Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» (далі позивач), в інтересах якого діє Київська філія Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», звернулося до Іванківського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про відшкодування не облікованих об`ємів (обсягів) природного газу за несанкціонований відбір природного газу з ГРМ. Позовні вимоги обґрунтовані наявністю підстав для стягнення з відповідача на користь позивача вартості необлікованих об`ємів та обсягів природного газу за несанкціонований відбір природного газу з ГРМ в розмірі 28 089,46 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим суддею визначено суддю Мовчана В.В. Ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 24.10.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Розгляд справи призначено на 11.12.2025. У судовому засіданні 11.12.2025 розгляд справи було відкладено на 15.01.2026. 15.01.2026 розгляд справи було відкладено на 05.02.2026. Представник позивача у судове засідання 05.02.2026 не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідач у судове засідання 05.02.2026 не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом направлення рекомендованої поштової кореспонденції та шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, а тому він вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За вимогами ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно вимог статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Судом встановлено, що [PERSON] проживає з листопада 2000 року по даний час за адресою: [ADDRESS] . 02.04.2025 [PERSON] було підписано заяву приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача). Як вбачається з акту про відключення об`єкту (газових приладів) від 09.10.2024 № 0800197968 за адресою: [ADDRESS] , в присутності [PERSON] , було проведено відключення об`єкта від газопостачання у зв`язку з порушенням споживачем Правил безпеки систем газопостачання, що створювало загрозу виникнення аварійної ситуації. Актом про порушення № 978 від 20.03.2025 Київської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» виявлено несанкціоноване відновлення газопостачання по [ADDRESS] . Актом обстеження Київської філії ТОВ «ГРМУ» Вишгородської УЕГГ Поліської дільниці від 20.03.2025 підтверджено виявлення несанкціонованого відновлення газопостачання. Відповідно до Акту № 197968 про припинення (обмеження) газопостачання (розподілу природного газу), 25.03.2025 припинено газопостачання (розподілу природного газу) на об`єкт споживача по [ADDRESS] , шляхом від`єднання від ГРМ механічно на ввідному газопроводі, що також підтверджено актом про усунення порушення від 20.03.2025. [PERSON] було запрошено на комісію щодо розгляду Акту про порушення № 978 від 20.03.2025 та у його присутності рішенням комісії було вирішено здійснити нарахування необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу та його вартості за період з 09.10.2024 по 20.03.2025. Згідно акту розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу і його вартості від 09.04.2025 [PERSON] нараховано 28 089,46 грн. Акт розрахунку та рахунок на оплату необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу було направлено [PERSON] . В матеріалах справи наявне рекомендоване поштове відправлення з якого вбачається, що останній отримав зазначені документи особисто. 04.08.2025 Київською філією Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» на адресу [PERSON] було надіслано претензію в порядку досудового врегулювання спору на суму 28 089,46 грн, що підтверджено описом вкладення у рекомендований лист. Суб`єкти ринку природного газу, які порушили законодавство, що регулює функціонування ринку природного газу, несуть відповідальність згідно із законом. Відносини між суб`єктами ринку природного газу та оператором газорозподільних систем, регулюються нормами Кодексу газорозподільних систем, затвердженим Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 р. № 2494. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про ринок природного газу» споживач зобов`язаний не допускати несанкціонованого відбору природного газу. У відповідності до частини 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків зокрема є договори та інші правочини. Частиною 3 ст. 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Кодекс газорозподільних систем прийнятий Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2494 від 30.09.2015 року, зареєстрований у Міністерстві юстиції України за №1379/27824 від 06.11.2015 року, а отже є актом цивільного законодавства, яким регулюються відносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу. Згідно з положеннями пункту 1 глави 5 розділу XI Кодексу ГРМ у разі виявлення у споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення. Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення (п. 2 гл. 5 розділу XI Кодексу ГРМ). Пунктом 5 глави 5 розділу XI Кодексу ГРМ передбачено, що до акта про порушення сторонами можуть бути додані пояснення, зауваження, заперечення та докази, перелік яких (за наявності) зазначається в акті про порушення. Пунктом 4 глави І Розділу І Кодексу ГРМ під несанкціонованим відновленням газоспоживання - виявлений після складання акта про припинення розподілу природного газу (газопостачання) та/або пломбування запірних пристроїв чи встановлення інвентарної заглушки факт несанкціонованого втручання в роботу газорозподільної системи, в тому числі шляхом зривання або пошкодження пломб на запірних пристроях, засувках на вводі на об`єкт споживача, пошкодження або зняття інвентарних заглушок тощо, внаслідок чого здійснюється чи є можливість несанкціонованого відбору природного газу на об`єкті споживача (окремих його газових приладах чи пристроях), у тому числі поза обліком. На вимогу Кодексу ГРМ, на дату складання акта про порушення представники Оператора ГРМ забезпечують усунення виявленого порушення. Відповідно до пункту 8 глави 5 розділу XI Кодексу ГРМ Акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення. Згідно з пунктом 10 глави 5 розділу XI Кодексу ГРМ споживач (несанкціонований споживач) зобов`язаний бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення, на якому буде розглядатися складений на нього акт про порушення. За неможливості бути присутнім на засіданні особисто споживач (несанкціонований споживач) має право дати письмову згоду у довільній формі на проведення засідання без його присутності або у присутності його уповноваженої особи. У разі неприбуття споживача (несанкціонованого споживача) та/або уповноваженої ним особи на засідання комісії остання розглядає складений акт про порушення без його (її) участі. У відповідності до пункту 2 глави 3 розділу XI Кодексу ГРМ, у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого відновлення газоспоживання або використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу спожитий об`єм природного газу визначається за граничними об`ємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача за період з дня припинення газопостачання (або у разі здійснення попередньої перевірки відключеного стану - з дня такої перевірки, що має підтверджуватися відповідним актом перевірки), а при використанні газу без договору - з дня його закінчення (розірвання) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення. Згідно з нормами пункту 12 глави 5 розділу XI Кодексу ГРМ вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, яка пред`являється до сплати споживачу (несанкціонованому споживачу) в результаті задоволення акту про порушення, зазначається в окремому платіжному рахунку Оператора ГРМ, який надається під особистий підпис споживача (несанкціонованого споживача) або надсилається йому рекомендованим поштовим відправленням разом із супровідним листом, що оформлюється у довільній формі. Судом встановлено, що відповідач порушив вимоги п.п. 2 п. 1 глави 2 розділу XI КГС та вчинив несанкціоноване відновлення газоспоживання. Внаслідок неправомірних дій відповідача у нього утворилась заборгованість перед позивачем по оплаті вартості не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу, розмір якої складає 28 089,46 грн. Правильність розрахунків відповідачем не оспорювалось та у встановленому процесуальним законом порядку не спростована. Згідно п. 3 ч. 2 ст. 13 Закону України «Про ринок природного газу» споживач зобов`язаний не допускати несанкціонованого відбору природного газу. У разі порушення або невиконання своїх обов`язків споживач несе відповідальність згідно із законом. Суб`єкти ринку природного газу, які порушили законодавство, що регулює функціонування ринку природного газу, несуть відповідальність згідно із законом. Статтею 59 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що суб`єкти ринку природного газу, які порушили законодавство, що регулює функціонування ринку природного газу, несуть відповідальність згідно із законом. Частиною першою статті 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У свою чергу частина перша статті 629 ЦК України встановлює, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 22 ЦК України встановлено загальні правила відшкодування збитків та передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.07.2020 року у справі № 914/2285/17 Верховний суд дійшов правових висновків, що нарахування вартості необлікованого об`єму природного газу, здійснені оператором ГРМ, не є ні збитками у розумінні законодавства, яке регулює правовідносини у сфері ринку природного газу, ні оперативно-господарською санкцією в розумінні господарського законодавства, а є платою за поставлений природний газ. Наведене узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у зазначеній вище постанові від 14.01.2020 у справі № 910/17955/17, а також з висновками, здійсненими Касаційним господарським судом у постановах від 27.04.2020 у справі № 914/2471/17, від 12.03.2020 у справі № 914/766/17. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач, як фактичний споживач послуг з газопостачання, доказів своєї невинуватості не надав та не спростував наявність виявлених актами порушень збитків. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та стягнути з [PERSON] заборгованість по оплаті вартості необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу у розмірі 28 089,46 грн. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 3 028, 00 грн., а тому у зв`язку з задоволенням позовних вимог в повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved