Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-05 00:00:00

У жовтні 2025 року [PERSON] звернулася із заявою, в якій просила встановити факт перебування [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , фактичне місце проживання: [ADDRESS] , на утриманні [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] , по день його смерті. Заява обґрунтована тим, що [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Інгульським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 15.02.2022. Заявниці на праві власності належить двокімнатна квартира загальною площею 52,3 кв. м за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі продажу квартири від 18.07.2023, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Хоменко О. О., та зареєстрованого в реєстрі за № 280. За цією ж адресою зареєстроване місце проживання [PERSON] , [INFO] . [INFO] [PERSON] помер у віці 77 років, про що складено актовий запис № 2434 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Заявниця вказує, що починаючи з 18.07.2023 по 10.10.2024 вона постійно проживала із чоловіком за адресою: [ADDRESS] , а його пенсія була постійним та основним джерелом для її існування. 01.08.2025 заявниця через особистий кабінет на вебпорталі електронних послуг Пенсійного фонду України подала електронну заяву про призначення/перерахунок пенсії, з метою призначення пенсії у разі втрати годувальника, проте їй було відмовлено у призначенні пенсії з підстав відсутності необхідного страхового стажу годувальника та невиконанням вимоги відповідно до пункту 2.22 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 за № 22-1 (документ про місце проживання (разом з годувальником за однією адресою). Крім того, у листі від 01.09.2025 за № 13749-12606/Т-02/8-1400/25 Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області їй запропоновано, після підтвердження факту перебування на утриманні померлого годувальника, надати заяву про перехід з одного виду пенсії на інший вид, звернувшись до будь-якого відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Пенсійного фонду України. Заявниця зазначає, що вона як особа, що досягла пенсйного віку, має право отримати пенсію у зв`язку із втратою годувальника за умови знаходження на повному утриманні свого чоловіка. Так, її чоловік отримував пенсію за віком у розмірі 15 364,54 грн, в той час як вона отримує пенсію за віком у розмірі 5 957,41 грн, а з січня 2020 року по серпень 2025 доходи не отримувала. Факт перебування заявниці на утриманні померлого чоловіка підтверджується актом про фактичне місце проживання від 12.06.2025. Отже, встановлення факту перебування на утриманні необхідне заявниці для оформлення пенсії. Ухвалою суду від 17.11.2025 відкрито провадження у справі та призначений її розгляд у судовому засіданні в порядку окремого провадження. 24.11.2025 надійшли пояснення заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області. Ухвалами суду від 11.12.2025 витребувані докази. Заявниця, належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з`явилась, від її представника - адвоката Третьяк Г. О. надійшла заява про розгляд справи без участі заявниці та її представника. Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився, у заяві від 24.11.2025 просив справу розглянути без його участі, за наявними в ній матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Статтею 124 Конституції України визначено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частинами першою, другою статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов, а саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Судом встановлено, що [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Інгульським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 15.02.2022. Заявниці на праві власності належить двокімнатна квартира загальною площею 52,3 кв. м за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі продажу квартири від 18.07.2023, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Хоменко О. О., та зареєстрованого в реєстрі за № 280. За цією ж адресою зареєстроване місце проживання [PERSON] , [INFO] . [INFO] [PERSON] помер у віці 77 років, про що складено актовий запис № 2434 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Відповідно до спадкової справи № 4/2025 із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Хоменко О. О. 31.01.2025 звернулася [PERSON] , дружина померлого. Інші особи із такими заявами до нотаріуса не зверталися. 17.04.2025 приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Хоменко О. О. видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, відповідно до якого спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] є його дружина [PERSON] . Заявниця вказує, що починаючи з 18.07.2023 по 10.10.2024 вона постійно проживала із чоловіком за адресою: [ADDRESS] , а його пенсія була постійним та основним джерелом для її існування. Місце проживання [PERSON] зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . З акту про фактичне місце проживання від 12.06.2025 встановлено, що [PERSON] фактично проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] , що підтверджують сусіди [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які підписали акт, а їх підписи засвідчив голова ОСББ "Херсонське шосе 46" Поштаренко А. М. У заяві [PERSON] від 18.10.2024 про виплату допомоги на поховання, яка адресована Центральному об`єднаному управлінню ПФУ м. Миколаєва, її місце фактичного проживання зазначено як [ADDRESS] . З довідки про доходи № 4509 2452 6165 7522 встановлено, що [PERSON] перебуває на обліку в Центральному об`єднаному управлінні ПФУ м. Миколаєва в Миколаївській області і отримує пенсію за віком. Сума пенсії за період з 01.01.2020 по 30.09.2025 складає 303 987,59 грн. Розмір її пенсії у лютому 2022 року становив 3 656,58 грн, з березня 2022 по листопад 2022 - 4157,83 грн, з грудня 2022 по лютий 2023 - 4 161,79 грн, з березня 2023 по лютий 2024 - 4 956,93 грн, з березня 2024 по лютий 2025 - 5 357,58 грн, з березня 2025 року розмір пенсії становить 5 957,41 грн. Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела та суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору від 03.10.2025 [PERSON] з січня 2020 року по серпень 2025 доходи не отримувала. З довідки від 25.11.2025 з Головного управління ПФУ в Миколаївській області встановлено, що [PERSON] перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області і отримував пенсію за віком згідно з Законом України від 09.07.2003 № 1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за період з 03.03.2007 по 31.10.2024. Нарахований та виплачений розмір пенсії за період з 01.01.2022 по 31.10.2024 складає 451323,66 грн. З 01.01.2022 по 30.06.2022 розмір його пенсії становив 12 636,27 грн, з 01.07.2022 по 30.11.2022 - 12 645,57 грн, з 01.12.2022 по по 28.02.2023 - 12 652,17 грн, з 01.03.2020 по 29.02.2024 - 14 152,17 грн, з 01.03.2024 по 31.10.2024 - 15 364,54 грн. [PERSON] звернулась до Пенсійного фонду з заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника за померлого [PERSON] [INFO] . Управлінням пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області 08.08.2025 прийнято рішення № 143150023073 про відмову в призначенні пенсії відповідно до ст. 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу годувальника та невиконанням вимоги відповідно до пункту 2.22 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідіно да Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління ПФУ від 25.11.2005 № 22-1. Крім того, у листі від 01.09.2025 № 13749-12606/Т-02/8-1400/25 ГУ ПФУ в Миколаївській області повідомило [PERSON] про те, що після підтвердження факту перебування на утриманні померлого годувальника рекомендовано надати заяву про перехід з одного виду пенсії на інший вид. У цій справі заявниця просить встановити факт її перебування на утриманні померлого чоловіка для отримання іншого виду пенсії. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення (Постанова ВП ВС у справі № 161/853/19 від 08.11.2019). При цьому, заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення, а саме: факт перебування на утриманні у померлого чоловіка. Чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Відповідно до ст. 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" непрацездатними членами сім`ї вважаються батьки та дружина (чоловік), якщо вони досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», або є особами з інвалідністю. До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Статтею 37 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що при вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні. Згідно зі ст. 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення» члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію. Отже, факт перебування фізичної особи на утриманні померлого, має значення для переходу на пенсію в разі втрати годувальника, яку може бути призначено за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть, коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо. Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів. У пункті 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Статтею 10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено право вибору пенсійних виплат - особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Аналіз зазначених норм статей дає підстави для висновку про те, що чоловік (дружина) став непрацездатним, а саме, досягнув пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», мають право на отримання пенсії за їх вибором: за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника (за умов, що вони були на повному утриманні померлого годувальника). Отже, [PERSON] як така, що досягнула пенсійного віку відповідно до положень ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», отримує пенсію за віком, при цьому, вона має право перейти на пенсію у зв`язку із втратою годувальника за умови знаходження на повному утриманні свого померлого чоловіка. Відповідно до пункту 2.3. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1), до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, крім іншого, надається документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника. За документом, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються відомості про місце проживання (разом з годувальником за однією адресою), зазначені у пункті 2.22 цього розділу, або документи, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання особи, зокрема органом місцевого самоврядування, що підтверджують такий факт. У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку (пункт 2.11. Порядку). Порядком № 22-1 передбачено встановлення в судовому порядку факту перебування на утриманні померлого годувальника, у разі неможливості надати документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою) на підтвердження перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника, встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання призначення пенсії, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Вищенаведеними доказами підтверджується, що [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] , проживала разом з ним за адресою: [ADDRESS] , хоча і була зареєстрована за іншою адресою, пенсія її чоловіка була постійним та основним джерелом для існування, оскільки доходи померлого чоловіка значно перевищували по сумі доходи заявниці. Отже факт, який просить встановити [PERSON] , знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, має для неї юридичне значення, а тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved