Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до Новодністровського міського суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири. Рішенням Новодністровського суду Чернівецької області від 26 січня 2026 року в даній справі в задоволенні позову відмовлено. 02 лютого 2026 року представник відповідача адвокат Радамовський М.М. подав до суду заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та просив стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесені ним судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10000,00 грн. згідно з розрахунком компенсаційних витрат на правову допомогу від 20.01.2026 року, акту приймання-передачі виконаних робіт від 20.01.2026 року та квитанції до прибуткового ордеру. Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, серед іншого, судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено (ст. 270 ЦПК України). Проаналізувавши фактичні обставини справи та норми процесуального закону, суд вважає, що наявні підстави для ухвалення додаткового рішення, ухвалення якого можливе без виклику сторін, так як всі учасники були належним чином повідомленні про надходження заяви адвоката Радамовського М.М. про стягнення процесуальних витрат через підсистему «Електронний суд» (03.02.2026 року) і після завершення судового розгляду представники обох сторін заявили про наміри надати підтвердження про понесені процесуальні витрати. Процесуальним законом визначено, що у разі не вирішення питання про судові витрати, судом може бути ухвалено додаткове судове рішення. Відповідачем у відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України протягом п`яти днів після ухвалення рішення надано до суду докази понесених витрат, які сторона сплатила у зв`язку з розглядом справи, про що до закінчення розгляду справи, представником відповідача була зроблена відповідна заява. Таким чином, судом не вирішено розподіл судових витрат в частині правничої допомоги. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі суд дійшов до наступного висновку. Згідно з вимогами ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, в тому числі, на професійну правничу допомогу. Відповідно до вимог ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Встановлено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката встановлюється судом на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Положеннями п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон) визначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до вимог ч. 1, 2 статті 30 Закону гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Виходячи зі змісту положень частини третьої статті 27 Закону до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Положеннями статті 627 ЦК України закріплено принцип свободи договору, який полягає у визначенні за суб`єктом цивільного права можливості укладати договір або утримуватися від його укладання, а також визначати його зміст на свій розсуд відповідно до досягнутої з контрагентом домовленості. Велика Палата Верховного Суду зазначила, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (постанова ВП ВС від 27.06.2018 у справі №826/1216/16). У постанові Верховного Суду від 20.10.2021 № 757/29103/20-ц виснувано, що витрати за адвокатські послуги підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/ третьою особою, чи тільки має бути сплачено. Визначальним у цьому випадку є факт надання адвокатом правової допомоги у зв`язку із розглядом конкретної справи. Повноваження адвоката Радамовського М.М. підтверджуються ордером про надання правничої допомоги б/н від 15.09.2025р. серії СЕ № 1117701. Відповідно до акту виконаних робіт щодо надання юридичних послуг від 20.01.2026р. адвокат Радамовський М.М. надав, а замовник [PERSON] прийняв такі виконані роботи: юридична консультація, укладання та підписання сторонами договору 2 год. 4000,00 грн., ознайомленння та вивчення наданих клієнтом документів (матеріалів справи), підготовка та подання заяви про перегляд заочного судового рішення суду, підготовка та подання запитів, інших процесуальних документів, представництво та участь в судових засіданнях 4 год. 6000,00 грн. В акті зазначено, що такі послуги надані на підставі договору про надання правової допомоги від 15.09.2025р. Розрахунок розміру компенсаційних витрат на правову допомогу [PERSON] , відповідно до договору про надання правової допомоги повністю відповідає описаному акту та визначає, що узгоджена сторонами сума (10 000,00 грн.) відповідно до п. 5 договору фактично сплачена клієнтом замовником та не перевищує вартість роботи, зазначену у цьому розрахунку. Адвокат Радамовський М.М. на підтвердження понесення відповідачем витрат надав також суду квитанцію до прибуткового ордера від 20.01.2026р. на суму 10000,00 грн. Суд наголошує, що позивачка та її адвокат заперечень щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу на користь відповідача чи їх розміру не подавали, хоча належним чином були повідомленні про наявність та зміст заяви про стягнення процесуальних витрат через підсистему «Електронний суд». Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт. На це вказав Касаційний цивільний суд Верховного Суду у постанові від 13 березня 2025 року по справі №275/150/22. Таким чином, на підставі вищевикладеного, враховуючи дійсність, необхідність та розумність розміру заявлених до відшкодування витрат на правничу допомогу, відсутність заперечень зі сторони позивача, суд вважає, що заява представника відповідача [PERSON] про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] витрат на правову допомогу підлягає повному задоволенню в розмірі 10000,00 грн.

Outcome: approved