Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

У липні 2025 року КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» звернулося до Подільського районного суду м. Києва із вищевказаною позовною заявою. В обґрунтування заявлених вимог представник позивача зазначає, що з 01.05.2018 КП «Київтеплоенерго» є виконавцем комунальних послуг, а саме: з 01.05.2018 до 31.10.2021 є виконавцем послуг з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води; з 01.11.2021 позивач є виконавцем послуг з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води. Відповідач від послуг з ЦО/ЦПГВ, а з 01.11.2021 від послуг з ТЕ/ПГВ у встановленому чинним законодавством порядку не відмовлявся. Проте, Відповідач, у порушення вимог законодавства у сфері комунальних послуг, своєчасно не сплачував за спожиті послуги з ЦО/ЦПГВ та з ТЕ/ПГВ, в результаті чого утворилась заборгованість, яка за період з 01.05.2018 - 31.05.2025 складає 52 564 грн. 86 коп., а саме: заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води в розмірі 24 789 грн. 99 коп., заборгованість за послуги з постачання гарячої води у розмірі 27 014 грн. 59 коп. Окрім цього, у відповідача також існує заборгованість з плати за абонентське обслуговування з послуг з постачання теплової енергії у розмірі 23 грн. 83 коп., заборгованість з плати за абонентське обслуговування з послуг з постачання гарячої води у розмірі 736 грн. 45 коп. Таким чином позивач просить стягнути з відповідача вищевказану заборгованість, а також витрати по сплаті судового збору. 13.10.2025 від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якій [PERSON] зазначив, що з 2007 року в квартирі було встановлено лічильник гарячої води № 200611013804, з жовтня 2019 року споживання гарячої води не здійснювалось, в 2020 році лічильник № 200611013804, пройшов повірку, під час повірки жодних порушень при використанні виявлено не було, лічильник було прийняте позивачем на абонентський облік вузла розподільного обліку гарячої води, під час повірки лічильника жодних порушень при використанні виявлено не було, усі необхідні пломби були у наявності. Крім того, позивач зазначає, що [PERSON] є власником лише 1/5 частини квартири [ADDRESS] , тому пред`явлення позовних вимог про стягнення всієї суми заборгованості лише з [PERSON] на думку відповідача є протиправною. Окрім цього, відповідачем зазначається, що позивачем не доведено факт того, що лічильник води, прийнятий на абонентський обік КП «Київтеплоенерго» у 2007 році змінювався на новий, або що під час проведення повірки було виявлені його механічні пошкодження, відсутність метрологічної пломби, а отже не доведено, що позивачем було правомірно знято з обліку вказаний лічильник води та правомірність нарахувань сум до сплати за послуги з гарячого водопостачання. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. Судом встановлено, що КП «Київтеплоенерго», є правонаступником ПАТ «Київенерго», визначено обов`язковим виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання для житлових будинків комунальної форми власності згідно Закону України № 1198-VІІ від 10.04.2014 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» з 01.08.2018 року. За розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.04.2018 № 591 КП «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам. Відтак з 01.05.2018 року надання послуг з постачання теплової енергії здійснює КП «Київтеплоенерго». Правовідносини з постачання теплової енергії та гарячої води між постачальною організацією та споживачем (фізичною особою) починаючи з 01.11.2021 року здійснюється на підставі Постанови КМУ від 11.12.2019 року №1182 «про затвердження Правил надання послуги з постачання гарячої води та типових договорів про надання послуг з постачання гарячої води» та Постанови №830 « Про затвердження Правил надання послуг з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуг з постачання теплової енергії від 21.08.2019 року. Відповідно до п. 8 Правил послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі договору про надання послуг з центрального опалення та постачання гарячої води. Відповідно до ч. 7 статті 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року договір про надання послуг з центрального опалення, послуг з центрального постачання холодної води, послуг з центрального постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання. На виконання вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року КП «Київтеплоенерго» підготовлено та опубліковано договір про надання послуг та централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28.03.2018 року № 34 (5085). Зміст зазначеного договору відповідає змісту типового договору, затвердженого Правилами. Такі договори є договорами приєднання, а може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови. Відповідно до норм ЦК України встановлено, якщо особа вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, то договір вважається укладеним. Підключення будинку до мереж централізованого опалення та/або постачання гарячої води свідчить про надання послуг позивачем. Відповідач від мереж централізованого опалення та/або постачання гарячої води у встановленому чинним законодавством порядку не відмовлялась (не відключалась). Тому виникнення цивільних прав та обов`язків підтверджується діями сторін: постачальник надає послуги з централізованого опалення та постачає гарячу воду, надсилає споживачу платіжні документи (рахунки) на оплату послуг, а споживач має здійснювати оплату виставлених рахунків. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року, п. п. 18, 20, 30 Правил, споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Згідно з п.21 Правил, у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання, з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалювальної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення (радіаторів) згідно з законодавством. Згідно з п.30 Правил, споживач зобов`язаний: 1) оплачувати послуги в установлені договором строки; 2) забезпечувати доступ до мережі, арматури, квартирних засобів обліку, розподільчих систем представника виконавця за наявності в нього відповідного посвідчення: для ліквідації аварій - цілодобово; для встановлення і заміни санітарно-технічного та інженерного обладнання, проведення технічного і профілактичного огляду, зняття контрольних показників квартирних засобів обліку - згідно з умовами договору; 3) дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг; 4) забезпечувати цілісність квартирних засобів обліку та не втручатися в їх роботу; 5) у разі несвоєчасного внесення плати за послуги сплачувати пеню у встановлених законом та договором розмірі; 6) виконувати інші обов`язки відповідно до законодавства. Згідно із п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Проте, Відповідач/Відповідачі, у порушення вимог законодавства у сфері комунальних послуг, своєчасно не сплачував за спожиті послуги з ЦО/ЦПГВ та з ТЕ/ПГВ, в результаті чого утворилась в результаті чого утворилась заборгованість, яка за період з 01.05.2018 - 31.05.2025 складає 52 564 грн. 86 коп., а саме: заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води в розмірі 24 789 грн. 99 коп., заборгованість за послуги з постачання гарячої води у розмірі 27 014 грн. 59 коп. Окрім цього, у відповідача також існує заборгованість з плати за абонентське обслуговування з послуг з постачання теплової енергії у розмірі 23 грн. 83 коп., заборгованість з плати за абонентське обслуговування з послуг з постачання гарячої води у розмірі 736 грн. 45 коп. Щодо доводів відповідача про те, що в квартирі було встановлено лічильник гарячої води № 200611013804, з жовтня 2019 року споживання гарячої води не здійснювалось, в 2020 році лічильник № 200611013804, пройшов повірку, під час повірки жодних порушень при використанні виявлено не було, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до матеріалів справи, судом встановлено що, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Разом з цим, матеріали справи містять інформацію про кількість спожитих послуг, розмір опалювальної площі, діючий тариф та інше. Підключення будинку до мереж централізованого опалення та постачання гарячої води свідчить про надання послуг позивачем. Отже, виникнення цивільних прав та обов`язків, підтверджується діями сторін: постачальник надає послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, надсилає споживачу платіжні документи (рахунки) на оплату таких послуг, а споживач отримує такі послуги оскільки від мереж централізованого опалення та/або постачання гарячої води у встановленому чинним законодавством порядку не відмовлявся (не відключався) та має здійснювати оплату виставлених рахунків. Відповідач від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води у встановленому чинним законодавством порядку не відмовлявся (не відключався) та з претензією в передбаченому законодавством порядку на адресу позивача про їх неотримання, також, не звертався. Нарахування заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за вищевказаною адресою здійснювалося за тарифами, які закріплені Розпорядженнями КМДА, інформація про які є загальнодоступною та загальновідомим фактом, офіційно опублікована. Не дивлячись на той факт що лічильник є повіреним та має справний стан, споживач щомісяця зобов`язаний передавати показання лічильника навіть якщо останній не користується послугою, оскільки позивач позбавлений можливості здійснювати щомісячну перевірку лічильника та такий обов`язок покладений саме на споживачів послуг. Відповідачі кожного місяця отримували платіжні документі в яких зазначалось: ПІБ, кількість зареєстрованих осіб, тариф, сума до сплати, розмір заборгованості, тощо. Натомість, з приводу здійснення неправомірного нарахування заборгованості та/чи перерахунку в спірний період відповідач як власник квартири до позивача не звертався. Квартира за адресою відповідача під`єднана до внутрішньо-будинкової системи теплопостачання, а отже, відповідач, є споживачем послуг з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води. А тому це означає, що відповідач може в будь-який момент скористатися внутрішньо-будинковими системами. Відповідно до п. 5 Постанови Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1182, зазначається, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надану послугу за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, відшкодовувати витрати теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені договором. Пунктом 10 Постанови Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1182 встановлено, що у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиту послугу сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договором, але не вище розміру, встановленого законом. Пунктом 13 вищезазначеної Постанови встановлено, що у разі відключення його приміщення від систем (мереж) постачання гарячої води в установленому законодавством порядку відшкодовувати витрати теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання (за наявності циркуляції). Тому, слід вважати, що послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води в будинку відповідача в період виникнення заборгованості надавались в повному обсязі, а тому, позивач має право вимагати від відповідача виконання обов`язку щодо оплати спожитих послуг. Позивачем надано Довідку про залишок боргу, в якому зазначається, що у відповідача наявний борг з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання гарячої води, пеня, інфляційну складову боргу та три відсотки річних. З якого вбачається, що сума заборгованості по платі за абонентське постачання гарячої води у розмірі 736 грн. 45 коп., пеня у розмірі 1 048 грн. 13 коп., інфляційна складова боргу у розмірі 7 780 грн. 57 коп., три відсотки річних у розмірі 1 851 грн. 70 коп. Щодо твердження відповідача, що позивач звертається із позовом не до всіх осіб, які зареєстровані у квартирі, суд дійшов до наступних висновків. Статтею 175 ЦПК України встановлено, що викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги. Таким чином, не залучення до участі у справі відповідачем інших осіб, які зареєстровані та проживають у вказаній квартирі, не може бути правовою підставою для відмови в задоволенні позовних вимог до інших споживачів, які несуть солідарний обов`язок по сплаті за комунальні послуги. Таких висновків суду не спростовують твердження відповідача про те, що він є не єдиним власником квартири, а тому не повинен нести відповідальність перед позивачем, адже, по-перше, відповідач не надав актуальних відомостей про усіх власників квартири (наприклад, інформаційної довідки з Реєстру речових прав на нерухоме майно), якщо дійсно власників декілька, по-друге, в разі наявності інших співвласників та самостійного виконання відповідачем зобов`язання перед позивачем, відповідач має право вимоги до інших співвласників пропорційно до їх частки у власності). Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжною інструкцією № 38193 від 24.06.2025 про сплату судового збору у сумі 3 028 грн, який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача в рівних частинах. На підставі викладеного та

Outcome: approved