Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Андрусенко І. Я., звернулася до суду з позовом до Монастириської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог вказує на, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, на яке спадкодавцем було складено заповіт на ім`я позивачки. Окрім того, позивачка є спадкоємцем за законом першої черги, оскільки є дочкою спадкодавця. Однак вона не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину у зв`язку із пропуском шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. Вважає, що зазначений строк пропущено з поважних причин, оскільки в силу похилого віку вона постійно хворіла, що завадило їй вчасно звернутись до нотаріуса. Водночас інших спадкоємців за законом чи заповітом, які б прийняли спадщину після смерті [PERSON] , немає. Окрім того, наслідки пропущення позивачкою строку для прийняття спадщини будуть непропорційними, оскільки остання втратить право на спадкування і вказані обставини стануть для позивачки надмірним тягарем, що призведе до порушення балансу між інтересами держави та фізичної особи. З огляду на наведені обставини просить позов задовольнити. Судові витрати позивачка покладає на себе. Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 20.01.2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в цивільній справі. Окрім того, вказаною ухвалою задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів по справі та витребувано в Монастириської державної нотаріальної контори копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач [PERSON] та її представник адвокат Андрусенко І. Я. в підготовче засідання не з`явилися, проте представник позивача подав заяву про розгляд справи за їхньої відсутності. Представник відповідача Монастириської міської ради в підготовче засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву просить розглянути справу за відсутності представника відповідача, з обставинами, викладеними в позові, погоджується, щодо задоволення позовних вимог не заперечує. Враховуючи наведене, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні підготовчого засідання відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України. Суд встановив такі обставини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно Бучацьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 18.06.2025 року, батьками [PERSON] , [INFO] , вказано [PERSON] та [PERSON] . 19.05.1973 року[PERSON] , [INFO] , і [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 19.05.1973 року. Після укладення шлюбу позивачка змінила прізвище «[PERSON] » на « [PERSON] ». Згідно з посвідченням серії [NUMBER] , виданим Монастириським УПФ 09.02.2004 року, [PERSON] є пенсіонером за віком. Як відомо зі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 05.04.2008 року, виданого на підставі рішення виконкому Гончарівської сільської ради № 18 від 27.02.2008 року, а також витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 18389403 від 05.04.2008 року, [PERSON] належав житловий будинок з надвірними будівлями, що за адресою: [ADDRESS] . Згідно з державними актами на право власності на земельну ділянку серії ЯЙ № 861244, серії ЯЙ № 861245, серії ЯЙ № 861246, серії ЯЙ № 861247 [PERSON] належали земельні ділянки площею 0,1737 га, 0,0962 га, 0,1050 га, 0,2129 га відповідно, розташовані у с. Гончарівка Монастириського району Тернопільської області. 24.10.2022 року [PERSON] видано свідоцтва про право на спадщину за законом № 1056 на земельну ділянку площею 0,25 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, яка розташована у с. Гончарівка Монастириського району Тернопільської області, після смерті її матері [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 04.04.2025 року. За змістом довідки № 320 від 01.12.2025 року, виданої виконкомом Монастириської міської ради, [PERSON] , яка померла [INFO] , до дня своєї смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] разом з нею ніхто не проживав і не був зареєстрований. За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 27.10.2020 року виконувачем обов`язків старости с. Гончарівка Монастириського району Тернопільської області Войчишин Н. І. (реєстровий № 1-5), відповідно до якого заповіла все належне їй майно [PERSON] , [INFO] . Згідно з відповіддю державного нотаріуса Монастириської державної нотаріальної контори Войташека В. І. № 40/01-16 від 05.02.2026 року після смерті [PERSON] спадкової справи не заведено. Відповідно до листа завідувача Монастириської державної нотаріальної контори Войташека В. І. № 543/01-16 від 31.12.2025 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки позивачка не подала у шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини та не надала докази про прийняття спадщини. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23.08.2017 року (справа № 6-1320цс17). Отже, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, у тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо (правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 26.06.2019 року у справі № 565/1145/17). Окрім того, як зазначив Верховний Суд у вищевказаній постанові, у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Як з`ясовано судом, позивачка є спадкоємцем [PERSON] за заповітом та пропустила встановлений чинним законодавством строк для прийняття спадщини. Проте суд приймає до уваги посилання [PERSON] на поважність причин пропуску шестимісячного строку, оскільки вона є особою похилого віку і постійно хворіла, що завадило їй вчасно звернутись до нотаріуса. Окрім того, як видно з матеріалів справи, відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON] . Враховуючи обставини справи, незначний проміжок пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини (менше трьох місяців), а також наведені позивачем причини, з огляду на визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку, що наявні правові підстави для визначення [PERSON] додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , три місяці.

Outcome: approved