Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-05 00:00:00

У проваджені Садгірського районного суду м.Чернівці перебуває цивільна справа за позовом ТОВ «ФК «КРЕДИТ КАПІТАЛ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 8222309 від 14.09.2022 року. В позові зазначає, що 14.09.2022 року між позичальником [PERSON] та ТОВ «Мілоан» був укладений Договір про споживчий кредит №8222309, згідно з умовами якого відповідач отримав 6500,00 гривень, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. ТОВ «Мілоан» умови Кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит на потрібну йому суму. П.7.1 Кредитного договору №8222309 від 14.09.2022 року визначає, що цей договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок позичальника і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Відповідач підписав Кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором U59058. Після чого, укладений кредитний договір було розміщено в особистому кабінеті відповідача, кому в свою чергу були перераховані кошти, відповідно до умов п.2.1 Кредитного договору шляхом безготівково переказу на рахунок платіжної карти зареєстрованої відповідачем в особистому кабінеті та визначеної в кредитному договорі, що підтверджується платіжним дорученням на користь відповідача від кредитодавця. 28.08.2023 року між первісним кредитором та ТОВ «ФК « Кредит Капітал» укладений Договір відступлення прав вимоги 103-МЛ від 28.08.2023 року. Відповідно до умов даного договору відбулося відступлення права вимоги і за кредитним договором №8222309 від 14.09.2022 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та відповідачем. Сума заборгованості відповідача становить 10693,80 гривень , яка складається з: - простроченої заборгованості за сумою кредиту 130,00 гривень; - прострочена заборгованість за сумою відсотків - 9913,80 гривень; - прострочена заборгованість за комісією 650,00 гривень. Відповідачу надсилалась письмова претензія про погашення кредитної заборгованості №22967318 від 04.12.2025 року. Позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , адреса [ADDRESS] ) заборгованість за кредитним договором №8222309 від 14.09.2022 року в сумі 10 693,80 гривень на користь ТзОВ Фінансова компанія «Кредит Капітал» (ЄДРПОУ 35234236, адреса 79018 м.Львів, вул.Стоцького, 1 корпус 28, IBAN [NUMBER] в АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», МФО 300614), суму сплаченого судового збору в розмірі 2 422,40 гривень та витрати понесені на правничу допомогу у розмірі 8 000,00 гривень. Представник позивача ТОВ «ФК «КРЕДИТ - КАПІТАЛ» просив розгляд справи провести без його участі та позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи, про що свідчить оголошення, про причини не явки суд не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів в матеріалах справи, дійшов таких висновків. 14.09.2022 року позичальник [PERSON] та ТОВ «Мілоан» уклали Договір про споживчий кредит №8222309, згідно з умовами якого відповідач отримав 6500,00 гривень, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором (а.с.8). Відповідно до п.1.4 позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 29.09.2022 року ( день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 28.12.2022 року ( останнього дня строку кредитування). Пунктом 1.5.1 визначено, що комісія за надання кредиту становить 650 ,00 гривен, яка нараховується за ставкою 10,00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Пунктом 1.5.2 визначено, що проценти за користування кредитом протягом пільгового період становить 975,00 гривень, які нараховуються за ставкою 1 відсотка від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду. Пунктом 1.5.3 визначено, що проценти за користування кредитом протягом поточного періоду становить 17550,00 гривень, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. [PERSON] договір про споживчий кредит №8222309 від 14.09.2022 року, підписав із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором U59058, який направлявся на зазначений ним номер [NUMBER] (а.с.32). Підтвердженням добровільного укладення відповідачем даного договору є анкета заява на кредит №8222309 від 14.09.2022 року, що заповнена відповідачем (а.с. 32). Платіжним дорученням №82613670 від 14.09.2022 року підтверджується, що платник ТОВ «МІЛОАН» здійснив платіж коштів 6500,00 гривень, згідно договору 8222309, отримувач [PERSON] (а.с.33). Як вбачається із розрахунку заборгованості за кредитним договором №8222309 від 14.09.2022 станом на 11.12.2025 року ( включно) сума заборгованості [PERSON] становить 10 693,80 гривень (а.с.36). 28.08.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №103-МЛ, згідно якого ТОВ «Мілоан» відступило, а ТОВ «ФК «Кредит Капітал» набуло право вимоги згідно кредитного договору №8222309 від 14.09.2022 року, що підтверджується актом приймання передачі реєстру боржників від 28.08.2023 року (а.с.37). Отже, відповідно до умов даного Договору відбулося відступлення права вимоги та у відповідності до статті 512 ЦК України позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до [PERSON] за кредитним договором №8222309 від 14.09.2022 року. Відповідач [PERSON] повідомлявся про зміну кредитора та його обов`язок по сплаті заборгованості, що підтверджується повідомленням та претензією (а.с.46). Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 204 ЦК України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно із ст. 628, 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів ци Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Згідно з ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Абзац другий ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ч. 1). Згідно з ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Закон України від 03.09.2015 р. № 675-VIII «Про електронну комерцію» (далі - Закон), визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У ст. 3 цього Закону зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст.11 Закону). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону). Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Тобто належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є повернення кредиту в строки, у розмірі та у валюті, визначеними кредитним договором. Відповідно до змісту ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Отже, судом встановлено, що позивач належним чином виконав умови договору та здійснив переказ коштів [PERSON] в розмірі 6 500,00 гривень, що підтверджується платіжним дорученням №82613670 від 14.09.2022 року, однак відповідач не здійснив погашення заборгованості у визначений термін, в наслідок чого утворилася заборгованість в розмірі 10 693,80 гривень, а тому позовні вимоги про стягнення заборгованості слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 2. ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. У зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі, судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2422,40 відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Також, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 визначила докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу: «…На підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат». Відповідно до постанов Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved