Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

14.10.2025 р. позивач звернувся до суду з зазначеною заявою. Провадження у справі відкрито 16.10.2025 р. Короткий зміст вимог заяви 17.07.2024 року між банком та відповідачем укладено кредитний договір № 1422-4159, в електронній формі. Договір підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов Кредитного договору позивач, як кредитодавець, взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: Відповідно до умов Кредитного договору Кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати Відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах:сума кредиту - 11 900,00 грн.; строк кредитування - 365 днів; базовий період* - 14 днів; комісія за видачу кредиту - 15,00 % від суми кредиту; знижена % ставка - 1,50 % в день; стандартна % ставка:* 1.50% за кожен день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення Договору.* 1.18% за кожен день користування Кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 календарного дня дії Договору і до закінчення строку дії Договору або до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту (до тієї із зазначених дат, яка настане раніше). Також Додатковою угодою_№1 від 21.07.2024 року до Договору про відкриття кредитної лінії №1422-4159 від 17.07.2024 року Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 1200,00 грн. З даними умовами відповідач ознайомлений. Позивач свої зобов`язання виконав, але у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору виникла заборгованість. Кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до Позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості Позичальнику за нарахованими процентами. Враховуючи вищезазначене, Кредитодавець просить суд у цьому позові стягнути з Позичальника не повну суму заборгованості за Кредитним договором, а лише її частину, а саме: прострочена заборгованість за кредитом - 8 104,00 гривень; прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 46 160,00 гривень; що разом становить 56 290,00 гривень.. Просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та витрати по сплаті судового збору. Відповідач відзив не надав. Процедура судового розгляду Сторони у судове засідання не з`явились. Ухвалою суду постановлено проводити розгляд даного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Вказана ухвала отримана позивачем через електронний кабінет Електронного суду, відповідачу надсилалась рекомендованим листом за зареєстрованим місцем проживання. Клопотань про відкладення розгляду справи, про проведення судового засідання з викликом сторін, до суду не надходило. Фактичні обставини, встановлені судом Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що 17.07.2024 року між банком та відповідачем укладено кредитний договір № 1422-4159, в електронній формі. Договір підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов Кредитного договору позивач, як кредитодавець, взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: Відповідно до умов Кредитного договору Кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати Відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах:сума кредиту - 11 900,00 грн.; строк кредитування - 365 днів; базовий період* - 14 днів; комісія за видачу кредиту - 15,00 % від суми кредиту; знижена % ставка - 1,50 % в день; стандартна % ставка:* 1.50% за кожен день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення Договору.* 1.18% за кожен день користування Кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 календарного дня дії Договору і до закінчення строку дії Договору або до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту (до тієї із зазначених дат, яка настане раніше). Також Додатковою угодою_№1 від 21.07.2024 року до Договору про відкриття кредитної лінії №1422-4159 від 17.07.2024 року Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 1200,00 грн. З даними умовами відповідач ознайомлений.. Позивач свої зобов`язання виконав, але у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору виникла заборгованість. Також, судом встановлено, що згідно наданого розрахунку, заборгованість за тілом кредиту відповідача складає 8104 грн. Разом із тим, суд не погоджується з розміром нарахованих відсотків за кредитним договором. Так, строк кредитування за договором становить 365 днів, тобто строк дії договору до 16.07.2025 р. включно. Проценти за користування кредитом, згідно розрахунку заборгованості, нараховані за період з 17.07.2024 р. по 20.07.2025 р. включно, тобто нарахування процентів за кредитним договором з 17.07.2025 р. по 20.07.2025 р. виходить за межі строку дії кредитного договору. Крім того, позивачем під час розрахунку процентів за кредитним договором було застосовано денну процентну ставку 1,50% та з 17.01.2025 р. 1,18%, з чим суд не погоджується з мотивів, викладених нижче. Мотиви, з яких виходить суд і застосовані норми права Зобов`язання виникають з підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема договорів. Згідно з ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтею 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч.1 ст.638 та ч.1 ст.640 ЦК України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору. Частиною 2 ст.638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцентуючи пропозицію банку відповідач підписом у анкеті-заяві підтвердила укладення між нею та банком договору, на умовах викладених в публічній пропозиції. За змістом ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Щодо нарахування процентів. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до частини п`ятої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» у редакції, чинній з 24 грудня 2023 року (з урахуванням змін, внесених Законом України № 3498-IX від 22 листопада 2023 року), максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 відсотка. Зі змісту статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» убачається, що законодавець чітко розмежував та водночас пов`язав між собою такі категорії, як реальна річна процентна ставка, денна процентна ставка та загальна вартість кредиту для споживача. Так, частиною першою цієї статті визначено, що реальна річна процентна ставка обчислюється відповідно до нормативно-правових актів Національного банку України, а частиною другою передбачено, що для цілей обчислення як реальної річної процентної ставки, так і денної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. Кредитний договір між сторонами укладено 17.07.2024 р. тобто після внесення відповідних змін до Закону України «Про споживче кредитування», а отже, на нього поширюються загальні приписи частини п`ятої статті 8 цього Закону щодо граничного розміру денної процентної ставки у 1 %. Зі змісту положень частини п`ятої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» убачається, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Частиною четвертою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», денна процентна ставка розраховується у процентах за формулою: ДПС = (ЗВСК/ЗРК)/t х 100%, де ДПС - денна процентна ставка; ЗВСК - загальні витрати за споживчим кредитом; ЗРК - загальний розмір кредиту; t - строк кредитування у днях. Пунктом 1-2 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» визначено поняття «денна процентна ставка» як загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Тобто, денна процентна ставка є розрахунковою величиною за спеціальною формулою, що базується на показниках загальних витрат за споживчим кредитом, його загальним розміром та строком кредитування, максимальний розмір якої визначений вказаним вище Законом. Судом встановлено, що відповідно до пункту 4.10 договору, нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми Кредиту за кожен день користування Кредитом, починаючи з дати видачі Кредиту до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту, за наступною Стандартною процентною ставкою: - 1.50% (одна ціла, п`ятдесят сотих процентів) за кожен день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 180 (ста вісімдесяти) календарних днів з дати укладення цього Договору. В цей період можливе використання Позичальником права користування Кредитом за Промо-ставкою та/або Зниженою та/або Пільговою процентною ставкою. - 1.18% (одна ціла, вісімнадцять сотих процентів) за кожен день користування Кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 (ста вісімдесят першого) календарного дня дії Договору і до закінчення строку дії цього Договору або до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту (до тієї із зазначених дат, яка настане раніше). Зазначена обставина підтверджується змістом самого договору та не спростована апелянтом належними і допустимими доказами. Водночас законодавець імперативно встановив, що загальні витрати за споживчим кредитом, у тому числі проценти за користування кредитом, повинні бути розраховані кредитодавцем таким чином, щоб максимальний розмір денної процентної ставки не перевищував 1 %. Отже, суд вважає, що розмір денної процентної ставки, передбаченої договором, не узгоджується із розміром денної процентної ставки, передбаченої Законом. А тому розраховує проценти за договором, виходячи зі ставки 1%: 13 100 ? 1 % = 131,00 грн на день. Отже, за 365 днів мають бути нараховані проценти: 131,00 грн.* 365= 47815 грн. Згідно розрахунку, позивачем нараховані проценти в сумі 58441 грн. 30 коп. Водночас, позивачем заявлено до стягнення проценти, з урахуванням 46160 грн. з зазначенням про застосування програми лояльності, а тому, не погоджуючись з алгоритмом розрахунку процентів за договором, але враховуючи диспозитивність судового процесу, а також те, що заявлена позивачем до стягнення сума процентів є нижчою, ніж нарахована судом в межах строку дії договору з застосуванням денної ставки 1%, вимоги в частині стягнення процентів підлягають задоволенню в сумі 46160 грн., як і просив позивач. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, суд, дійшов висновку, що між сторонами укладено кредитний договір, умови якого та вимоги законодавства, що регулюють виниклі між сторонами правовідносини, порушені відповідачем. Утворилася заборгованість за кредитом, яка не погашена до теперішнього часу. Висновки суду за результатами розгляду позову Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Оскільки отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, наявність заборгованості підтверджується розрахунком в матеріалах справи, з яким суд погоджується, відповідач не надав суду докази виконання зобов`язання з повернення позичених коштів, тому Банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, проуцентів за користування кредитом, позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача необхідно стягнути вказану суму боргу в межах позову. Щодо розподілу судових витрат При розподілі судових витрат суд керується нормами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки в матеріалах справи наявне платіжне доручення про сплату судового збору в розмірі 2422 грн. 40 коп. (понижуючий коефіціент), а суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто в розмірі 2422 грн. 40 коп.

Outcome: approved