Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

позовні вимоги представник позивачки обґрунтовує тим, що з 29.12.2015 року сторони перебували в шлюбі, за час якого, а саме [INFO] в них народився син [PERSON] . В подальшому вказаний шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 04.03.2022 року вирішено стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти у твердій грошовій сумі, а саме 2 000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання вказаного малолітнього сина до досягнення ним повноліття. Однак, вказана сума аліментів cтаном на день формування позову (29.01.2026 року) є явно недостатньою на утримання вказаного сина, оскільки він потребує забезпечення гармонійного розвитку, а позивачка не може самостійно його матеріально забезпечувати. Так, малолітній син потребує більших витрат на якісне харчування, забезпечення одягом та всім іншим, що є необхідним для забезпечення його нормального рівня життя. Все це потребує істотних матеріальних витрат. Розмір аліментів, який стягується з відповідача, є недостатнім для утримання малолітнього сина. При цьому відповідач матеріально забезпечений, працездатний і тривалий час проживає за кордоном. Крім того, у відповідача покращилось матеріальне становище, адже рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01.04.2024 року зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області нарахувати та виплатити йому щомісячну доплату по пенсії в розмірі 2 000 грн. Вказані обставини дають відповідачу можливість сплачувати аліменти на утримання вказаного сина в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно. Тому представник позивачки просить змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати з відповідача аліменти в зазначеній частці до досягнення вказаним сином сторін повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати. 14.11.2025 року представник відповідача, адвокат Костромін Наталія Романівна подала через підсистему «Електронний Суд» відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову з наступних підстав. Відповідач тривалий час має незадовільний стан здоров`я, станом на день формування відзиву на позовну заяву (14.11.2025 року) перебуває за кордоном та регулярно отримує медичну допомогу. Крім того, позивачка чинить перешкоди відповідачу у спілкування і ззазначеним сином сторін. Також представник відповідача зазначила, що розмір витрат позивачки на професійну правничу допомогу, який становить 10 000 грн., є завищеним, необґрунтованим та непідтвердженим належними доказами. Тому представник відповідача просить не стягувати з нього такі витрати. Представник відповідача вказала, що останні згідний на сплату аліментів на користь позивачки на утримання їх вказаного малолітнього сина в твердій грошові сумі, а саме 3 000 грн. щомісячно (а. с. 58-60). 21.11.2025 року представник позивачки подала через підсистему «Електронний Суд» відповідь на відзив, в якій підтримала позовні вимоги та заперечила доводи, які викладені у відзиві на позовну заяву з наступних підстав. Доводи відзиву на позовну заяву не спростовують обґрунтованість позовних вимог. Вибір способу стягнення аліментів є правом того з батьків, з ким проживає дитина. Розмір витрат на професійну правничу допомогу є обґрунтованим, а нею та позивачкою погоджено оплату вартості професійної правничої допомоги протягом 20 днів після набрання рішенням суду законної сили (а. с. 73-75). Позивачка та її представник, адвокат Андрійків Христина Ігорівна в судове засідання 10.02.2026 року не з`явилися, 10.11.2025 року подали заяви, в яких просять розглянути справу без їх участі (а. с. 47, 48). Відповідач та його представник, адвокат Костромін Наталія Романівна в судове засідання 10.02.2026 року повторно не з`явилися, про місце та час судового розгляду повідомлені належним чином, жодних заяв чи клопотань про розгляд без участі не подали. Стадія ухвалення судового рішення визначена судом по 12.02.2026 року. У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін (їх представників) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що згідно з даними свідоцтва про народження серії « [NUMBER] (актовий запис № 90 від 07.03.2019 року), виданого Коломийським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області 07.03.2019 року того дня, батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , зазначено сторін (а. с. 11). Відповідно до даних рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 04.03.2022 року, ухваленого у справі № 346/5906/21, вирішено стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти у твердій грошові сумі, а саме 2 000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання вказаного малолітнього сина сторін до досягнення ним повноліття (а.с.12-14). Суд не бере до уваги копію рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.01.2024 року, ухваленого у справі № 300/8181/23, з Єдиного державного реєстру судових рішень, оскільки зі змісту такої копії неможливо встановити, чи стосується воно саме відповідача (а. с. 15-28). Згідно з даними довідки № 220 (видавник та дата видачі не читабельна) у відповідача з 15.11.2007 року діагностовано закритий краєвий перелом основи щелепової кістки зліва (а. с. 62). Відповідно до даних епікризу із медичної карти стаціонарного хворого № 1525715, складеного завідуючим відділення КНП «Івано-Франківська обласна клінічна лікарня» Івано-Франківської обласної ради 21.08.2015 року, у відповідача діагностовано хронічну субдуральну гематому зліва (а. с. 68). Згідно з даними виписки № 243, складеної лікарем КНП «Коломийська центральна районна лікарня» Коломийської міської ради Івано-Франківської області 18.01.2022 року, у відповідача діагностовано наслідки перенесеної закритої черепно-мозкової травми у вигляді посттравматичного церебрального араїхноїддиту з розсіяною органічною симптоматикою, вегето-судинними кризами, астено-невротичним синдромом та дефект кісток черепа (а. с. 67). Згідно з даними довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісєю серії «12 ААВ» № 751976 та індивідуальної програми реабілітації інвалідів № 928, 12.05.2022 року відповідачу встановлено ІІІ групу інвалідності строком по 01.06.2023 року (а. с. 68, 69). Відповідно до положень ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення дітьми повноліття. Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 182 вказаного Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 192 цього Кодексу розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них. В п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідно до ст.192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 14.11.2018 року, винесеній у справі № 372/2393/17, вказано, що право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не можезаперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Тому безпідставними є посилання представника відповідача на незадовільний стан здоров`я відповідача, адже ці обставини не можуть позбавляти позивачку права вибору способу стягнення аліментів. На підставі наведеного, враховуючи вказаний правовий висновок Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, вік малолітнього сина сторін та пов`язані із цим витрати на його харчування, забезпечення найбільш необхідними речами, суд вважає за необхідне змінити спосіб стягнення аліментів та визначити аліменти в розмірі (однієї четвертої) частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, що за вище вказаних обставин відповідатиме вимогам розумності та справедливості. Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з положеннями ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір, від сплати якого звільнена позивачка. Крі того, відповідно до даних договору № 138-2025 про надання правничої допомоги від 11.09.2025 року, додаткової угоди № 1 від 11.09.2025 року до вказаного договору, заяви щодо відомостей про попередній (орієнтовний) розрахунок витрат, адвокат Андрійків Христина Ігорівна надала надала позивачці, а остання прийняла такі юридичні послуги: -підготовка та подання позовної заяви; -участь у судових засіданнях. Загальна сума витрат на професійну правничу допомогу становить 10 000 грн. (а. с. 34, 35, 78-83). Згідно з положенням частин 2, 3 ст. 141 ЦПК України судові витрати (крім судового збору), пов`язані із розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову - на відповідача. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Суд, вивчивши зазначену вище документацію, суд вважає, що оскільки позивачкою та її представником не надано доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу станом на день ухвалення рішення (12.02.2026 року), то відсутні підстави для стягнення витрат на професійну правничу допомогу з відповідача на користь позивачки. На підставі ст.ст. 180-184, 192 СК України та,

Outcome: approved