Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

29.09.2025 року [PERSON] звернулась до Великомихайлівського районного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. 10.12.2025 року дана справа надійшла до Окнянського районного суду Одеської області за підсудністю згідно ухвали від 17.10.2025 року. 16.12.2025 року отримано відповідь щодо реєстрації місця проживання відповідача. 16.12.2025 року відкрито провадження у даній справі. Позивач обґрунтувала свої вимоги тим, що 13.08.2024 року, між нею та відповідачем зареєстровано шлюб Іванівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про що зроблено актовий запис №44. Від шлюбу у сторін дітей немає. Сторони спільним побутом не пов`язані, шлюбні відносини між ними фактично припинені з грудня 2025 року. Причиною розірвання шлюбу є зрада чоловіка. Оскільки відповідач не бажає у добровільному порядку подати заяву до Відділу державної реєстрації актів цивільного про розірвання шлюбу, позивач змушена звернутись з відповідною заявою до суду. Позивач, повідомлена належним чином у судове засідання не з`явилась, у позові зазначила проводити розгляд справи у її відсутність до повного завершення, наполягала на своїх позовних вимогах Відповідач, повідомлений належним чином, у судове засідання, не з`явився, про поважність причини неявки суд не сповістив, із заявою про відкладення розгляду справи не звертався, відзив не подавав, тому за згодою сторони позивача, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Оскільки у судове засідання не з`явилися всі особи, які беруть участь в справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд прийняв рішення про розгляд справи без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 13.08.2024 року, зареєстровано шлюб Іванівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), між [PERSON] та [PERSON] , про що зроблено актовий запис № 44 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ) /а.с. 7/. Сімейне життя у подружжя не склалося. Причиною розпаду сім`ї стало те, що сторони перестали розуміти один одного, зникли спільні інтереси, втратили кохання та повагу один до одного. Сторони проживають окремо, не ведуть спільне господарство, мають окремий бюджет, шлюбні відносини між ними фактично припинені з грудня 2025 року. Причиною розірвання шлюбу є зрада чоловіка. Відповідно до ст.112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 1 статті 110 СК України, встановлено право одного з подружжя на пред`явлення позову про розірвання шлюбу. Таким чином забезпечується принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ст.111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У зв`язку з тим, що під час підготовки справи до розгляду були виявлені обставини, які свідчать про неможливість збереження шлюбу з позиції інтересів подружжя, суд не надавав строку на примирення і приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї неможливе та суперечить інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved