Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін. Позивач звернувся до суду із позовними вимогами до [PERSON] про стягнення 160 000 грн. шкоди в порядку регресу та судові витрати. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що позивачем здійснено відшкодування, заподіяної внаслідок ДТП шкоди постраждалій особі. Водночас відповідач, будучи винуватцем ДТП, не уклав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Позивач здійснив виплату страхового відшкодування потерпілій особі і у зв`язку із тим, що відповідач до суду із вимогою про його стягнення в порядку регресу. Відповідач відзиву на позов не надав. Представник відповідача у судових засіданнях та клопотаннях заперечив проти наданих відповідачем доказів, зокрема, вказав на те, що 20.08.2023 р. судовим експертом Галамай Ярославом Івановичем складений висновок № 112 експертного автотоварознавчого дослідження. За результатами висновку вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля MERCEDES-BENZ, номерний знак [NUMBER] , в результаті його пошкодження при ДТП, складає 210 773,33 грн. У Висновку №112 експертом [PERSON] по всьому тексту зазначається наступна інформація про автомобіль, який оглядався експертом: MERCEDES-BENZ SPRINTER 316 CDI, 2008 року випуску, державний номер [NUMBER] , VIN: [NUMBER] , проте фактично пошкоджений був MERCEDES-BENZ SPRINTER 316 CDI, 2006 року випуску, а відтак надані позивачем докази на підтвердження своїх вимог є неналежними та недопустимими. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою суду від 04.04.2025 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання у справі. Ухвалою суду від 20.01.2026 року закрито підготовче засідання у справі, призначений розгляд справи по суті. У судові засідання, які відбулись 27.01.2026 та 05.02.2026 відповідач не з`явився, клопотань чи заяв з цього приводу суду не надав, про дату час і місце проведення судового засідання повідомлений у встановлений законодавством спосіб. У судовому засіданні, яке відбулось 05.02.2026 року суд перейшов до стадії таємниці ухвалення судового рішення та оголосив перерву до 10.02.2026 року для складення повного тексту рішення. ІІІ. Фактичні обставини встановлені судом. 29.07.2023 року о 09:40 год. в с. Ясениця Замкова Самбірського району Львівської області сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілю «Peugeot», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобілю «MERCEDES-BENZ SPRINTER 316 CDI» реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Постановою Старосамбірського районного суду Львівської області від 04.10.2023 року у справі №455/1592/23 [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Потерпілий [PERSON] звернувся до МТСБУ із повідомленням про ДТП від 31.07.2023 року. Згідно із висновком №112 експертного атотоварознавчого дослідження від 20.08.2023 року сума завданої шкоди склала 210 773,33 грн. МТСБУ здійснило відшкодування завданої шкоди у розмірі 160 000 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №977462 від 03.11.2023 року, а також витратило 3 220 грн. на залучення експерта, що підтверджується платіжною інструкцією №975369 від 07.09.2023 року. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] не була застрахована. На виконання ухвали суду від 27.11.2025, РСЦ ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях своїм листом № 31/29/2342/27246372025 від 11.12.2025 надав суду відомості, що автомобіль MERCEDES-BENZ SPRINTER 316 CDI, державний номер [NUMBER] , VIN: [NUMBER] є 2006 року випуску. ІV. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Відповідно до преамбули Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (тут і надалі у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі за текстом - Закон № 1961-IV) цей Закон регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Статтею 6 Закону № 1961-IV встановлено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до п. 21.1. ст. 21 Закону № 1961-IV з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. Всупереч вищеназваних вимог Закону № 1961-IV цивільно-правова відповідальність відповідача на момент настання дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована. Згідно із п. 39.1. ст. 39 Закону № 1961-IV Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до підпункту а) п. 41.1. ст. 41 Закону № 1961-IV за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Статтею 29 Закону № 1961-IV визначено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Частиною шостою статті 82 ЦПК України встановлено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. За змістом пояснень наданих експертом [PERSON] вказівка у висновку 2008 року випуску є технічною опискою і на правильність визначення суми завданої шкоди ця описка не вплинула. З урахуванням того, що всі інші ідентифікаційні дані автівки у висновку збігаються з ідентифікаторами пошкодженого автомобілю, суд приймає ці пояснення і вважає, що позивачем у належний та допустимий спосіб доведена сума збитків. Отже, виплативши потерпілій стороні страхове відшкодування, до страхової компанії перейшло, право вимоги до винної особи відповідача. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Частиною першою статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved