Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-05 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» у жовтні 2025 року звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 1352-0585 від 20.02.2024 року в розмірі 39 214,38 грн. та судові витрати. В обґрунтування поданого позову посилається на те, що 20.02.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» і [PERSON] за допомогою Веб-сайту було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1352-0585. [PERSON] було надано наступний одноразовий ідентифікатор С9107 для підписання Кредитного договору № 1352-0585 від 20.02.2024 року, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. Відповідно до умов Кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту 5 000,00 грн.; строк кредитування 300 днів; базовий період 14 днів; знижена % ставка 2,50 % в день; стандартна % ставка 2,50 % в день. ТОВ «Укр Кредит Фінанс» свої зобов`язання виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного Кредитного договору. Відповідач підтвердила виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного Кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме отримавши кредитні кошти, відповідач не скористалась своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення Кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин. Станом на 19.09.2025 року загальний розмір заборгованості відповідача за Кредитним договором становить: 47 170,26 грн., а саме: прострочена заборгованість за кредитом 6 620,31 грн., прострочена заборгованість за нарахованими процентами 40 459,95 грн. Разом з тим, кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими комісією та процентами у загальній сумі 7 955,88 грн. за умови погашення позичальником решти заборгованості за Кредитним договором в розмірі 39 214,38 грн. Враховуючи вищезазначене, позивач просить суд стягнути з [PERSON] не повну суму заборгованості за Кредитним договором, а лише її частину, а саме: прострочену заборгованість за кредитом 6 620,31 грн.; прострочену заборгованість за нарахованими процентами 32 594,07 грн., що разом становить 39 214,38 грн. З урахуванням вищенаведеного, просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Ухвалою суду від 06.01.2026 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 27.01.2026 року від представника відповідача [PERSON] адвоката Лепій О.В. надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник просить позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» задовольнити частково, а саме в сумі 6 750 грн, яка складається з 5 000 грн. основної заборгованості та 1 750 грн. відсотків. Зазначає, що відповідач заперечує стосовно суми заявлених позовних вимог. Згідно пункту 11.13 Договору, цей Договір та Правила разом складають єдиний договір та визначають усі істотні умови Договору та надання кредиту. Відповідач не заперечує отримання грошових коштів за кредитним Договором. [PERSON] заперечує суму відсотків, яку позивач нарахував за Договором кредитування у розмірі 40549,95 грн., а згідно програми лояльності - 32 594,07 грн. Враховуючи тривалий строк кредитування за договором про відкриття кредитної лінії № 1352-0585 від 20.02.2024 року - 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику, слід дійти висновку, що на правовідносини сторін поширюються положення Закону України «Про споживче кредитування» та Закону України «Про захист прав споживачів» у відповідній частині. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків за шкоду споживача. Несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Крім того, на час розгляду справи на території України триває воєнний стан та з урахуванням змісту пункту 8.4 Договору відповідач звільняється від обов`язку сплати відсотків у порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України, а саме з 04.03.2024 року. Велика Палата Верховного Суду, уточнюючи свій правовий висновок, який викладений в постанові від 18 січня 2022 року (справа 910/17048/17) щодо нарахування процентів до дня фактичного повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів, вказала на те, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). Враховуючи наведене вище, відповідач прохає суд, зменшити розмір відсотків з 32594,07 грн. до 1 750 грн., передбачених у п. 2.3 та п. 5.3.1 Договору за користування кредитом у межах Базового періоду 14 днів, що буде справедливим та забезпечить розумний баланс інтересів сторін та є адекватним у розрізі конкретних правовідносин (а.с.63-67). Представник позивача до суду не з`явився, згідно наданого клопотання просить справу розглянути у відсутність свого представника, на задоволенні позову наполягає. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, представник позивача адвокат Лепій О.В. надала до суду заяву про розгляд справи без її участі та без участі відповідача та врахувати позицію, викладену у відзиві. Фіксація судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.02.2024 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] за допомогою Веб-сайту було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1352-0585. Даний договір містить відмітку про підписання його електронним підписом одноразовим ідентифікатором С9107, надісланим кредитодавцем відповідачу у вигляді смс-повідомлення на його мобільний номер, який вказувався при реєстрації на сайті (а.с. 9-12). До укладання договору відповідач ознайомився із паспортом споживчого кредиту, таблицею обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки за договором, про що свідчить його електронний підпис одноразовим ідентифікатором А 9107 (а.с. 16-зворот -17). Відповідно до умов договору, позивач відкрив для позичальника кредитну лінію (п.2.1.). Згідно п. 4.1. розмір кредитного ліміту, тобто загальний розмір кредиту становить 5000,00 грн. Дата надання/видачі кредиту: 20.02.2024 року. За п. 4.7. договору тип процентної ставки - фіксований. Базовий період складає 14 календарних днів (п. 4.8. договору). Відповідно до п. 4.10 нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за наступною ставкою: стандартна процентна ставка становить 2,50% за кожен день користування кредитом, пільгова/знижена процентна ставка становить 2,50% (п. 10.1 договору). За п. 4.12. строк кредитування становив 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Дата повернення кредиту 05.12.2024. До укладання договору відповідач познайомилася із паспортом, таблицею обчислення загальної вартості кредиту та реальної процентної ставки та підписала їх електронним підписом одноразовим ідентифікатором С9107. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного договору. Факт перерахування грошових коштів за договором у розмірі 5 000,00 грн. підтверджується листом АТ КБ «Приватбанк», відповідно до якого, останнім через систему платежів «LiqPay» 20.02.2024 на картку позичальника, зазначену ним у договорі, були перераховані грошові кошти у розмірі 5 000,00 грн. (а.с. 19). Зазначений факт не був спростований відповідачем. Відповідач використала надані їй кредитні кошти, однак, умов договору не виконала, борг у повному обсязі не повернула. Станом на 19.09.2025 року загальний розмір заборгованості відповідача за Кредитним договором становить: 47 170,26 грн., а саме: прострочена заборгованість за кредитом 6 620,31 грн., прострочена заборгованість за нарахованими процентами 40 459,95 грн. Кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими комісією та процентами у загальній сумі 7 955,88 грн. за умови погашення позичальником решти заборгованості за Кредитним договором в розмірі 39 214,38 грн. Позивач наполягає на стягненні з [PERSON] не повної суму заборгованості за Кредитним договором, а лише її частини, а саме: прострочену заборгованість за кредитом 6 620,31 грн.; прострочену заборгованість за нарахованими процентами 32 594,07 грн., що разом становить 39 214,38 грн. Статтею 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають на підставі договору або правочину. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Особливості застосування змінюваної процентної ставки за договором про надання споживчого кредиту встановлюються законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законом України «Про електронну комерцію» та Законом України «Про електронний цифровий підпис». Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання, відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі №524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 09.09.2020 у справі №732/670/19 (провадження №61-7203св20). Згідно зі статтями 526, 530, 610 ЦК України та частиною 1 статті 612 ЦК України зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно умовами кредитного договору №1352-0585 від 20.02.2024 року, позичальника було повідомлено, що у разі надання позичальнику кредиту, останній за договором споживчого кредитування зобов`язаний буде сплачувати відсотки, розмір та порядок нарахування яких визначено в договорі, з яким [PERSON] ознайомилась та без будь-яких заперечень підписала в електронному вигляді. Крім того, [PERSON] було повідомлено, що орієнтована загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом складатиме 42 500 грн. При цьому, вказаним договором встановлено, що заявлений строк кредитування складає 300 календарних днів з дня отримання кредиту. Стандартна ставка відсотків складає 2,50% від непогашеної суми кредиту за кожен день користування кредитом. Таким чином, [PERSON] була повідомлена про загальні витрати, які будуть понесені нею у разі отримання кредиту у відповідній фінансовій установі, зокрема, повідомлено про реальну переплату за кредитом, тобто, розмір відсотків, які повинні бути повернуті разом із грошовими коштами, наданими фінансовою установою у кредит. Отже, [PERSON] , підписуючи кредитний договір, усвідомлювала, що сума отриманого кредиту складає 5 000 грн., вказані кошти вона отримує строком на 300 календарних днів, під час вказаного строку діє процентна ставка у розмірі 2,50% від непогашеної суми кредиту за кожен день користування кредиту, тобто у разі внесення коштів з метою погашення заборгованості за тілом кредиту, розмір коштів, які підлягатимуть сплаті як відсотки, порівняно зменшуватиметься. Разом з тим, умови договору та правила надання кредиту не позбавляють [PERSON] права на дострокове повернення кредиту зі сплатою процентів за фактичний час користування кредитом. З урахуванням викладеного, суд вважає, що [PERSON] була належним чином ознайомлена та погодилась з умовами надання кредиту, на підставі чого 20.02.2024 між сторонами укладено кредитний договір №1352-0585, в якому відображені умови надання кредиту, остання з відповідним договором погодилась, про що свідчить її електронний підпис. На момент укладення кредитного договору [PERSON] не зверталась до ТОВ «Укр Кредит Фінанс» із заявою про надання роз`яснень незрозумілих їй умов договору або за додатковою інформацією щодо умов кредитування, а також з пропозицією про внесення будь-яких змін до запропонованої редакції договору, тим самим фактично погодилась з усіма умовами такого договору. Більше того, не дивлячись на своє гарантоване право (п.6.9.) на розірвання договору протягом чотирнадцяти днів з дня його підписання, користувалась коштами позивача, до позивача із відповідною заявою не зверталась. За змістом статей 6, 626, 627, сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи-споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Ураховуючи положення чинного законодавства України про принцип свободи договору, [PERSON] мала можливість не вступати у кредитні відносини з ТОВ «Укр Кредит Фінанс», якщо дійсно вважає встановлений розмір відсотків за користування коштами несправедливим, натомість, [PERSON] погодила зі своєї сторони такі умови договору, підписавши його зміст без будь-яких застережень. Підписавши кредитний договір, відповідач засвідчила, що погодилась на отримання кредитних коштів саме на умовах, що визначені договором. Суд не вбачає підстав вважати текст кредитного договору незрозумілим та/або таким, що вводить в оману споживача, зокрема, в частині визначення розміру та порядку сплати відсотків за користування кредитом. Також, є безпідставними посилання на те, що невиконання відповідачем зобов`язань було пов`язане із введенням в Україні воєнного стану. Запровадження в Україні воєнного стану не звільняє відповідачку від виконання нею своїх зобов`язань щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом. Таким чином, зважаючи на те, що відповідач порушила умови кредитного договору, у добровільному порядку ухилялася від сплати заборгованості, суд доходить висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за Договором про відкриття кредитної лінії №1352-0585 у розмірі 39 214,38 грн. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2 422,40 грн. на відшкодування понесених позивачем судових витрат при зверненні з позовом до суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved