Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги таким. 04 березня 2021 року між позивачем та відповідачкою було зареєстровано шлюб, від якого спільних дітей сторони не мають. Спільне сімейне життя сторін не склалося у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння та різними поглядами на сімейні цінності й виконання сімейних обов`язків, що виникли, зокрема, після отримання позивачем інвалідності. Позивач зазначив, що сторони протягом тривалого часу проживають окремо за різними адресами, спільного господарства не ведуть, наміру на примирення та збереження сім`ї не мають. За таких обставин позивач дійшов висновку про неможливість подальшого спільного життя та необхідність розірвання шлюбу, у зв`язку з чим у позовній заяві просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Ухвалою суду від 15 січня 2026 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до частини 5 статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотань про виклик сторін у судове засідання не надходило. Відповідачка згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення отримала копію ухвали про відкриття провадження по справі з позовом та додатками до нього 22.01.2026 року, проте в установлений строк не подала до суду відзиву на позов. Згідно з частиною 8 статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у судове засідання, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що між сторонами 04 березня 2021 року зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Як убачається з витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, позивач є особою з інвалідністю I (Б) групи (а. с. 6-7). Згідно статей 21, 24 Сімейного кодексу України (далі СК України), шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги відсутність дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд установив, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття взаємної прихильності, примирення подружжя є неможливим, спільне життя фактично припинене, а збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. За таких обставин шлюб між сторонами носить формальний характер та підлягає розірванню. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. З огляду на те, що позивач відповідно до пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви, з відповідачки на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 331,20 грн. На підставі статей 105, 110, 112 СК України та

Outcome: approved