Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором № 365053-КС-001 про надання кредиту від 28.12.2022, що становить 42 049,92 гривень, що складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту - 14 651,68 гривень, суми прострочених платежів по процентах - 26475,84 гривень, суми заборгованості по штрафам - 0,00 гривень, суми прострочених платежів за комісією - 922,40 гривень. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 28.12.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено договір № 365053-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний одноразовим ідентифікатором. Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за договором кредиту виконало та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 15000,00 гривень шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № [NUMBER] , яку Позичальником вказано при заповненні анкетних даних в особистому кабінеті. До теперішнього часу боржник свої зобов`язання за кредитним договором №365053-КС-001 про надання кредиту належним чином не виконав, а лише частково сплатив кошти, розрахунок та розмір яких зазначені у Розрахунку заборгованості, чим порушив свої зобов`язання, встановлені договором. Відповідно до Розрахунку заборгованості за договором № 365053-КС-001 відповідач на виконання умов договору здійснив часткову оплату за договором на загальну суму 3940,00 гривень. Таким чином, зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» не нараховувало та не просить суд стягнути з відповідача на користь позивача жодну неустойку (у формі пені чи штрафів), а просить стягнути з відповідача лише заборгованість по тілу, процентам та комісії за надання кредиту. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором, заборгованість відповідача за кредитним договором після закінчення строку дії кредитного договору не змінювалася (тобто проценти за кредитним договором після закінчення строку дії кредитного договору не нараховувалися). Враховуючи наведене, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором № 365053-КС-001 про надання кредиту від 28.12.2022 у розмірі 42049,92 гривень та судовий збір у розмірі 2422,40 гривень (а.с. 1-10). Процесуальні дії у справі. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01 жовтня 2025 року дану справу розподілено головуючому судді Мелещенко Л.В. (а.с.61-62). Ухвалою суду від 06 жовтня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за даним позовом, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 63-64). Ухвалою суду від 08 січня 2026 року клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» про витребування доказів задоволено у повному обсязі (а.с. 73-74). Пояснення учасників справи в судовому засіданні. Представник позивача у судове засідання не з`явився, проте у вимогах позовної заяви зазначив, що просить про розгляд справи за відсутності представника позивача, просив позов задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, зокрема відповідач викликався через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Жодних заперечень проти позову, в тому числі відзиву на позовну заяву, а також жодних інших заяв та клопотань від відповідача не надійшло. Учасники справи у судове засідання, призначене на 05 лютого 2026 року, не з`явилися, тому суд, з дотриманням положень статті 259 Цивільного процесуального кодексу України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше п`яти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання, підписав судове рішення без його проголошення. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно розрахунку заборгованості за договором № 365053-КС-001 про надання кредиту від 28.12.2022 та довідки про стан заборгованості, заборгованість становить 42049,92 гривень, що складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту - 14651,68 гривень, суми прострочених платежів по процентах - 26475,84 гривень, суми заборгованості по штрафам - 0,00 гривень, суми прострочених платежів за комісією - 922,40 гривень (а.с. 12-18). 28.12.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА», Кредитодавцем, та [PERSON] , Позичальником, укладено договір №365053-КС-001 про надання кредиту. 28.12.2022 [PERSON] прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договір № 365053-КС-001 про надання кредиту на умовах, визначених офертою. Зі своєї сторони Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» направлено [PERSON] , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-5380, на номер телефону [NUMBER] , що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті, який відповідачем було введено/відправлено. Відповідно до пункту 1 договору кредиту, Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 15000,00 гривень на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правилами надання споживчих кредитів. Відповідно до пункту 2.4. кредитного договору визначено: строк кредиту 16 тижнів; стандартна процентна ставка в день становить 2,00000000, фіксована. Знижена процентна ставка в день становить 1,16395000, фіксована. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) Договору. Встановлений Договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено Кредитодавцем в односторонньому порядку. Згідно пункту 2.5. комісія за надання Кредиту (надалі - Комісія): 2250,00 гривень. Розмір Комісії, встановлений цим пунктом Договору, залишається незмінним протягом усього строку (терміну) Договору. Встановлений Договором розмір Комісії не може бути збільшено Кредитодавцем в односторонньому порядку. Загальний розмір наданого Кредиту: 15000,00 гривень (пункт 2.6.). Термін дії договору до 19.04.2023 (пункт 2.7.). Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту 31520,00 гривень (пункт 2.8). Відповідно до пункту 2.8. договору орієнтовна реальна річна процентна ставка: 12182,98 процентів (а.с. 19-30, 34-38, 42-52). Укладення договору підтверджується візуальною формою послідовності дій клієнта щодо укладення електронного договору № 365053-КС-001 про надання кредиту від 28.12.2022 (а.с. 31-32). У Анкеті клієнта зазначено номер банківського рахунку/банківської картки для перерахунку коштів [NUMBER] (а.с. 33). Довідкою про перерахування коштів встановлено, що 15000,00 гривень перераховано [PERSON] на платіжну картку [NUMBER] згідно кредитного договору № 365053-КС-001 від 28.12.2022 (а.с. 39). Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, видала Товариству з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» свідоцтво про реєстрацію фінансової установи на підставі Розпорядження № 961 від 06.04.2017 (а.с. 40). Відповідно до Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» є юридичною особою, ідентифікаційний код 41084239 (а.с. 40 зворот -41). Розпорядженням № 1593 від 11 травня 2017 року Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, видало Товариству з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів) (а.с. 52). Національний банк України переоформив ліцензію Товариству з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (а.с. 53). Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» є фінансовою установою, перелік фінансових послуг: надання коштів та банківських металів у кредит, про що свідчить витяг з Державного реєстру фінансових установ (а.с. 54). Згідно відповіді Акціонерного товариства «Універсал Банк» та руху грошових коштів по рахунку, на ім`я [PERSON] було емітовано платіжну картку №[NUMBER] та 28.12.2022 зараховано кошти у сумі 15000,00 гривень (а.с. 78-85). За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною першою статті 638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно статті 1055 Цивільного кодексу України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Частиною першою статті 1055 Цивільного кодексу України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. При цьому, в частині першій статті 207 Цивільного кодексу України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина п`ята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. З матеріалів справи вбачається, що договір № 65053-КС-001 про надання кредиту від 28.12.2022 підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-5380, номер телефону [NUMBER] . Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення. Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом, наприклад, у постановах від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243св20), від 10.06.2021 у справі №234/7159/20 (провадження № 61-18967св20), які, відповідно до вимог частини четвертої статті 263 Цивільного процесуального кодексу України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин. Із візуальної форми послідовності дій клієнта щодо укладення договору № 365053-КС-001 про надання кредиту від 28.12.2022 в інформаційно-комунікаційній системі кредитодавця вбачається, що 28.12.2022 о 08:33:06 клієнт ( [PERSON] ), використовуючи номер телефону [NUMBER] ідентифікувався в ІТС та зайшов в особистий кабінет, ознайомився із пропозицією товариства та підписав паспорт споживчого кредиту одноразовим ідентифікатором UA-6373 і договір одноразовим ідентифікатором UA-5380. У договорі № 365053-КС-001 про надання кредиту від 28.12.2022 зазначено адресу [PERSON] , його паспортні дані, ідентифікаційний код, телефон, електронну пошту, номер електронного платіжного засобу, які належать останньому, що є підтвердженням здійснення ним процедури ідентифікації в розумінні положень Закону України «Про електронну комерцію». У постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року по справі № 127/33824/19 зроблено правовий висновок, що без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений; сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, а кредитні кошти не були б перераховані відповідачу. Таким чином, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі. Докази, які б спростовували факт приналежності картки [NUMBER] відповідачу [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , та надходження на картку 28.12.2022 грошових коштів у сумі 15000,00 гривень, у матеріалах справи відсутні і відповідачем такої обставини не спростовано. Відтак, судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» своєчасно та в повному обсязі виконало зобов`язання за договором № 365053-КС-001 про надання кредиту від 28.12.2022, перерахувавши 28.12.2022 відповідачу на картковий рахунок [NUMBER] грошові кошти у розмірі 15000,00 гривень. Згідно розрахунку заборгованості за договором № 365053-КС-001 про надання кредиту від 28.12.2022, заборгованість становить 42 049,92 гривень, що складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту - 14 651,68 гривень, суми прострочених платежів по процентах - 26475,84 гривень, суми заборгованості по штрафам - 0,00 гривень, суми прострочених платежів за комісією - 922,40 гривень. Відповідач на виконання умов договору здійснив часткову оплату за договором на загальну суму 3940,00 гривень. Відтак, сума тіла кредиту у розмірі 14 651,68 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Докази, які б спростовували вищевказане, зокрема, доказів повернення тіла кредиту у вказаній повному розмірі, відповідачем не надано. Щодо суми процентів за користування кредитом, то суд виходить з наступного. Відповідно до статті 536 Цивільного кодексу України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. Частиною першою статті 1048 Цивільного кодексу України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Відповідно до частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частинами першою-третьою статті 1056-1 Цивільного кодексу України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. При цьому право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 Цивільного кодексу України. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 (справа №444/9519/12) та від 31.10.2018 (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 Цивільного процесуального кодексу України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права. Як встановлено судом, позивачем доведено як факт укладання договору, так і отримання позичальником [PERSON] грошових коштів на погоджених ним умовах фінансового кредиту шляхом надсилання електронного повідомлення, підписаного електронним підписом одноразовим ідентифікатором та не виконання останнім свого обов`язку зі своєчасного повернення кредитних коштів у повному розмірі. Так, згідно умов договору № 365053-КС-001 про надання кредиту від 28.12.2022 строк кредитування 16 тижнів. Процентна ставка - 2 % за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит. За розрахунком заборгованості за кредитним договором вбачається, що заборгованість за відсотками складає 26475,84 гривень. Проценти по кредиту нараховані за період з 28.12.2022 по 19.04.2023, тобто в межах узгодженого сторонами строку кредитування Розмір процентів позивачем визначено за ставкою 2% та в межах узгодженого сторонами договору строку кредитування. Отже, сума відсотків, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 26475,84 гривень. Доказів погашення відповідачем вказаної суми відсотків чи її частини суду не надано. Вирішуючи вимоги про стягнення комісії, суд зазначає наступне. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні, зокрема, загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. У пункті 2.5 кредитного договору сторонами узгоджено сплату комісії за видачу кредиту у розмірі 2250,00 гривень. Відтак, комісія пов`язана із наданням послуги, а саме: перерахування кредитодавцем коштів на рахунок, вказаний позичальником, з використанням стороннього сервісу інтернет-еквайрингу. Вказана сума комісії у розмірі 2250,00 гривень за надання послуги, а саме: пов`язана з наданням Кредиту, а тому підлягає стягненню з відповідача у частині несплаченої комісії у розмірі 922,40 гривень на користь позивача. Відповідачем у даній справі не було надано доказів на підтвердження відсутності своєї вини у неналежному виконанні умов зобов`язання, визначеного договором №365053-КС-001 про надання кредиту від 28.12.2022. Розрахунок заборгованості за договором у частині вимог, які підлягають задоволенню, відповідачем не спростований. Належних та допустимих доказів, які б свідчили про відсутність заборгованості відповідача за укладеним договором в частині тіла кредиту, комісії за видачу кредиту та відсотків за користування кредитом. або ж спростовували доводи позивача в обґрунтування ним позовних вимог, відповідачем суду не подано. Отже, враховуючи, що відповідач не виконав у повному обсязі зобов`язання за укладеним договором, суд вважає доведеними наявність підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором №365053-КС-001 про надання кредиту від 28.12.2022 у розмірі 42 049,92 гривень, що складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту - 14 651,68 гривень, суми прострочених платежів по процентах - 26475,84 гривень, суми прострочених платежів за комісією - 922,40 гривень. Відповідно до частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи із вищевикладеного, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог, тому вимоги підлягають задоволенню повністю. Розподіл судових витрат. Відповідно до частини першої статті 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною першою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з платіжної інструкції № 14199 від 17 вересня 2025 року, позивачем сплачено судовий збір за позовом у розмірі 2422,40 гривень (а.с. 11). Позовні вимоги задоволені повністю, тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати у вигляді судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто у розмірі 2422,40 гривень. На підставі викладеного, відповідно до статей 526, 527, 530, 546, 610-612, 626, 628, 633, 364, 636, 1048, 1054, 1055 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved