Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-10 00:00:00

22 грудня 2025 року представник позивача Казубек Л.Ю. (діє на підставі Довіреності) звернулася до суду через систему «Електронний суд» з позовом про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, в якому просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь Концерну «Міські теплові мережі» суму заборгованості з централізованого опалення та гарячого водопостачання, з постачання теплової енергії та постачання гарячої воді за період з 01.11.2018 року по 31.10.2025 року на загальну суму 65 104,60 гривень та судові витрати. Позов обґрунтований тим, що Концерн «МТМ» є виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання. У період з 01.11.2018 року по 31.10.2025 року надав послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, з постачання теплової енергії та постачання гарячої води у житлове приміщення за адресою: [ADDRESS] , частка якої належить відповідачу [PERSON] , який оплату за надані послуги здійснював не вчасно та не в повному обсязі, у зв`язку з чим має заборгованість за надані послуги у розмірі 65 104,60 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також судові витрати по сплаті судового збору, які були ним понесені у зв`язку зі зверненням із позовом до суду в сумі 2422,40 грн. Ухвалою суду від 23.12.2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання. 29.12.2025 року від відповідача надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи, в якій відповідач просить забезпечити можливість отримання матеріалів справи в електронному вигляді в системі «Електронний суд». 07.01.2026 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якій зазначив, що копію позову та доданих до нього матеріалів йому не надано, доступ до справи в електронному виді не забезпечено, а тому позовні вимоги не можуть бути оцінені без надання відповідачу матеріалів справи. 05.02.2026 року від відповідача [PERSON] надійшла заява, в якій відповідач, посилаючись на те, що позивач не надіслав йому копію позовної заяви з додатками, у зв`язку з чим він був позбавлений ознайомитись з матеріалами справи, просив залишити позовну заяву без розгляду. Представник позивача в судове засідання не з`явився. В позовній заяві просив розглядати справу без його участі, на задоволенні позову наполягав. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений у встановленому ЦПК України порядку, про що свідчить довідка про доставку судової повістки до електронного кабінету відповідачу 22.01.2026 року о 20-23 годині. 05.02.2026 року від відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Щодо клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, суд зазначає наступне. 07.01.2026 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якій зазначив, що копію позову та доданих до нього матеріалів йому не надано, доступ до справи в електронному виді не забезпечено, а тому позовні вимоги не можуть бути оцінені без надання відповідачу матеріалів справи. Як вбачається з копії накладної АТ «Укрпошта» №6901800182777 від 17.12.2025 року з описом вкладення, які додані до позовної заяви, позивачем Концерном «Міські теплові мережі» на адресу зареєстрованого місця проживання відповідача [PERSON] 17.12.2025 року о 09-24 годині було направлено копію позовної заяви з додатками (а.с.10). Згідно квитанції №5439126 від 22.12.2025 року про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету користувача ЄСІТС, яка додана до матеріалів справи, вбачається, що Концерном «Міські теплові мережі» 22.12.2025 року о 14:28 годині відповідачу [PERSON] направлено позовну заяву з додатками до зареєстрованого Електронного кабінету користувача ЄСІТС (а.с.16). Крім того, в матеріалах справи міститься довідка Дніпровського районного суду м. Запоріжжя про доставку електронного документу, згідно якої позовна заява з додатками була доставлена відповідачу до його електронного кабінету користувача ЄСІТС 23.12.2025 року о 04:44 годині. Відповідно до ч. 6 ст. 272 ЦПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення. З огляду на положення частини 6 статті 272 ЦПК України, враховуючи, що позовна заява з додатками доставлена до електронного кабінету відповідача 23.12.2025 року раніше 17 години, тому вважається фактично врученою 23.12.2025 року (вівторок робочий день). Враховуючи те, що доводи відповідача щодо неотримання ним копії позовної заяви з додатками та ненаправлення копії позовної заяви з додатками позивачем на його адресу повністю спростовані відомостями, наявними в матеріалах справи, клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду не підлягає задоволенню. Розглянувши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Концерн «МТМ» діє на підставі статуту. Відповідно до статуту підприємства основною метою діяльності Концерну є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності Концерну та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу Концерну. Згідно ст.6 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» 09.11.2017 № 2189-VIII (зі змінами) виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація). Концерн «МТМ» по відношенню до відповідача є виконавцем послуг з виробництва та постачання теплової енергії призначеної для централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води) що постачається до житлового приміщення шляхом транспортування через магістральні теплові мережі та внутрішньо домові розподільчі системи. Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення»(зі змінами), та Законом України «Про житлово-комунальні послуги» 09.11.2017 № 2189-VIII (зі змінами) передбачено, що надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води і водовідведення здійснюється на підставі укладеного між виконавцем та споживачем відповідного договору. Згідно ст.6, ст.627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Пунктом 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 р. за № 630(надалі-Правила) зазначено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим місяцем. Правилами та Законом України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV від 24.06.2004 року передбачено, що надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води і водовідведення здійснюється на підставі укладеного між Виконавцем та Споживачем відповідного договору. Пунктом 8 Правил встановлюється, що послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Згідно ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги»(надалі - Закону) відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник, при чому виробник послуг може бути і їх виконавцем. Відповідно до п.1 ч.3ст. 20 Закону споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Відповідно до п. 5 ч. 3ст. 20 Закону споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, законодавством передбачений двосторонній обов`язок, щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим у разі відмови на оплату таких послуг споживачем з посиланням на відсутність укладеного договору не беруться до уваги, оскільки споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (Постанова Верховного суду України від 30.10.2013 р. по справі 6-59цс13). Не зважаючи на відсутність договору, позивач здійснював та продовжує надавати відповідачу послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, з постачання теплової енергії та постачання гарячої води. Відсутність укладеного між сторонами договору, обов`язковість укладання якого лежить як на споживачеві так і на теплопостачальній організації, не виключає можливості стягнення зі споживача на користь теплопостачальної організації вартості послуг з теплопостачання, оскільки між сторонами склалися фактичні договірні відносини. З 01.11.2021 року між позивачем та відповідачем укладений Типовий індивідуальний договір № 601200815 про надання послуги з теплової енергії, послуги гарячої води. З 1 травня 2019 року в повному обсязі введено в дію Закон України від 09.11.2017 № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги»(далі - Закон), яким Закон України від 24 червня 2004 року № 1875-IV «Про житлово-комунальні послуги» визнано таким, що втратив чинність. Предметом регулювання згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року №2189 є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири, яка надається виконавцем з використанням внутрішньо-будинкових систем теплопостачання. Судом встановлено, що позивачем у період з 01.11.2018 року по 31.10.2025 року були надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання та теплової енергії, гарячої води у житлове приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS] . Згідно відповіді №2163392 з ЄДДР, за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований [PERSON] (а.с.19). Згідно відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно, власником 1/2 частки квартири за адресою: : [ADDRESS] , є [PERSON] (а.с.11 зв. 12). Тобто відповідач являється споживачем послуг, які надаються Концерном «Міські теплові мережі». Відповідно до довідки щодо заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, на ім`я [PERSON] відкритий особовий рахунок № [NUMBER] (а.с.11). За період з 01.11.2018 року по 31.10.2025 року нараховано послуг у сумі 73 003,65 грн. Загальна сума оплат: 7 899,05 грн. Заборгованість за період з 01.11.2018 року по 31.10.2025 року складає 65 104,60 грн. Згідно наданого позивачем розрахунку, за період з 01.08.2017 по 31.10.2025 заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, з постачання теплової енергії та постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] становить 65 104,60 грн. Відповідно до статей 67,68 ЖК УРСР наймачі (власники) квартир зобов`язані своєчасно, не пізніше за 10 число наступного місяця вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води. Відповідно до ч. ч.1, 2 ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 322 ЦК України). Відповідно до статті 356 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном (стаття 360 ЦК України). Отже, кожен із власників спільної часткової власності несе витрати по утриманню майна відповідно до своєї частки у спільному майні. Якщо у зобов`язанні беруть участь кілька кредиторів або кілька боржників, кожний із кредиторів має право вимагати виконання, а кожний із боржників повинен виконати обов`язок у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства (стаття 540 ЦК України). Натомість, солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання (статті 541 ЦК України). В матеріалах справи відсутній договір щодо солідарного зобов`язання співвласників квартири [ADDRESS] за договором на послугу з централізованого опалення та постачання гарячої води. Також в матеріалах справи відсутні відомості щодо домовленості між співвласниками щодо порядку несення витрат за отримані послуги та не визначення уповноваженого власника квартири у взаємовідносинах з позивачем. З огляду на викладене, суд доходить висновку про стягнення з відповідача заборгованості за отримані в спірний період послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води відповідно до його частки у праві спільної часткової власності. Подібний висновок щодо солідарного зобов`язання співвласників житла, в яке надаються комунальні послуги, викладений в постанові Верховного Суду від 14.08.2019 в справі № 344/1792/16-ц (https://reyestr.court.gov.ua/Review/83775208). Оскільки [PERSON] є власником 1/2 частини квартири, то з нього слід стягнути заборгованість за послуги пропорційну до його частки. Відповідно до розрахунку, наданого Концерном «Міські теплові мережі» заборгованість за надані послуги за період з 01.11.2018 року по 31.10.2025 складає 65 104,60 грн., а 1/2 цієї заборгованості становить 32 552,30 грн., що відповідає рівню відповідальності відповідно до його частки власності. За таких обставин, оцінивши досліджені докази, суд вважає, що відповідач порушив зобов`язання щодо оплати послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за надані послуги у сумі 32 552,30 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з огляду на те, що позов задоволено частково, витрати позивача по оплаті судового збору у сумі 1 211,20 грн. (2 422,40 грн * ) підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial