Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

19.01.2026 Нетішинським міським судом Хмельницької області ухвалено рішення у цивільній справі №679/1248/25 (провадження №2/679/156/2026) за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди завданої вчиненням кримінального правопорушення. Представником відповідача адвокатом Плаксою В.А. до закінчення судових дебатів у справі зроблено усуну заяву про, те що протягом п`яти днів з дня винесення рішення до суду буде подано докази понесених відповідачем судових витрат на професійну правничу допомогу, а тому судом прийнято рішення, що питання про судові витрати понесені відповідачем на оплату професійної правничої допомоги буде вирішено після ухвалення рішення по суті позовних вимог та визначено відповідачу строк для подання доказів щодо розміру понесених ним судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення цього рішення суду. 23.01.2026 до суду надійшла заява представника відповідача [PERSON] - адвоката Плакси В.А. про розподіл судових витрат понесених на професійну правничу допомогу. У заяві представник посилається на те, що 22.09.2025 між ним та [PERSON] укладено договір про надання правничої допомоги у порядку виконання умов якого адвокатом надано усю необхідну правничу допомогу під час розгляду цивільної справи. 20.01.2026 до вказаного договору сторонами підписано акт приймання-передачі наданої правничої допомоги на суму 23000,00 гривень, обсяг ви та розмір правової допомоги відображено у детальному описі робіт. Враховуючи зазначене представник відповідача просив ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з позивача [PERSON] на користь відповідача [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 23000,00 гривень. 02.02.2026 до суду надійшли заперечення представника позивача [PERSON] адвоката Бойка В.Ф. на заяву про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу. У запереченні представник посилався на те, що заява відповідача не підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки у порушення вимог п.8 ч.3 ст.178 ЦПК України до відзиву на позовну відповідачем не було долучено попереднього орієнтовного розрахунку судових витрат. При цьому, у відзиві на позовну заяву відповідач зазначав, що очікуваний розмір витрат на правову допомогу становитиме 15000,00 гривень, у той же час у заяві про компенсацію судових витрат зазначена сума 23000,00 гривень. Вказана сума є непропорційною ціні позову, яка складала 30000,00 гривень, а зазначені в акті приймання-передачі наданої правничої допомоги від 20.01.2026 і в детальному описі робіт від 21.06.2026 види і вартість допомоги є надто завищеною і не враховує дійсний час витрачений на надання допомоги. Так, вартість одного судового засідання в сумі 3000,00 гривень не відповідає часу двох перших судових засідань (09.10.2025 i 08.01.2026) по 21 і 28 хвилин відповідно, що свідчить про неспівмірність суми послуг кількості витраченого адвокатом часу. Звертає увагу суду на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. При цьому стягнення з позивача на користь відповідача судових витрат в сумі 23000,00 гривень буде для нього непомірним фінансовим тягарем. Сторони у судове засідання з розгляду питання про ухвалення додаткового рішення не з`явилися, у зв`язку з їх неявкою фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд дійшов висновку про таке. Відповідно до ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною першою цієї статті, суд вирішує питання про судові витрати без повідомлення учасників справи. Якщо суд вважатиме за необхідне, для вирішення питання про судові витрати він може призначити судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч.3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до п.3 ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Встановлено, що 19.01.2026 Нетішинським міським судом Хмельницької області ухвалено рішення у цивільній справі № 679/1248/25 (провадження № 2/679/156/2026) яким частково задоволено позовні вимоги та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 10000,00 гривень у відшкодування моральної шкоди. Питання щодо стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу судом не вирішувалося, оскільки представником відповідача в усній заяві поданій до закінчення судових дебатів у справі, зазначено, що докази на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу будуть надані суду протягом п`яти днів із дня ухвалення судового рішення по суті справи. Як вбачається з долучених до заяви про розподіл витрат на професійну правничу допомогу доказів, 22.09.2025 між відповідачем [PERSON] та адвокатом Плаксою В.А. укладено договір про надання правничої допомоги № 22-09/2025-СОС предметом якого є надання адвокатом правничої допомоги щодо представництва інтересів клієнта у цивільній справі №679/1248/25. Згідно пунктів 5.1.1, 5.1.2 договору вартість правничої допомоги, що надається на умовах цього договору визначено сторонами у розмірі 10000,00 гривень; безпосереднє представництво інтересів клієнта у суді під час розгляду справи із розрахунку двох судових засідань по 3000,00 гривень за кожне судове засідання. У випадку проведення більшої кількості судових засідань, кожне наступне по 1500,00 гривень. 20.01.2026 між сторонами підписано акт приймання-передачі наданої правничої допомоги до договору про надання правничої допомоги № 22-09/2025-СОС від 22.09.2025 (далі-Акт), відповідно до якого вартість наданих послуг склала 23000,00 гривень. Вказані докази підтверджують факт понесення відповідачем витрат на професійну правничу допомогу. Щодо посилання сторони позивача на те, що відповідачем до відзиву на позовну заву не долучено попередній розрахунок судових витрат суд вважає за необхідне зазначити, що у разі неподання стороною попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат. Тобто неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат не є безумовною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат. Тобто, у разі неподання попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат. Постанова ВС від 08.04.2021 року у справі № 161/20630/18. При цьому суд також звертає увагу, що у відповідності до ч.3 ст. 134 ЦПК України попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи, а тому заперечення сторони відповідача у цій частині суд до уваги не приймає. Проаналізувавши надані стороною відповідача докази понесених витрат на професійну правничу допомогу встановлено, що до акту приймання-передачі наданої правничої допомоги від 20.01.2026 безпідставно окремим пунктом включено надання переліченого у п. 1.1 Акту виду правничої допомоги на суму 2500,00 гривень, оскільки вид такої допомоги охоплюється п.5.1.1 договору і сторонами її загальна вартість визначена у розмірі 10000,00 гривень. Будь-яких доказів які б доводили збільшення фактичної суми судових витрат за вказаний вид послуг на 2500,00 гривень стороною відповідача не надано. У разі недотримання вимог частини ч. 4 ст. 137 ЦПК України суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Так, слушним є посилання сторони позивача, що розмір витрат на професій правничу допомогу заявлений стороною відповідача у сумі 23000,00 гривень є непропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову 30000,00 гривень та розміру задоволеної частини позовних вимог у сумі 10000,00 гривень, а їх стягнення становитиме надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат. Суд враховує, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу. Аналогічні висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 04.10.2021 № 640/8316/20, від 21.10.2021 у справі №420/4820/19, від 17.01.2024 у cправі №910/2158/23. Стягнення з позивача на користь відповідача 23000,00 гривень у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, враховуючи визначений судом розмір відшкодування моральної шкоди позивачу, фактично нівелюватиме значення самого рішення суду, яким спір між сторонами вирішено по суті. У зв`язку з викладеним суд, з урахуванням клопотання позивача, вважає на необхідне зменшити розмір витрат понесених відповідачем на професійну правничу допомогу до 10000,00 гривень, та з урахуванням положень п.3 ч.2 ст. 141 ЦПК України про те, що такі витрати покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, ухвалити додаткове рішення у справі, стягнувши з позивача на користь відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6662,00 гривень (пропорційно до розміру задоволеної частини позовних вимог). На підставі викладеного,

Outcome: approved