Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 01 лютого 2024 року між ТОВ "Стар Файненс Груп" і [PERSON] укладено кредитний договір № 00675-02/2024, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора. За умовами договору товариство надає клієнту фінансовий кредит на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором. Обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за договором здійснюється на фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. 29 липня 2024 року між ТОВ "Стар Файненс Груп" та ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу № 29072024, відповідно до якого ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 17500 грн, з яких 5000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 12500 грн сума заборгованості за відсотками. 01 лютого 2024 року між ТОВ "Аванс Кредит" і [PERSON] було укладено кредитний договір № 01100-02/2024, який підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора. Кошти надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, наданої відповідачкою первісному кредитору з метою отримання кредиту. Кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ "Аванс Кредит" суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, вказаними в п. 1.6 п.1 кредитного договору. 24 травня 2024 року між ТОВ "Аванс Кредит" і ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу № 24052024, за умовами якого ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 24 травня 2024 року до договору факторингу, ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права вимоги до відповідачки в сумі 10395 грн, з яких 2700 грн заборгованість за основною сумою боргу, 7695 грн заборгованість за відсотками. Оскільки відповідачка ухиляється від виконання взятих на себе зобов`язань, просив стягнути з неї заборгованість за кредитним договором № 00675-02/2024 в розмірі 17500 грн та заборгованість за кредитним договором № 01100-02/2024 в розмірі 10395 грн., а всього стягнути заборгованість за договорами у розмірі 27895 гривень. За ухвалою судді від 31 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами. Сторонам роз`яснено право подати до суду заяви по суті справи та встановлені строки для їх подання; у встановлені судом строки відповідачка відзив на позов суду не подала. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від сторін до суду не надходили. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 01 лютого 2024 року між ТОВ "Стар Файненс Груп" і [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № 00675-02/2024, за умовами якого відповідачка отримала кредит на власні потреби у розмірі 5000 грн, строком кредитування 100 днів, до 10 травня 2024 року, зі сплатою процентної ставки у розмірі 2.5% в день, яка застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п. 1.2 цього договору (а.с. 7-12). 29 липня 2024 року між ТОВ "Стар Файненс Груп" і ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу № 29072024, за умовами якого ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників. Відповідно до реєстру боржників від 29 липня 2024 року до договору факторингу № 29072024, ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 00675-02/2024 в загальному розмірі 17500 грн, з яких 5000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 12500 грн сума заборгованості за відсотками (а.с. 13-17). Згідно з розрахунком позивача, заборгованість відповідачки за кредитним договором № 00675-02/2024, за період з 29 липня 2024 року до 31 липня 2025 року становить 17500 грн, з яких 5000 грн заборгованість за тілом кредиту, 12500 грн заборгованість за відсотками (а.с. 18). 01 лютого 2024 року між ТОВ "Аванс Кредит" і [PERSON] укладений договір про надання фінансового кредиту № 01100-02/2024, за умовами якого відповідачка отримала фінансовий кредит в розмірі 2700 грн, строком кредитування 120 днів, до 30 травня 2024 року, зі сплатою процентної ставки у розмірі 2.50% в день в межах строку кредиту, вказаного в п. 1.2 цього договору (а.с. 22-28). 24 травня 2024 року між ТОВ "Аванс Кредит" та ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу № 24052024, за умовами якого ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 24 травня 2024 року до договору факторингу №24052024 від 24 травня 2024 року, ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права вимоги до відповідачки за кредитним договором № 01100-02/2024 у загальному розмірі 10395 грн, з яких 2700 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 7695 грн заборгованість за відсотками (а.с. 29-34). З розрахунку заборгованості за кредитним договором № 011-02/2024 вбачається, що відповідачка кошти в рахунок погашення заборгованості за вказаним кредитом на рахунок ТОВ "Аванс Кредит" не сплачувала (а.с. 35). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно з вимогами ст. 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст. 1047 ЦК України). Законом України "Про електронну комерцію" встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 5 ч. 1 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Встановлені судом фактичні обставини у справі свідчать про те, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов вказаного договору позики, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договорами або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. З урахуванням встановленого, суд дійшов висновку, що відповідачка взяті на себе зобов`язання за вказаними кредитними договорами не виконала, у передбачений у договорі строк кошти (суму кредиту) не повернула, внаслідок чого в неї виникла заборгованість за основним зобов`язанням за кредитним договором № 00675-02/2024 у розмірі 5000 грн і 2700 грн за кредитним договором № 01100-02/2024, і в цій частині вимоги позивача є доведеними, а тому підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідачки заборгованості за відсотками суд враховує таке. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовується положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України "Про споживче кредитування", умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним. Статтею вісім Закону України "Про споживче кредитування", якою передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%, була доповнена частиною п`ятою згідно із законом № 3498-ІХ від 22 листопада 2023 року. Закон України від 22 листопада 2023 року №3498-ХІ "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" набрав чинності 24 грудня 2023 року. Пунктом 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про споживче кредитування" передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Частиною другою розділу другого Прикінцевих перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону (яким, зокрема, доповнено пунктом 17 розділ IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування") поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Кредитні договори № 00675-02/2024 і № 01100-02/2024 були укладені з відповідачкою 01 лютого 2024 року, тобто після внесення змін до Закону України "Про споживче кредитування". За таких обставин суд вважає, що з відповідачки підлягають до стягнення відсотки за кредитним договором № 00675-02/2024 у розмірі 5000 грн, виходячи з розрахунку: 5000 грн х 100 днів х 1% і 3240 грн за кредитним договором № 01100-02/2024, виходячи з розрахунку: 2700 грн х 120 днів х 1%. Оскільки відповідачка умови вказаних кредитних договорів належним чином не виконувала та жодних заперечень щодо позову суду не надала, то суд вважає за необхідне, частково задовольняючи позовні вимоги стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість: - за кредитним договором № 00675-02/2024 від 01 лютого 2024 року у розмірі 10000 грн, з яких 5000 грн заборгованість за тілом кредиту, 5000 грн заборгованість за відсотками; - за кредитним договором № 01100-02/2024 від 01 лютого 2024 року у розмірі 5940 грн, з яких 2700 грн заборгованість за тілом кредиту, 3240 грн заборгованість за відсотками, а всього стягнути заборгованість у розмірі 15940 гривень. Оскільки позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" підлягає частковому задоволенню, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору 1730 грн 28 коп., виходячи з розрахунку: 15940 грн (розмір задоволених позовних вимог) х 3028 грн (сума сплаченого судового збору) / 27895 грн (розмір заявлених позовних вимог).

Outcome: partial