Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 29.10.2024 відповідач був зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , у твердій сумі у розмірі по 2000 грн на кожну дитину. Відповідач ухиляється від сплати аліментів, ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. [INFO] дочці [PERSON] виповнилося 18 років та вона продовжує навчання на 2-му курсі філологічного факультету (відділення) Комунального закладу вищої освіти "Вінницький гуманітарна-педагогічний коледж" за державним замовленням. Стипендію не отримує. Термін навчання з 01.09.2024 по 30.06.2028. У зв`язку із навчанням дочка ніде не працює, внаслідок чого не має змоги самостійно себе утримувати. Дочка перебуває на її повному утриманні, однак, вона не може самостійно утримувати їхню спільну дочку. Дочці потрібні гроші на проїзд від місця проживання до навчального закладу, на що витрачається майже 1200 грн, на придбання одягу, продуктів харчування, канцелярських товарів для навчання - 7000 грн. Вона отримує невелику заробітну плату. Відповідач наразі працездатний та здоровий, і може у повній мірі сплачувати аліменти на утримання дочки, яка продовжує навчання та не має змоги самостійно себе утримувати, у зв`язку з чим потребує допомоги з боку батька. Вважає, що на період навчання своїй дочці відповідач повинен сплачувати аліменти. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до 30.06.2028, тобто на час її навчання в даному навчальному закладі, але не більше ніж до досягнення дочкою 23 років. Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 04.12.2025 справу прийнято до свого провадження суддею Іванцем В.Д. та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Крім цього, відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, подала заяву, у якій просить справу розглянути за її відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно (25.12.2025 та 09.02.2026) не з`явився, хоча про дату і час судового засідання повідомлений відповідно до приписів п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, конверти до суду повернулися із рекомендованими повідомленнями із судовими повістками з позначками «адресат відсутній за вказаною адресою». Причин неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи чи розгляду за його відсутності не надходило. Відзив до суду не подавав. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлявся про місце і час судового засідання, суд розглядає справу за відсутності відповідача та згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 3 ст. 199 Сімейного кодексу України право звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Частиною 1 ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. У постанові від 16 лютого 2022 у справі № 381/2423/20 (провадження № 61-17937св21) Верховний Суд констатував, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання. При визначенні розміру аліментів потрібно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Приписи цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 06.08.2018 у справі № 748/2340/17 (провадження № 61-12495св18) щодо застосування ст.199 СК України - обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Водночас відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 23.01.2019 у справі №346/103/17, дитина, яка навчається на денній формі, не в змозі офіційно працювати та отримувати доходи, а отже потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання. Судом установлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про її народження (а.с.7). Рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 29.10.2024 шлюб між сторонами розірвано, крім того з відповідача на користь позивача стягнено аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , у твердій сумі у розмірі по 2000 грн на кожну дитину (а.с.10-12). Позивач аліменти на утримання дітей з 01.04.2025 по 01.11.2025 не отримувала, що стверджується довідкою головного державного виконавця Тиврівського відділу ДВС у Вінницькому районі Вінницької області Н. Олійник від 07.11.2025 № 37766 (а.с.13). [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Селищенського старостинського округу Гніванської міської ради Вінницького району Вінницької області від 04.11.2025 № 391 (а.с.14). [PERSON] навчається у Комунальному закладі вищої освіти "Вінницький гуманітарна-педагогічний коледж"на 2 курсі філологічного факультету, за державним замовленням. Стипендію не отримує, термін навчання з 01.09.2024 по 30.06.2028, що стверджується довідкою виданою Комунальним закладом вищої освіти "Вінницький гуманітарна-педагогічний коледж"від 30.09.2025 № 530/25 (а.с.9). Позивачка отримує невелику заробітну плату. Відповідач є особою працездатного віку та може брати участь в утриманні дитини. Отже, [PERSON] є повнолітньою дитиною відповідача, на день звернення до суду не досягла 23 років, навчається на денній формі, що позбавляє її можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід, у зв`язку з чим вона потребує матеріальної допомоги, а відповідач є працездатною особою та має можливість і обов`язок забезпечувати утримання доньки нарівні з матір`ю. З цих причин суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на утримання дочки, суд дійшов висновку, що аліменти у розмірі 1/4 частки із всіх видів заробітку (доходу) відповідача є необхідними для забезпечення належного утримання спільної дитини - Лілії, відтак позовні вимоги підлягають до задоволення. Суд звертає увагу сторін, що ухвалення цього судового рішення не позбавляє платника або одержувача аліментів права звернутися до суду в разі зміни згодом матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України, на підставі ч. 1 ст. 192 СК України. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання. Беручи до уваги, що позовну заяву надіслано до суду 25.11.25, тому відповідно до вимог ч. 1 ст. 191 СК України, починаючи з цієї дати суд присуджує аліменти. Визначаючи кінцеву дату стягнення аліментів, суд вважає за необхідне визначити її датою закінчення [PERSON] навчання, тобто до 30 червня 2028 року. Водночас, суд враховує і можливість продовження отримання нею освіти, а тому вважає за необхідне зазначити, що аліменти підлягають стягненню не більше ніж до досягнення [PERSON] 23 років за умови продовження нею навчання. На підставі п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів Під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 1211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved