Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

Позивач звернулась до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя із вищевказаною позовною заявою, за якою просить суд: надати їй дозвіл на здійснення реєстрації місця проживання неповнолітньої дитини [PERSON] , без згоди батька, разом з матір`ю без письмової згоди батька. В обґрунтування позовних вимог заявлено наступне. З 05.09.2020 по 20.03.2025 року позивач - [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] , який було зареєстровано Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про що було зроблено актовий запис № 907 від 05.09.2020 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] . Шлюб між сторонами було розірвано на підставі рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20.03.2025 року по справі № 333/406/25 (провадження №2/333/1711/25). Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу діти залишились проживати з матір`ю, спору про місце проживання дітей наразі не виникає, оскільки, як зазначає позивач, Відповідач як батько дітей не приймає участі у виховані та взагалі не переймається їх долею. 3 рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27.03.2025 року по справі № 333/11010/25 (Провадження №2/333/1468/25) вбачається, що діти проживають зі позивачем, вказаним рішенням стягнуто з Відповідача аліменти на користь позивачки. Позивач зазначає, що її зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади. За цією адресою ж зареєстровано місце проживання старшої доньки [PERSON] .Проте, місце проживання молодшої доньки [PERSON] , [INFO] , ніде не зареєстроване. На підтвердження батьківства суду надано копію свідоцтва про народження дитини серія [NUMBER] , видане Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис про народження № 339 від 18.05.2023 року. Позивач зазначає, що зверталась до Відповідача із проханням звернутися до уповноважених органів для реєстрації місця проживання дитини він не погоджується. Позивач, звернулась до Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради із заявою про реєстрацію місця проживання малолітньої дитини, проте отримала відмову через відсутність згоди батька на реєстрацію дитини за адресою зареєстрованого місця проживання матері. Батько ж свою згоду на реєстрацію місця проживання не надає.На підставі вищевикладеного, позивач звернулась до суду із заявою про надання дозволу на здійснення реєстрації місця проживання неповнолітньої дитини без письмової згоди батька. Ухвалою судді від 19 листопада 2025 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Сторони у судове засідання не з`явились. В даному випадку наявна вся сукупність умов для проведення заочного розгляду справи, а тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним у справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що з 05.09.2020 по 20.03.2025 року позивач - [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] , який було зареєстровано Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про що було зроблено актовий запис № 907 від 05.09.2020 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] . Шлюб між сторонами було розірвано на підставі рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20.03.2025 року по справі № 333/406/25 (провадження №2/333/1711/25). Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу діти залишились проживати з матір`ю, спору про місце проживання дітей наразі не виникає, оскільки, як зазначає позивач, Відповідач як батько дітей не приймає участі у виховані та взагалі не переймається їх долею. 3 рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27.03.2025 року по справі № 333/11010/25 (Провадження №2/333/1468/25) вбачається, що діти проживають зі позивачем, вказаним рішенням стягнуто з Відповідача аліменти на користь позивачки. Позивач зазначає, що її зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади. За цією адресою ж зареєстровано місце проживання старшої доньки [PERSON] . Проте, місце проживання молодшої доньки [PERSON] , [INFO] , ніде не зареєстроване. На підтвердження батьківства суду надано копію свідоцтва про народження дитини серія [NUMBER] , видане Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис про народження № 339 від 18.05.2023 року. Позивач зазначає, що зверталась до Відповідача із проханням звернутися до уповноважених органів для реєстрації місця проживання дитини він не погоджується. Позивач, звернулась до Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради із заявою про реєстрацію місця проживання малолітньої дитини, проте отримала відмову через відсутність згоди батька на реєстрацію дитини за адресою зареєстрованого місця проживання матері. Батько ж свою згоду на реєстрацію місця проживання не надає. За змістом статей 11, 18 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно з частиною першою статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. За приписами частини четвертої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.Відповідно ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, у якому вона проживає постійно або тимчасово. Згідно із ч. 2 ст. 29 ЦК України фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Якщо батьки дитини проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» порядок декларування місця проживання, реєстрації місця проживання (перебування), зміни місця проживання, зняття з реєстрації місця проживання, скасування декларування місця проживання, реєстрації місця проживання (перебування), форми декларацій (заяв), що подаються для декларування місця проживання, реєстрації місця проживання (перебування), зміни місця проживання, зняття із задекларованого та зареєстрованого місця проживання (перебування), а також порядок ведення реєстру територіальної громади, надання та передачі інформації з та до такого реєстру визначаються Кабінетом Міністрів України. Пунктом 18 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМУ від 2 березня 2016 року № 207 передбачено, що у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Відповідно до п. 2.3 Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого наказом МВС України 22 листопада 2012 року № 1077, відомості про дітей віком до 14 років, місце проживання яких реєструється з батьками, вноситься до заяви одного з них. При проживання батьків за різними адресами для реєстрації місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, разом з одним з батьків надається письмова згода з батьків та довідка територіального підрозділу або адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС за місцем його проживання про те, що дитина не зареєстрована разом з ним. У разі якщо місце проживання другого з батьків зареєстровано в межах обслуговування адміністративно-територіальної одиниці територіального підрозділу, яким розглядається заява про реєстрацію місця проживання дитини, інформація перевіряється цим територіальним підрозділом або надається адресно-довідковим підрозділом відповідного територіального органу ДМС. Пунктом 3.3 Порядку передбачено, що у разі реєстрації місця проживання батьків за однією адресою при знятті з реєстрації одного з батьків разом з дитиною/дітьми до 14 років другий з батьків надає письмову згоду на зняття дитини/дітей з реєстрації місця проживання. У постанові Верховного Суду від 20 жовтня 2021 року у справі №752/2951/20 (провадження № 61-11860св21), викладено висновок, згідно якого при вирішенні спору між батьками щодо реєстрації місця проживання дитини та зняття її з реєстрації за відсутності згоди іншого з батьків з`ясуванню підлягає питання, чи була вказана відмова безпідставною, або ж вона викликана певними обставинами. Якщо відсутність згоди відповідача на реєстрацію місця проживання дитини з позивачем обумовлена наявністю спору між сторонами щодо того, з ким із батьків має проживати дитина і остаточне рішення з цього приводу не ухвалене, саме рішення у справі про визначення місця проживання дитини є підставою для реєстрації місця її проживання і буде ефективним способом захисту прав дитини. Такий же за змістом правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 15.12.2021 року у справі № 752/11923/20 (провадження № 61-5706св21). Встановлені обставини справи вказують на те, що між сторонами не існує спору, дитина до та після розірвання шлюбу між батьками залишилась проживати із матір`ю. Враховуючи, що неповнолітня донька позивачки проживає разом з нею, спір про місце проживання дитини, який підлягав би вирішенню на підставі статті 161 СК України, між сторонами відсутній, згоду батька позивачка не може отримати оскільки останній не вважає відсутність реєстрації місця проживання доньки суттєвою проблемою, зважаючи на правовий режим воєнного стану в Україні, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. З огляду на викладене вище,

Outcome: approved