Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі частки його заробітку щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення сином двадцяти трьох років. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що шлюб між нею та відповідачем було розірвано рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 05 квітня 2013 року. Після розірвання шлюбу відповідач перестав утримувати сина [PERSON] та надавати будь-яку допомогу у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини. 08 травня 2013 року Рівненським міським судом Рівненської області було ухвалено рішення про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання сина [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн щомісячно. На підставі рішення Рівненського суду Рівненської області від 14 травня 2021 року змінено розмір аліментів та стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Нині син є повнолітнім та, відповідно, стягнення аліментів з відповідача припинено. Однак, син навчається на денній формі навчання у Харківському національному університеті внутрішніх справ. Син хоча і проживає за місцем навчання у м.Вінниця, але періодично приїжджає за місцем свого зареєстрованого проживання. Вона одноосібно надає сину необхідну матеріальну допомрогу, пов`язану з його навчанням (витрати на харчування та одяг, придбання канцелярської продукції та інші витрати). В свою чергу, відповідач зазначеної допомоги не надає. Домовленість про участь відповідача в утриманні сина у зв`язку із навчанням відсутня. У письмових запереченнях відповідач просить позов задовольнити частково та стягнути з нього аліменти в розмірі 2000 грн щомісячно, оскільки нині не має можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина у розмірі 1/4 частки від свого доходу, так як хворіє і перебуває на відповідному обліку з діагнозом:Вірус гепатиту С. За наявності такої хвороби потребує постійного дороговартісного лікування та як учасник бойових дій має ряд хронічних захворювань, що потребують періодичних хірургічних втручань. На придбання ліків витрачає майже весь свій заробіток. Окрім того, щомісячно несе витрати на оплату житлово-комунальних псолуг за місцем проживання, придбання продуктів харчування, сезонного одягу, засобів гігієни, тобто несе обов`язкові витрати, які не може не здійснювати. Позивачем не надано доказів щодо проживання сина в гуртожитку та вартості проживання в ньому, доказів щомісячних витрат, в тому числі оплати поїздок з м.Рівне до м.Вінниця та в зворотному напрямку. Оскільки він є учасником бойових дій, його сину передбачені ряд пільг, у тому числі і по оплаті за навчання, безкоштовному проживанні у гуртожитку та отриманні стипендії. Ухвалою від 11 листопада 2025 року позовну заяву суд прийняв до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Додатково пояснив, що син сторін за місцем навчання проживає в орендованій квартирі, а не у гуртожитку, безкоштовного харчування не має. Позивач працевлаштована, отримує заробітну плату орієнтовно 20000 грн на місяць та несе витрати на утримання сина близько 7000 грн щомісячно. Відповідач позов визнав частково та пояснив, що є проходить військову службу, отримує грошове забезпечення в розмірі 22300 грн щомісячно та "бойові", інших доходів не має. Рухомого та нерухомого майна у власності не має, інших утриманців також. Потребує проходження лікування кожні три місяці. Син в університеті забезпечується державою всім необхідним та має право користуватися його пільгами. Не заперечує щодо надання матеріальної допомоги сину та погоджується сплачувати 4000 грн щомісячно. Суд, заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини та дослідивши наявні у справі докази, дійшов таких висновків. Суд встановив, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 07 травня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 05 квітня 2013 року у справі № 569/1787/13-ц шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 14 травня 2021 року у справі № 56921920/20 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили і до досягнення сином повноліття. Син сторін зареєстрований та проживає з матір`ю (позивачем) за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про склад зареєстрованих осіб у житловому приміщенні № 8608 від 21 квітня 2025 року, виданою Департаментом ЦТ та ЗНАП Рівненської міської ради. [PERSON] є курсантом 1 курсу (денна форма навчання за державним замовленням) Харківського національного університету внутрішніх справ, зараховано на навчання з 11 серпня 2025 року, термін закінчення навчання - липень 2029 року, про що свідчить довідка № 20/606 від 26 вересня 2025 року. [PERSON] є військовослужбовцем та учасником бойових дій, що підтверджується військровим квитком серії [NUMBER] , виданим 25 травня 1987 року, та посвідченням серії [NUMBER] , виданим 11 листопада 2015 року. Відповідачу встановлений діагноз: хронічний стеатогепатит без порушення функцій печінки, портальна гіпертензія, про що свідчить запис у медичній картці [PERSON] . За проведення діагностики та обстежень в листопаді 2025 року відповідач поніс витрати в сумі 1356 грн, що підтверджується фіскальними чеками. Відповідно до ч.1 ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього кодексу (ч.1 ст.200 СК України). Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. З урахуванням положень ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають значення. [INFO] син сторін [PERSON] досяг повноліття, продовжує навчання у вищому навчальному закладі та проживає з позивачем. Навчання сина сторін на денній формі позбавляє його можливості працевлаштуватися та одержувати дохід, в зв`язку з чим він потребує матеріальної допомоги і ці обставини відповідач не оспорює. Оскільки [PERSON] не має самостійного доходу, витрати на його утримання - і це не лише витрати, пов`язані з навчанням, а й витрати на харчування, придбання одягу, взуття, проживання, лікування тощо - несе одноосібно позивач, так як докази участі відповідача у таких витратах матеріали справи не містять. Разом з тим, позивач розрахунку щомісячних витрат на утримання сина не надала. Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, який продовжує навчання, адже обставин, які свідчать про його неспроможність надавати таку допомогу, у справі не встановлено. Відповідач працездатний, отримує щомісячний дохід як військовослужбовець в розмірі, з його слів, 22300 грн. Суд враховує, що відповідач має хронічні захворювання, однак його доводи про необхідність постійного дороговартісного лікування та періодичних хірургічних втручань документально не підтверджені. Відповідно до записів лікаря у медичній картці відповідача, пацієнту рекомендовано раціональне харчування. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з принципу справедливості та розумності, враховує потреби повнолітнього сина сторін, який продовжує навчання, у матеріальній допомозі, розмір доходу позивача, можливість відповідача надавати матеріальну допомогу, часткове визнання ним позову та вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, в розмірі 1/5 частки заробітку (доходу) щомісячно, а отже, позов належить задовольнити частково. За правилами ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн, від сплати якого позивач звільнена. На підставі наведеного та

Outcome: partial