Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-05 00:00:00

В квітні 2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення пені за прострочення сплати аліментів в сумі 282632,77грн.. В обґрунтування позову позивач, вказала, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27.12.2016 року задоволено позов та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі однієї четвертої частини всіх видів його заробітку (доходу) на дитину щомісяця, починаючи з 25.11.2016 року до досягнення дитиною повноліття, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В Першому відділі ДВС у м. Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває на примусовому виконанні виконавчий лист №686/23427/16 виданий Хмельницьким міськрайонним судом. В зв`язку із тим, що відповідач несвоєчасно та не вповних сумах сплачував аліменти, станом на 31.12.2024 року виникла заборгованість за несплату аліментів, яка становить 282632,77 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості, виданим головним державним виконавцем Першого відділу ДВС м. Хмельницький. З врахуванням наведеного, позивач просить стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів в межах розміру заборгованості за несплату аліментів. В судове засідання позивачка не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомляв, заяв про відкладення судового засідання від нього не надходило. Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності відповідача, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення. Судом встановлено, що заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27.12.2016 року задоволено позов та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі однієї четвертої частини всіх видів його заробітку (доходу) на дитину щомісяця, починаючи з 25.11.2016 року до досягнення дитиною повноліття, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно довідки-розрахунку головного державного виконавця Першого відділу ДВС м. Хмельницький від 11.04.2025 року боржник [PERSON] періодично допускав заборгованість зі сплати аліментів, зокрема, у межах заявлених позовних вимог: у листопаді 2016 року та у період з 01.06.2023 року по 31.12.2024 року. Станом на 01.01.2025 року розмір заборгованості складав 97067,45грн., сукупний розмір заборгованості на 30 число поточного місяця складає 165 857,86грн. Вищевказані обставини підтверджуються матеріалами справи, зокрема: свідоцтвом про народження серія [NUMBER] ; довідки-розрахунку державного виконавця Першого відділу ДВС м. Хмельницький від 11.04.2025 року; рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27.12.2016 року. Відповідно до вимог статті 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Згідно з пунктом 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року встановлено, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 року в справі №572/1762/15-ц зазначено, що правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. В постанові Другої судової палати Верховного Суду від 19.01.2022 року в справі №711/679/21 зазначено, що при обчисленні пені потрібно розмежовувати сукупну поточну заборгованість та заборгованість за аліментами за певний місяць. Оскільки пеня є змінною величиною, основою для обчислення якої є саме заборгованість за аліментами за певний місяць, то формулювання "не більше 100 відсотків заборгованості" означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості на яку вона нараховується. У разі, якщо позивач, з урахуванням принципу диспозитивності пред`явив позов про стягнення пені за декілька місяців, то розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості на яку вона нараховується. Згідно розрахунку позивача розмір неустойки (пені) за прострочення сплати відповідачем аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] за період з 26.11.2016 року по грудень 2024 року 282 632,77грн., тоді як загальний борг по аліментах становить 396 381,34грн. Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідачем на підтвердження того, що заборгованість виникла з незалежних від нього причин, належних та допустимих доказів, суду не надано, водночас ознайомившись з матеріалами справи № 686/23427/16ц, судом встановлено, що позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів 25.11.2016 року, 27.12.2016 року по справі ухвалено заочне рішення, доказів вручення якого відповідачу матеріали справи не містять. Таким чином відсутні підстави вважати, що умисел відповідача на несплату аліментів виник з 26.11.2016 року. Як вказує сама позивачка, вперше заборгованість було погашено в січні 2017 року, отже саме з цього періоду доречно оцінювати наміри відповідача, водночас з 01.01.2017 року по 01.06.2023 року [PERSON] не допускав заборгованості по сплаті аліментів. В той же час, з урахуванням практики Верховного Суду про те, що розмір пені не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості (за місяці) на яку вона нараховується, суд вважає, що представлений позивачкою розрахунок є хибним. Згідно розрахунку заборгованості представленого державним виконавцем, за період з 01.06.2023 року по грудень 2024 року включно сукупний розмір заборгованості платника аліментів склав 163 983,52 грн. Враховуючи наведене та, те, що стягненню підлягає пеня в розмірі не більше 100 відсотків заборгованості, суд приходить до висновку, що є підстави для часткового задоволення позову, та слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 163 983,52 грн. пені за прострочення сплати аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] за період з 01 червня 2023 р. по 31 грудня 2024 року. Відповідно до ст.141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 1639,83 грн., що є пропорційним до суми задоволеного позову. На підставі наведеного та

Outcome: partial