Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

17 грудня 2025 року [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] та просить суд розірвати шлюб між [PERSON] і [PERSON] , зареєстрований 07.05.2004 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 627. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що від шлюбу у подружжя немає спільних дітей. Подружнє життя між сторонами не склалося через різні характери та погляди на життя, права і обов`язки подружжя. З кінця вересня 2023 року вони проживають окремо, шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть. Зазначає, що зберегти сім`ю неможливо. Просить розірвати шлюб. Відповідач правом подання відзиву на позовну заяву не скористалася. Ухвалою від 22.12.2025 року суддя прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Розгляд справи вирішив проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою від 10.02.2026 року постановлено здійснювати заочний розгляд справи. Учасники в судове засідання не прибули. У матеріалах справи міститься заява позивача про здійснення розгляду справи за його відсутності. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд приходить такого. Як вбачається із свідоцтва про шлюб, такий між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 07.05.2004 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 627 /арк. спр. 3/. Від шлюбу у подружжя немає спільних дітей. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст.24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи із змісту ч.3, 4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружнє життя між сторонами не склалося через різні характери та погляди на життя, права і обов`язки подружжя. З кінця вересня 2023 року вони проживають окремо, шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть. Зазначає, що зберегти сім`ю неможливо. З урахуванням наведеного суд вважає, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, відповідача, що мають істотне значення. На підставі ст.110, 112, Сімейного кодексу України та

Outcome: approved