Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. Позивач, Головне управління Національної поліції у Луганській області, представник позивача: Горбенко Євген Сергійович звернувся до Основ`янського районного суду міста Харкова з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування вимог зазначено, що увласності юридичної установи ГУНП в Луганській області (код в ЄДРПОУ 40108845) перебуває транспортний засіб Mitsubishi L200, (VIN) [NUMBER] , реєстраційний номерний знак [NUMBER] . 01.12.2023 року в Харківській області Куп`янського району на а/м Чугуїв-Мілове 72 км+237 м сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Mitsubishi L200, реєстраційний номерний знак [NUMBER] , який належить ГУНП в Луганській області та транспортним засобом Volkswagen Transporter, реєстраційний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] в результаті чого службовий транспортний засіб який належить Головному управлінню зазнав пошкоджень. За даним фактом стосовно [PERSON] працівниками Куп`янського районного відділу поліції ГУНП в Харківської області було складено протокол про адміністративне правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23.09.2024 по справі № 646/8796/24 ( провадження 3/646/3895/2024) громадянина [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді стягнення штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок. Представник позивача зазначає, що відповідно до висновку судового експерта з автотоварознавчого дослідження щодо визначення вартості матеріального збитку завданого власнику КТЗ від 21.10.2024 № 137С24, матеріальний збиток, заподіяний власнику автомобіля СКС ML200ПС, державний реєстраційної номер [NUMBER] , ідентифікаційний номер (VIN) [NUMBER] , в результаті його пошкодження при ДТП, складає 381 622,61 грн. З огляду на те, що вина відповідача щодо пошкодження транспортного засобу позивача повністю встановлена постановою суду, розмір матеріальної шкоди підтверджений висновком судового експерта позивач вважає, що з [PERSON] підлягає стягненню матеріальна шкода в розмірі 381 622,61 грн. на користь ГУНП в Луганській області, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача понесені судові витрати, які складаються зі сплати судового збору та витрат на проведення експертизи. Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 09 грудня 2024 року позов було залишено без руху. Ухвалою суду від 16 грудня 2024 року провадження по справі було відкрито та справу призначено до підготовчого судового засідання за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 28 січня 2025 року було задоволено клопотання представника позивача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції. Ухвалою суду від 05 серпня 2025 року проведено підготовчий розгляд, справу призначено до судового розгляду. Ухвалою суду від 09 лютого 2026 року було вирішено питання про заочний розгляд справи. Участь у справі сторін. У судовому засіданні представник позивача, вимоги позову підтримав та просив суд його задовольнити, надавши пояснення аналогічні позову. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, причину неявки не повідомив, хоча про місце, дату та час судового засідання повідомлявся належним чином шляхом направлення рекомендованого поштового відправлення на фактичне місце проживання, однак судова повістка повернута до суду у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Пунктом 99-1 «Правил надання послуг поштового зв`язку», затверджених постановою КМ України від 5 березня 2009 р. № 270, установлено, що рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка». Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка», працівник поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за вказаною адресою», яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Отже, відповідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається, що судова повістка відповідачу вручена. Крім того, відповідач та представник відповідача [PERSON] повідомлялися шляхом направлення sms-повідомлення, про що свідчать довідки про доставку sms на відомий номер телефону та у додаток «Viber». Згідно зі статтею 280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, на підставі частини 4 статті 223, статті 280 Цивільного процесуального кодексу України та враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Заслухавши думку представника позивача, дослідивши письмові докази судом встановлено наступне. Справа розглядається за правилами загального позовного провадження. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Так, судом встановлено, що увласності юридичної установи ГУНП в Луганській області (код в ЄДРПОУ 40108845) перебуває транспортний засіб Mitsubishi L200, (VIN) [NUMBER] , реєстраційний номерний знак [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . Постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23.09.2024 по справі № 646/8796/24 ( провадження 3/646/3895/2024) громадянина [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді стягнення штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок. Постанова суду набрала законної сили 04.10.2024 року. Відповідно до висновку судового експерта з автотоварознавчого дослідження щодо визначення вартості матеріального збитку завданого власнику КТЗ № 137С24 від 21.10.2024, матеріальний збиток, заподіяний власнику автомобіля СКС ML200ПС, державний реєстраційної номер [NUMBER] , ідентифікаційний номер (VIN) [NUMBER] , в результаті його пошкодження при ДТП, складає 381 622,61 грн. Як вбачається з інформації за № 66-2026 від 08.01.2026 року ГУ НП в Луганській області проінформовано, що Центром забезпечення 23.12.2025 підготовлено та направлено заяву про регламентну виплати до Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ), щодо пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди службового автомобіля Mitsubishi L200 державний реєстраційний номер [NUMBER] . За результатами розгляду МТСБУ зареєстровано справу № 134520 та надано доступ до електронного кабінету потерпілого. На теперішній час у вказаному електронному кабінеті, у графі «Статус» обробки справи зазначено «Відмова». Фотозображення сторінки електронного кабінету потерпілого додається. Інформацією з УФЗБО ГУНП на запит від 08.01.2026 № 26/111/28-2026 зазначено, що кошти на відшкодування збитків за пошкодження в дорожньо-транспортній пригоді службового транспортного засобу Mitsubishi L200, станом на 20.01.2026, на рахунок ГУНП в Луганській області не надходили. Мотиви, якими керується суд, застосовані норми права та висновки суду. У відповідності до ст.ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно частини четвертої ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, зокрема, якщо особа зазнала втрати у зв`язку з пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з ч.1ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:1)шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;2)за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Частиною 2 ст.1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», в п. 4 зазначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Таким чином враховуючи спірні цивільно-правові відносини між учасниками справи, які вирішуються тільки в судовому порядку, суд оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вимоги норм матеріального та процесуального права, виходячи із встановлених обставин справи та підстав пред`явлених та підтриманих позивачем вимог, беручи до уваги, що неправомірні дії відповідача призвели до завдання позивачу матеріальних збитків, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача суми матеріальних збитків в розмірі 381 622,61 грн підлягають задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 4 579,48 гривень. Щодо питання про стягнення з відповідача витрат на проведення експертизи, суд зазначає наступне. Пунктом 2 частини 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз. Частиною шостою ст. 139 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Як вбачається з матеріалів справи 16.10.2024 між ГУНП в Луганській області та фізичною особою [PERSON] був узгоджений договір № 43/158. Згідно предмету договору від 16.10.2024 № 43/158 ГУНП в Луганській області доручило [PERSON] проведення автотоварознавчого дослідження щодо визначення матеріального збитку завданого власнику автомобіля СКС ML 200ПС державний номерний знак [NUMBER] . Вартість робіт згідно п.п. 3.1 Договору від 16.10.2024 №43/158 та калькуляції складає 7000,00 грн. Актом виконаних робіт № 1 від 22.10.2024 ГУНП в Луганській області згідно умов договору від 16.10.2024 № 43/158 від [PERSON] отримало висновок експертного автотоварознавчого дослідження по оцінці збитків, спричинених власнику транспортного засобу № 137С24 від 21.10.2024. 24.10.2024 платіжною інструкцією від 22.10.2024 № 2456 на підставі акту виконаних робіт № 1 від 22.10.2024 згідно умов договору від 16.10.2024 № 43/158 було проведено оплату послуг на загальну суму 7000,00 грн. Враховуючи викладене, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню сума вартості проведення експертизи № 137С24 від 21.10.2024 року в розмірі 7 000,00 грн, яка заявлена стороною позивача при подачі позовної заяви.

Outcome: approved