Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-10 00:00:00

06.11.2025 року позивач [PERSON] звернулася до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою до РА ЗМР по Комунарському району, про визнання відмови в приватизації житла неправомірною та зобов`язання вчинити певні дії. Обґрунтовуючи позовні вимоги, [PERSON] послалася на те, що квартира №93 будинку [ADDRESS] була надана в користування її сім`ї у складі: чоловіка - [PERSON] , неї та їхній доньці - [PERSON] на підставі ордеру. Основним наймачем вказаної квартири був її чоловік [PERSON] , що підтверджується особистим рахунком № [NUMBER] . У шлюбі з [PERSON] позивачка перебувала з 06.03.1985 року по 27 червня 1995 року. Після припинення шлюбних відносин, чоловік узимку 1995 року добровільно пішов з квартири, забравши усі свої речі та до теперішнього часу не повернувся. Заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25.05.2008 року (справа № 2- 853/08), яке набрало законної сили 06.05.2008 року, [PERSON] визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] , та знятий з реєстрації. До теперішнього часу, позивачка проживає в квартирі за вказаною вище адресою. Квартира [ADDRESS] , згідно з технічним паспортом на квартиру, є однокімнатною, має загальну площу 35,4 кв.м., жилою площею 17,3 кв.м. За Договором найму житлового приміщення №113303493/634 від 18.06.2025 року [PERSON] є наймачем квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . На звернення позивачки щодо реалізації права на приватизацію, 01.09.2025 року районною адміністрацією Запорізької міської ради по Комунарському району було відмовлено у приватизації у зв`язку з ненаданням копії ордеру. У зв`язку з неможливістю отримати корінець ордеру та порушенням права позивачки на приватизацію, остання звернулася до суду з відповідною позовною заявою, в якій просить визнати неправомірною відмову РА ЗМР по Комунарському району про відмову в приватизації та зобов`язати РА ЗМР по Комунарському району провести приватизацію квартири за адресою: [ADDRESS] за відсутності ордеру про надання жилої площі. 13.11.2025 року ухвалою суду позовну заяву [PERSON] залишено без руху, надано строк для усунення недоліків. 21.11.2025 року на адресу суду від позивачки надійшла заява про усунення недоліків. 25.11.2025 року ухвалою суду провадження по справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження. 04.12.2025 року на адресу суду від представника відповідача Антонової І.П. надійшов відзив на позовну заяву, в якому остання просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на вимоги п.18 Положення про порядок передачі квартир (будинків) жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, згідно з якими громадянин до органів приватизації подає, зокрема копію ордера на жиле приміщення або ордера на жилу площу в гуртожитку. Крім того, передача займаних квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах здійснюється в приватну (спільну сумісну, спільну часткову) власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цих квартирах (будинках), жилих приміщеннях у гуртожитку, кімнатах у комунальній квартирі, у тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника. 24.12.2025 року ухвалою суду підготовче провадження у справі закрито, призначено судовий розгляд. У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, на адресу суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Представник відповідача [PERSON] до суду не з`явилася, у відзиві на позовну заяву просила розглядати справу без її участі. Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] , виходячи з такого. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. Згідно з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Статтею 55 Конституції України визначено, що кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлені такі факти та відповідні їм обставини [PERSON] перебувала в шлюбі з [PERSON] , який було зареєстровано 06.03.1985 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] . 22.11.1989 року квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , була надана [PERSON] для вселення. При вселенні в квартиру ордер був зданий в житлову організацію. Особовий рахунок № [NUMBER] квартири [ADDRESS] був відкритий на ім`я квартиронаймача [PERSON] на підставі ордеру від 22.11.1989 року. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , шлюб між [PERSON] та [PERSON] 27.06.1995 року було розірвано. У 2001 році між [PERSON] та ПРЕЖО-11 було укладено договір найму житла в будинках державного і комунального фонду, відповідно до якого [PERSON] у безстрокове користування надано житло квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] . На підставі заочного рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25.04.2008 року, яке набрало законної сили 06.05.2008 року, [PERSON] , [INFO] , було визнано таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] , зобов`язано відділ громадянства, імміграції і реєстрації фізичних осіб Комунарського РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області зняти [PERSON] з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS] . Згідно витягу з реєстру Запорізької територіальної громади від 28.04.2025 року, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 16.03.1990 року по теперішній час. 18.06.2025 року між КП «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради та [PERSON] було укладено договір найму житлового приміщення №113303493/634, відповідно до якого [PERSON] передано у безстрокове користування житлове приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS] . Згідно листа Департаменту з управління житлово-комунальним господарством №К-1561 від 15.08.2025 р., в книзі реєстрації державних ордерів за 1996 рік відсутній запис про оформлення державного ордера на квартиру [ADDRESS] . 01.09.2025 року листом №К-981 районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району відмовила [PERSON] у приватизації житла за адресою: [ADDRESS] . Запорізькою міською радою надані рекомендації районним адміністраціям міста (лист управління з питань правового забезпечення роботи галузей міського господарства ЗМР від 10.01.2014 р. №0732/01-10) у випадку, якщо до заяви про приватизацію квартири (будинку) не буде надано копію ордера про надання жилої площі орган приватизації повинен відмовити заявнику у приватизації займаної квартири (будинку). З технічного паспорта на квартиру [ADDRESS] , виготовленого 23.04.2025 року вбачається, що власником квартири є територіальна громада м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради. За положеннями ч.1 ст.2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму. Відповідно до п.4.2.9 Положення про районні адміністрації міської ради, затвердженої рішенням Запорізької міської ради від 22 червня 2011 року №29 районним адміністраціям міської ради делеговані повноваження в частині приватизації житла. Статтею 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Приватизація державного житлового фонду здійснюється шляхом передачі квартир (будинків) у власність громадян на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Пунктами 17, 18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, який затверджений наказом Міністерства з питань жилого-комунального господарства України від 16.12.2009 року №396, передбачено, що громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації та подає такі документи: оформлену заяву на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі; копію документа, що посвідчує особу; технічний паспорт на квартиру (будинок), жиле приміщення у гуртожитку; довідку про склад сім`ї та займані приміщення; копію ордера про надання жилої площі (копія договору найму жилої площі у гуртожитку; документ, що підтверджує невикористання ним житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копію документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації; заяву - згоду тимчасово відсутніх членів сім`ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилих приміщень у гуртожитку, кімнат у комунальній квартирі. Згідно ч.10 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених п. 2 ст. 2 цього Закону, а саме не підлягають приватизації: квартири - музеї; квартири (будинки), розташовані на території закритих військових поселень, підприємств, установ і організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам`ятників садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв-заповідників; кімнати в гуртожитках; квартири (будинки), які перебувають у аварійному стані; квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири, розташовані в зоні безумовне (обов`язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на ЧАЕС. Даний перелік підстав для відмови в приватизації квартири є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, і вбачається, що на спірну квартиру позивачів не розповсюджується. Відповідно до п. 11 ст. 8 Закону «Про приватизацію державного житлового фонду», спори, що виникають при приватизації квартир державного житлового фонду, вирішуються судом. До теперішнього часу жодним власником будинку або балансоутримувачами не пред`являлося до позивачки [PERSON] претензій щодо її мешкання у квартирі. З огляду на вказані обставини, відповідно до норм чинного законодавства, позивачка має право на приватизацію жилого приміщення квартири, у якій вона мешкає з родиною. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ч.1 ст.345 ЦК України, фізична особа або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна, що є в комунальній власності. Таким чином, враховуючи, що позивачка вселена до квартири на законних підставах, незаконність проживання ніхто не оспорює, проте, неможливо знайти документи, на підставі яких вона була вселена, та їх відсутність позбавляє позивачку можливості реалізувати своє право на приватизацію квартири, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved