Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-05 00:00:00

27.08.2025 через систему «Електронний суд» до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя надійшла позовна заява [PERSON] , подана представником [PERSON] , до відповідача Запорізької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Шоста запорізька державна нотаріальна контора, в якій позивач просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно: 1/5 частки квартири [ADDRESS] ; на суму нарахованої, але не виплаченої пенсії у розмірі 79 243,64 грн; на 2000 іменних акцій ПАТ «Запоріжсталь». В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що [PERSON] є онуком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до якого вбачається, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] та свідоцтвом про народження [NUMBER] від 17.03.2009, згідно якого вбачається, що [PERSON] є сином [PERSON] . [PERSON] була зареєстрована у м.Запоріжжі, проживала у селі Новопетрівка Василівського району Запорізької області. [INFO] [PERSON] померла за місцем свого проживання. Село Новопетрівка Василівського району Запорізької області входить до складу Великобілозерської територіальної громади. Великобілозерська сільська територіальна громада з 26.02.2023 року є тимчасово окупованою територією відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року за № 309 зі змінами і доповненнями. 28.09.2023 рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя встановлено факт смерті [PERSON] . 31.10.2023 Комунарським ВДРАЦС у місті Запоріжжі ПМУ МЮ (м.Одеса) видано свідоцтво про смерть [PERSON] . Заявою від 21.11.2023 [PERSON] звернувся до Шостої запорізької державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлої [PERSON] . Постановою державного нотаріуса Шостої запорізької державної нотаріальної контори від 10.07.2025 року № 828/02-31 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину. Підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину є інформація щодо посвідченого заповіту від імені [PERSON] , посвідчений Великобілозерською сільською радою Великобілознрського району Запорізької області від 19.09.2018 року, зареєстрованого в реєстрі за №193. Оригінал заповіту залишився на окупованій території. Зміст заповіту невідомий. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно - квартира за адресою: [ADDRESS] , недоотримана пенсія у період з 01.03.2022 року по 21.06.2023 рік, та 2000 іменних акцій ПАТ «Запоріжсталь». Будь-які інші особи які б бажали прийняти спадкове майно після смерті [PERSON] відсутні. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.08.2025 справу передано для розгляду судді Сиротенко В.К. Ухвалою судді від 03.09.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; розгляд справи постановлено проводити в порядку загального позовного провадження; розпочато підготовче провадження та призначено підготовче засідання; учасникам справи надано строк для подання заяв по суті справи. Разом із позовною заявою представником позивача подано клопотання про витребування доказів у АТ «Перший Український Міжнародний Банк» (депозитарна установа) місцезнаходження: 01011, м. Київ, вул. Андріївська, 4, наступні документи та відомості: інформацію про наявність у [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , [INFO] ) 2000 іменних акцій ПАТ «Запоріжсталь»; реквізити рахунку в цінних паперах, на якому обліковувалися зазначені акції; виписки з рахунку в цінних паперах щодо обліку та руху цих акцій станом на дату смерті власника [INFO] ; Документи, що підтверджують відкриття та ведення рахунку в цінних паперах на ім`я [PERSON] . Надати належним чином засвідчені копії документів підтверджуючих право власності та рух акцій (виписки з рахунку в цінних паперах, договори тощо). Відомості із банку представник позивача не може самостійно отримати, оскільки вони є банківською таємницею, розголошення якої третім особам заборонено, тому вважає за необхідне звернутися з цим клопотанням до суду. А також просить витребувати у Шостої запорізької нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (69104, м.Запоріжжя, вул. Чумаченко, буд. 25Б) матеріали спадкової справи №444/2023 заведено після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Ухвалою суду від 21.10.2025 задоволено клопотання представника позивача-адвоката Гешевої Юлії Леонідівни про витребування доказів. Витребувано у АТ «Перший Український Міжнародний Банк» наступні документи та відомості: -інформацію про наявність у [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , [INFO] ) 2000 іменних акцій ПАТ «Запоріжсталь», із зазначенням вартості акцій; -реквізити рахунку в цінних паперах, на якому обліковувалися зазначені акції. -виписки з рахунку в цінних паперах щодо обліку та руху цих акцій станом на дату смерті власника [INFO] -документи, що підтверджують відкриття та ведення рахунку в цінних паперах на ім`я [PERSON] -надати належним чином засвідчені копії документів підтверджуючих право власності та рух акцій (виписки з рахунку в цінних паперах, договори тощо). Витребувано у Шостої запорізької нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) матеріали спадкової справи №444/2023 заведено після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . 11.11.2025 до суду від АТ «Перший Український Міжнародний Банк» надійшла витребувана інформацію. 19.11.2025 на адресу суду від Шостої запорізької нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) надійшла витребувана інформація. Ухвалою суду від 05.12.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні 27.01.2026 представник позивача підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві та просила задовольнити позов. Представник відповідача у судові засідання не з`являвся, про дату, час та місце проведення судових засідань повідомлявся у визначеному законодавством порядку. 23.09.2025 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшла заява про розгляд справи без участі представника Запорізької міської ради. В заяві зазначено, що при вирішенні справи відповідач покладається на розсуд суду. У судовому засіданні 27.01.2026 закінчено розгляд справи по суті та суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення, в судовому засіданні оголошено перерву до 06.02.2026. У судове засідання 06.02.2026 представники сторін не з`явилися. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 28.09.2023 у справі №333/8476/23 задоволено заяву [PERSON] , заінтересована особа Комунарський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту смерті. Встановлено факт смерті [PERSON] , [INFO] , місце смерті: Запорізька обл., Василівський р-н, с. Новопетрівка, смерть настала [INFO] . 31.10.2023 Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) видано свідоцтво серії [NUMBER] про смерть [PERSON] , [INFO] . З матеріалів спадкової справи №444/2023 щодо майна померлої [PERSON] судом встановлено наступне. 21.11.2023 [PERSON] звернувся до Шостої запорізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття за законом спадщини після померлої баби [PERSON] . В заяві зазначено, що окрім заявника [PERSON] є інші спадкоємці: дочка спадкодавця - [PERSON] та онук спадкодавця [PERSON] , мати якого дочка спадкодавця [PERSON] померла у 2019 році. Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №74819641 від 21.11.2023 інформація щодо спадкових справ, заведених після смерті [PERSON] в реєстрі відсутня. Згідно Витягг про реєстрацію в Спадковому реєстрі №74819734 від 21.11.2023 зареєстровано спадкову справу №444/2023, спадкодавець [PERSON] . З інформаційної довідки з Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №74819752 від 21.11.2023 вбачається, що в Спадковому реєстрі міститься інформація щодо реєстрації заповіту [PERSON] , номер у спадковому реєстрі 63324807, стан чинний, номер в реєстрі нотаріальних дій 193, дата посвідчення - [INFO] , місце посвідчення Запорізька обл., Великобілозерська сільська рада Велікобілозерського району, місце зберігання Велікобілозерська сільська рада Великобілозерського району. Інформація щодо змісту заповіту в Реєстрі відсутня. З метою встановлення змісту заповіту державним нотаріусом сформовано запит за вих. №1384/02-14 від 21.11.2023 до Великобілозерської сільської ради Великобілозерського району Запорізької області. Згідно відмітки відділення поштового зв`язку, такий запит не був направлений адресату у зв`язку з перебуванням останнього в окупації. Державним нотаріусом було надіслано листи спадкоємцям [PERSON] за вих. №1382/02-14 від 21.11.2023 та [PERSON] за вих. №1383/02-14 від 21.11.2023. Разом з тим, в наданих суду копіях матеріалів спадкової справи відсутні докази направлення таких листів та отримання їх адресатами [PERSON] та [PERSON] . На підтвердження спорідненості між спадкодавцем [PERSON] та спадкоємцем [PERSON] в матеріалах справи міститься наступна інформація. Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України №00041516267 від 21.09.2023, батьками [PERSON] , [INFO] , є: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого повторно 17.03.2009 Жовтневим відділом РАЦС Запорізького МУЮ, розірвано шлюб Між [PERSON] та [PERSON] , про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис №636 від 29.07.1976. Прізвище дружини після розірвання шлюбу [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] , виданого повторно 17.03.2009 Жовтневим відділом РАЦС Запорізького МУЮ, [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] . Відповідно до Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №00042395086 від 21.11.2023, між [PERSON] та [PERSON] 29.03.1985 укладено шлюб, актовий запис №132 від 29.03.1985. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого 21.01.2003 Відділом РАЦС Хортицького РУЮ м. Запоріжжя, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , прізвище дружини після розірвання шлюбу [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 17.03.2009 Жовтневим відділом РАЦС Запорізького МУЮ, батьками [PERSON] є: батько [PERSON] , мати [PERSON] . З Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00042394949 від 21.11.2023 вбачається, що у батьків [PERSON] та [PERSON] [INFO] народилася донька [PERSON] , актовий запис №980 від 18.04.1955. 01.12.2011 до Реєстру внесено запис про зміну прізвища дитини, « [PERSON] » змінено на « [PERSON] ». Відповідно до Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №00042394972 від 21.11.2023, між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, про що складено актовий запис №93 від 30.05.1981. Прізвище дружини після шлюбу [PERSON] . Згідно Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00042395291 від 21.11.2023, у [PERSON] та [PERSON] [INFO] народився син [PERSON] , про що складено актовий запис №1861 від 12.11.1982. З Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №00042395225 від 21.11.2023 вбачається, що [PERSON] померла [INFO] , про що складено актовий запис №666 від 08.10.2018. Таким чином, судом встановлено, що колом спадкоємців після померлої [PERSON] є: [PERSON] донька померлої, спадкоємець першої черги, [PERSON] онук померлої спадкоємець першої черги в порядку представлення, [PERSON] онук померлої, спадкоємець п`ятої черги. Щодо спадкового майна в матеріалах справи міститься наступна інформація. Відповідно до довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №97 від 27.05.2025, [PERSON] , [INFO] , яка мешкала за адресою: [ADDRESS] , перебувала на обліку в ГУ ПФУ в Запорізькій області та отримувала пенсію. Виплату пенсії припинено з 01.07.2023 у зв`язку зі смертю ( [INFO] ). На дату формування довідки недоотримана пенсія складає 79 243,64 грн. Листом за вих. №1779 від 31.03.2025 ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» на запит державного нотаріуса Шостої запорізької державної нотаріальної контори №396/02-14 від 29.03.2025 надано копію нотаріально посвідченого договору дарування від 27.07.2005, укладеного між [PERSON] , [PERSON] дарувальники та [PERSON] обдаровувана, за умовами якого дарувальники подарували по 1/10 частині кожний, а обдаровувана прийняла в дар 1/5 частину квартири за [ADDRESS] . У власність обдаровуваної переходить: кімната 1-4 пл. 12,86 кв.м., коридор 1-1 пл. 3,99 (3,79) кв.м., вбиральня 1-2 пл. 0,97 (0,96) кв.м., комора 1-3 пл. 0,63 кв.м., комора 1-5 пл. 0,30 кв.м. В загальному користуванні знаходиться коридор І пл. 9,84 кв.м., душева, ІІ пл. 1,85 кв.м. Право власності на вказане майно зареєстровано за [PERSON] 11.08.2005, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Крім того, в матеріалах спадкової справи містяться відповіді Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради за вих. № 04-07/3/15386 від 06.12.2023 та за вих. №06.4-04/02/4310, з якої вбачається, що за адресою: [ADDRESS] була зареєстрована [PERSON] , [INFO] , в період з 25.08.2005 по 31.10.2023 (померла [INFO] ). Разом з нею станом на день її смерті та станом на 21.06.2023 були зареєстровані наступні особи: [PERSON] , [INFO] (кв.8/4), [PERSON] , [INFO] (кв. 8). Також за клопотанням представника позивача ухвалою суду було витребувано інформацію у АТ «ПУМБ» щодо наявності акцій ПАТ «Запоріжсталь», власницею яких є [PERSON] . З відповіді АТ «ПУМБ» за вих. №КНО-07.8.5/14931БТ від 05.11.2025 вбачається, що на рахунку [PERSON] обліковуються 2000 шт простих іменних акцій ПАТ «Запоріжсталь» загальною номінальною вартістю 500,00 грн. Представник [PERSON] адвокат Гешева Ю.Л. звернулася до державного нотаріуса Шостої запорізької державної нотаріальної контори із заявою від 10.07.2025 про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я [PERSON] . Постановою №828/02-31 від 10.07.2025 про відмову у вчиненні нотаріальної дії державним нотаріусом Шостої запорізької державної нотаріальної контори відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із ненаданням заявником оригіналу заповіту, посвідченого від імені [PERSON] , [INFO] , Великобілозерською сільською радою Великобілозерського району Запорізької області від 19.09.2018 року, зареєстрованого в реєстрі за №193. Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частиною 1 ст. 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Матеріально-правовий аспект захисту цивільних прав та інтересів насамперед полягає у з`ясуванні, чи має особа таке право або інтерес та чи були вони порушені або було необхідним їх правове визначення. Відповідно до частини першою статті 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Як визначено в ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Разом з тим, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини (ч. 1 ст.1222 ЦК України). Згідно зі статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Як встановлено судом у Спадковому реєстрі наявна інформація про заповіт, посвідчений від імені [PERSON] , [INFO] , Великобілозерською сільською радою Великобілозерського району Запорізької області від 19.09.2018 року, зареєстрованого в реєстрі за №193. Статус заповіту чинний. При цьому, зміст заповіту невідомий, оскільки його оригінал зберігався у Великобілозерський сільській раді Запорізької області, яка знаходиться на тимчасово окупованій території України. З аналізу законодавства, що регулює спірні правовідносини, вбачається, що згідно зі ст. 1223 ЦК України, спадкування за законом здійснюється лише у разі відсутності заповіту або неможливості його виконання. Навіть за умови неможливості виконання заповіту, спадкування має відбуватися за законом у порядку черговості. Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу. Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1265 УК України визначено, що у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. За приписами ч. 1 ст. 1266 ЦК України (спадкування за правом представлення), внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є її донька [PERSON] (матір позивача [PERSON] ) та онук померлої [PERSON] (за правом представлення після своєї померлої матері [PERSON] доньки [PERSON] ). Позивач [PERSON] є спадкоємцем п`ятої черги. У частині 2 ст. 1258 ЦК України зазначено, що кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу Відповідно до ст. 1268 ЦК спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (1). Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням (2). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (3). Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу (4). Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (5). Звертаючись до суду з даним позовом про визнання права власності на майно померлої баби, позивач визначив відповідачем Запорізьку міську раду, посилаючись на те, що будь-які інші особи, які б бажали прийняти спадкове майно після смерті [PERSON] відсутні. Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України). Відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами, та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами. За результатами розгляду справи суд приймає рішення, в якому, серед іншого, робить висновок про задоволення позову чи відмову в задоволенні позову, вирішуючи питання про права та обов`язки сторін (позивача та відповідача). Згідно зі статтею 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. У постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження. У постанові Верховного Суду від 28 жовтня 2020 року у справі № 761/23904/19 (провадження № 61-9953св20) зазначено, що визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням потрібного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад. У постанові Верховного Суду від 18 грудня 2019 року в справі № 265/6868/16-ц (провадження № 61-34234св18) зроблено висновок про те, що у справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину, а у випадку його відсутності, усунення від права на спадкування, неприйняття ним спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування. У цій справі предметом спору є визнання за позивачем в порядку спадкування за законом після смерті баби права власності на майно, що належало померлій частку квартири, суму недоотриманої пенсії, цінні папери. При цьому, позивач є спадкоємцем п`ятої черги, натомість спадкоємцями першої черги є жива донька померлої та онук померлої в порядку представлення. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, яка кореспондує з положеннями ч. 1 ст. ст. 81 ЦПК України, якою встановлений обов`язок доказування і подання доказів, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно із ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Статтею 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 80 ЦП К України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно із ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Під час підготовчого провадження судом з`ясовувалося питання необхідності залучення до участі у справі спадкоємців першої черги, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів неприйняття такими спадкоємцями спадщини або відмови у її прийнятті. Зокрема, відсутні докази непроживання спадкоємців першої черги разом із спадкодавецем, оскільки спільне проживання означає автоматичне прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1268 ЦК України), або ж подання такими спадкоємцями заяв про відмову від прийняття спадщини. Відтак, на думку суду, участь спадкоємців першої черги доньки спадкодавця та онука спадкодавця в порядку представлення в даному випадку є обов`язковою для вирішення питання щодо прав, обов`язків та законних інтересів таких осіб та встановлення усіх обставин, що мають значення для вірного вирішення даної справи. Позивачем та представником позивача клопотання про залучення до участі у справі інших спадкоємців у якості відповідачів не заявлялося. Натомість, позивач (його представник) вважав, що відсутність заяв про прийняття спадщини з боку інших спадкоємців автоматично свідчить про неприйняття спадщини, а відтак належним відповідачем у даному випадку є саме Запорізька міська рада, на території якої розташована квартира, що ввійшла у спадкову масу. При цьому, суд звертає увагу на не, що за вимогою про визнання права власності в порядку спадкування на недоотриману пенсію та цінні папери відповідачем не може виступати територіальна громада в особі Запорізької міської ради. Якщо позивач не заявляє клопотання про залучення інших співвідповідачів у справах, в яких наявна обов`язкова співучасть, тобто коли неможливо вирішити питання про обов`язки відповідача, одночасно не вирішивши питання про обов`язки особи, не залученої до участі у справі як співвідповідача, суд відмовляє у задоволенні позову (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 січня 2024 року в справі № 947/6589/21 (провадження № 61-10253св23)). Право на справедливий судовий розгляд, закріплене у пункті 1 статті 6 Конвенції, потрібно розглядати як право на доступ до правосуддя. Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважив, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із цим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення у справі «Де Жуфр да ла Праделль проти Франції» (De Geouffre de la Pradelle v. France) від 16 грудня 1992 року, заява № 12964/87). Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню, оскільки позивачем при зверненні до суду не надано доказів того, що інші спадкоємці за законом подали заяви про відмову від спадщини. Визнання права власності на спадкове майно за позивачем як спадкоємцем п`ятої черги може призвести до обмеження прав на спадкове майно спадкоємців першої черги. Відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України, судові витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Outcome: dismissed