайті судової влади України розміщено оголошення про повідомлення відповідача про судовий розгляд справи. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Відповідно до ч. 7, 8 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно із ч. 11 цієї статті, зокрема, відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Відповідно до ч. 8 ст.178 Цивільного процесуального кодексу України (далі -ЦПК України) в разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до такого висновку. Судом встановлено, що 26 квітня 2014 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» № 1198 від 10 квітня 2014 року, яким внесено зміни до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», який доповнено новими частинами. Так, ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» доповнено п. 5, яким визначено, що виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення. 05 серпня 2014 року в газеті «Хрещатик» № 110(4510) було опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання Публічним акціонерним товариством «Акціонерна компанія «Київводоканал, в подальшому перейменованим у ПрАТ «АК «Київводоканал», як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення, з використанням внутрішньобудинкових систем та опубліковано договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньо-будинкових мереж (а.с.10). Повідомленням від 31 травня 2021 року визначено, що фізична особа - власник/квартиронаймач житлового приміщення у багатоквартирному будинку), що користується послугами з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, вважається такою, що ознайомлена, погоджується та приєднується до умов Договору, даний Договір є договором приєднання, його умови не підлягають узгодженню зі стороною, що приєднується. Договір розміщено на веб-сайті ПрАТ «АК «Київводоканал» у вільний доступ та у спосіб, що забезпечує ознайомлення зі змістом Договору. Відповідно до ч. 7 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що договір про надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо-будинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання. Відповідно до п. 1 Договору, ПрАТ «АК «Київводоканал» зобов`язується надавати споживачу послуги з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення холодної та гарячої води (з використанням внутрішньо будинкових систем), а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором. Відповідно до п. 15 Договору, розрахунковим періодом є календарний місяць. За цим договором застосовується щомісячна система оплати послуг. Платежі вносяться споживачем не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Пунктом 7 Договору визначено, що плата за послуги складається з: 1)плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених тарифів на послугу та обсягу спожитих послуг, визначеного відповідно до законодавства; 2)плати за абонентське обслуговування, граничний розмір якої визначається Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» витрати оператора зовнішніх інженерних мереж на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку (їх складових частин) відшкодовуються споживачами відповідної комунальної послуги, а також власниками (співвласниками) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання у такій будівлі, шляхом сплати виконавцю комунальної послуги внесків на обслуговування та заміну вузла комерційного обліку. Розмір внесків за обслуговування вузлів комерційного обліку визначається окремо для кожної будівлі із розрахунку на один рік, для складової витрат на повірку ділиться на строк міжповірочного інтервалу. На виконання ухвали Голосіївського районного суду міста Києва від 08 вересня 2025 року Київським міським бюро технічної інвентаризації надано копію свідоцтва на право власності на житло від 17 червня 1993 року, відповідно до якого квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на підставі розпорядження № 1056 від 17 червня 1993 року, належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно відповідей з Єдиного державного демографічного реєстру № 1069251, № 1069183 від 28 січня 2025 року, відповідачі [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Згідно відомостей Відділу з питання реєстрації інформації місця проживання/перебування фізичної особи Голосіївської РДА від 29 січня 2025 року, відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до інформації з Єдиного державного демографічного реєстру № 1069307 від 28 січня 2025 року щодо реєстрації місця проживання відповідача [PERSON] , [INFO] , за вказаними параметрами особу не знайдено. Отже, в розумінні ЗУ «Про житлово - комунальні послуги» та Житлового кодексу України, відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є споживачами комунальних послуг, які надаються позивачем, оскільки є співвласниками квартири за адерсою: [ADDRESS] . Судом встановлено, що позивач належним чином виконує договірні зобов`язання шляхом надання відповідачам централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення холодної та гарячої води. Відповідачі отримують послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення, з використанням внутрішньо-будинкових мереж, на підставі Договору, який був розміщений разом із Повідомленням 05 серпня 2014 року в газеті «Хрещатик» № 110(4510). Відповідно до матеріалів справи, на адресу ПрАТ «АК «Київводоканал» жодних заяв або повідомлень про відмову від надання зазначених послуг та Договору від відповідачів не надходило. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року №1875-IV (у редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) та Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року №2189-VIII. Відповідно до статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до перелік житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги, зокрема послуги централізованого водопостачання, централізованого водовідведення. Так, відповідно до частини 1 статті 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг. Відповідно до ст. 179 ЖК України визначено, що користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями житлових будинків, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Отже, згідно з наведеними законодавчими нормами споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг саме по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, сформульованій у постановах від 14 листопада 2018 року у справі №461/12597/15-ц, від 09 серпня 2019 року №459/3958/15-ц). Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України, власність зобов`язує. Згідно зі ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами (п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно з п. 10 ч. 1, ч. 2 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники зобов`язані своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонту технічного перепланування спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно його частки співвласника. У постанові Верховного суду від 18 травня 2020 року у справі №176/456/17 та у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі №6-2951цс15 зазначено правовий висновок про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Суд відзначає, що співвласники квартири у багатоквартирному будинку повинні усвідомлювати, що набуття права власності на квартиру покладає на них обов`язок утримувати своє майно та оплачувати відповідну отриману послугу. Відповідачами не було надано доказів ненадання послуг або надання послуг неналежної якості, у тому числі відповідачі відповідно до порядку, передбаченому ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», не відмовилися від надання позивачем послуг, внаслідок чого виникла підстава для звільнення від їх оплати. Як встановлено судом, відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є співвласниками квартири за адресою: [ADDRESS] . Водночас, судом встановлено, що вказані відповідачі свої обов`язки щодо оплати отриманих житлово-комунальних послуг виконували неналежним чином, що призвело до виникнення заборгованості. Зокрема, всупереч взятих на себе зобов`язань щодо повної та своєчасної оплати спожитих в період з 01 грудня 2016 року по 31 травня 2024 року послуг з водопостачання та водовідведення, у відповідачів виникла заборгованість у розмірі у розмірі 36 952,45 грн, яка складається із заборгованості з оплати за житлово-комунальні послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення у розмірі 36 809,89 грн, заборгованості з внесення плати за абонентське обслуговування у розмірі 142,56 грн. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення. Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що позивачем доведено, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не виконали взяті на себе зобов`язання за договором про надання послуг з центрального постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), несвоєчасно та не в повному обсязі здійснювали платежі за житлово-комунальні послуги, що не спростовано відповідачами відповідно до наявних у матеріалах справи доказів, тому позовні вимоги про стягнення даної заборгованості із вказаних відповідачів підлягають задоволенню. З урахуванням того, що відповідач [PERSON] не зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , та в матеріалах справи відсутні докази, що він є власником/співвласником вказаного майна, суд позбавлений можливості встановити, що він є споживачем послуг, наданих позивачем, тому позовні вимоги про стягнення солідарно з [PERSON] заборгованості за житлово-комунальні послуги задоволенню не підлягають. Крім того, звертаючись до суду з позовом, ПАТ «АК «Київводоканал», у зв`язку з простроченням сплати спожитих житлово-комунальних послуг, просило суд стягнути з відповідачів, 3% річних у розмірі 1 461,79 грн, інфляційні втрати у розмірі 7 048,98 грн та пеню у розмірі 117, 50 грн за період з 01 грудня 2019 року по 30 листопада 2024 року. Дослідивши довідку-розрахунок заборгованості, надану ПАТ «АК «Київводоканал» в частині складової вимоги заборгованості - інфляційних втрат, 3 % річних нарахованих на суми боргу та пені, суд прийшов до таких висновків. За правилами ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на викладене правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Отже, виходячи з юридичної природи спірних правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. В зв`язку з викладеним, з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ «АК «Київводоканал» підлягають солідарному стягненню 3% річних у розмірі 1 461,79 грн, інфляційні втрати у розмірі 7 048,98 грн та пеня у розмірі 117, 50 грн. Відповідачами не надано до суду доказів на спростування фактів користування житлово-комунальними послугами та розрахунку заборгованості, здійсненого позивачем. Судом перевірена правильність нарахування заборгованості за спірний період. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір, що документально підтверджено. У прохальній частині позовної заяви позивач просить стягнути з відповідачів судовий збір за подання позову в сумі 3 028,00 грн та витрати за отримання відомостей з Державного реєстру речових прав у розмірі 45,00 грн. Отже, у зв`язку із частковим задоволенням позову з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню витрати на оплату судового збору по 757,00 грн з кожного. Витрати на отримання відомостей з Державного реєстру речових прав у розмірі 45,00 грн стягненню не підлягають, оскільки ці відомості не є доказом і не містять інформації про предмет доказування.

Outcome: partial