Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. Представник ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожитий природний газ. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що ТОВ «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» відповідно до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 04.07.2017 № 880, здійснює ліцензійне постачання природного газу на території України. В період з жовтня 2021 року по липень 2025 року (включно) відповідачем не здійснювалась оплата за природний газ, що постачався до житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , та належить на праві приватної власності відповідачу [PERSON] . Оскільки відповідач відмовляється добровільно сплатити заборгованість за спожитий природний газ на загальну суму 47941,37 грн., позивач просить стягнути її у судовому порядку, та відшкодувати сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 16.12.2025 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. В судове засідання сторони не з`явилися. Позивач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду подав заяву про розгляд справи без його участі у судовому засіданні. Відповідач у судове засідання не з`явилася, заяв та клопотань, чи відзиву до суду відповідач не надала, про причини неявки не повідомила, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, тому суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутність. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч.4 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що відповідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної власності [PERSON] . ТОВ «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» відповідно до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 04.07.2017 № 880, здійснює ліцензійне постачання природного газу на території України. Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст.12З акону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку. Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам, затверджений Постановою НКРЕКП від 30.09.2015№ 2500 «Про затвердження типового договору постачання природного газу побутовим споживачем» визначено, що договір між постачальником природного газу та споживачем є публічним договором приєднання, відповідно до ст. ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України, що укладається на невизначений строк шляхом приєднання споживача до умов цього договору. Товариство здійснювало постачання природного газу до житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору постачання природного газу побутовим споживачам, який є типовим та публічним. Позивачем було поставлено Відповідачу природний газ, вартість якого не сплачена Відповідачем, про що свідчить виписка з особового рахунку фінансового стану, відповідно якої відповідачем по об`єкту, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в період з жовтня 2021 р. по липень 2025р. (включно) було спожито природний газ на загальну суму 47941,37 грн., вартість якого залишилась не оплаченою. Відповідачем не надано до суду доказів сплати заборгованості за спожитий природний газ чи заперечень щодо розміру заборгованості перед позивачем. IV. Норми права, які застосував суд. Відповідно до пункту 5 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно із ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною другою статті 615 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Статтею 629 ЦК України встановлено, договір є обов`язковим для виконання сторонами. V. Мотивована оцінка і висновки суду. Враховуючи те, що ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» свої зобов`язання виконує в повному обсязі, а саме здійснює постачання природнього газу за об`єктом, який на праві власності належить відповідачу, проте відповідач, як споживач послуг, свої зобов`язання щодо своєчасності плати за фактично отримані послуги належним чином не виконує, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача слід задовольнити в повному обсязі. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору за звернення до суду з позовною заявою в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved