Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

В провадженні Жовківського районного суду Львівської області перебуває цивільна справа за позовною заявою [PERSON] , що подана представником позивача адвокатом Блонським Михайлом Андрійовичем, до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач позовні вимоги позивач обґрунтовує наступним. Вказує, що 12.08.2010 між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, актовий запис №4 від 12.08.2010 р., свідоцтво [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу прізвище [PERSON] відповідачем було змінено на [PERSON] . Після одруження сторони стали сім`єю, вели спільне господарство, мали спільні права та обов`язки, але з 2022 року сторони припинили подружні стосунки. На цей час можна констатувати, що шлюбні відносини між позивачем та відповідачем не склалися, жодним чином сторони не підтримують шлюбних стосунків, шляхів виправити таку ситуацію зараз вже не має. Позивач з дружиною фактично стали чужими людьми, не мають спільного господарства, не пов`язані спільним побутом вже протягом тривалого періоду часу. Позивач бажання продовжувати шлюбні відносини з відповідачем вже не має, рішення подати позов про розірвання шлюбу є зваженим та обдуманим, жодних надій на продовження шлюбних відносин вже немає. Позивач вважає також, що надання строку на примирення не виправить стан шлюбних відносин між сторонами, оскільки вказані вище обставини продовжуються протягом тривалого часу, а спроби примирення між сторонами в минулому не принесли жодних результатів. Тому, це лише погіршить стан відносин позивача з відповідачем та продовжить їх перебіг в часі. Також слід звернути увагу, що шлюбні відносини сторін є абсолютно припиненими, будь-яке примирення неможливе та призведе лише до погіршення прав позивача. Від шлюбу в сторін народилася дитина [PERSON] , [INFO] . Вказує, що обставин, які б перешкоджали розірванню шлюбу немає. За таких обставин позивач вважає, що сім`я розпалася остаточно і зберегти її неможливо. Ухвалою від 06.11.2025 позовну заяву було залишено без руху. Представноком позивача 11.11.2025 в системі "Електронний суд" подано заяву про усунення недоліків з додатками. Ухвалою від 20.11.2025 постановлено прийняти позовну заяву до розгляду, відкрити провадження в справі, розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у справі про розгляд даної справи та призначити судове засідання з повідомленням (викликом) сторін у справі для розгляду справи по суті на 05 лютого 2026 року о 10 годині 00 хвилин. Позивач в судове засідання не з`явився, однак його представник подав заяву про розгляд справи без їх участі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином за зареєстрованим місцем його проживання, а також додатково шляхом розміщення на сайті оголошення про виклик особи. Про причини неявки суд не повідомив. Від відповідачки не надходило на адресу суду клопотань, відзиву на позовну заяву. На підставі ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Суд дійшов висновку про постановлення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що 12.08.2010 р. між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, актовий запис №4 від 12.08.2010 р., свідоцтво [NUMBER] , що стверджується копією актового запису про шлюб. Після реєстрації шлюбу прізвище [PERSON] відповідачем було змінено на [PERSON] . Від подружнього життя у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією актового запису про народження. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є те, що сімейне життя у сторін не склалося, із 2022 року сторони припинили подружні стосунки, фактично стали чужими людьми, не мають спільного господарства, не пов`язані спільним побутом вже протягом тривалого періоду часу. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд враховує, що відповідачка проявила байдужість до збереження сім`ї. За таких обставин, суд приходить до висновку, що розлад в сім`ї носить стійкий характер, сім`я розпалась остаточно, сторони припинили подружні стосунки, втратили одне до одного почуття любові, сім`я фактично не існує. Враховуючи вищенаведене у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд приходить до висновку, що з відповідачки слід стягнути в користь позивача судовий збір, який сплечений при подачі позову до суду.

Outcome: approved