Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» в особі представника звернулося до Жидачівського районного суду Львівської області із позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором №121629-ЛВ1-001 про надання кредиту від 29.07.2020 в розмірі 15143,02 грн., та судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що 29.07.2020 між ТзОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено договір №121629-ЛВ1-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТзОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» 29.07.2020 направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти договір №121629-ЛВ1-001 про надання кредиту. 29.07.2020 [PERSON] прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору №121629-ЛВ1-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТзОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направлено [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G0185 на номер телефону [NUMBER] , котрий боржником було введено/відправлено. Таким чином, 29.07.2020 між ТзОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] було укладено договір №121629-ЛВ1-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором. Відповідно до умов договору кредиту, ТзОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надає відповідачу грошові кошти у розмірі 12 000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а відповідач зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та правил про надання грошових коштів у кредит. Згідно з умовами договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1.16632977 процентів за кожен день користування кредитом. ТзОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 12 000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] (котру позичальником вказано при заповненні анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про перерахування коштів (або платіжним дорученням). До теперішнього часу Боржник свої зобов`язання за Кредитним договором №121629-ЛВ1-001 про надання кредиту належним чином не виконав, а лише часткового сплатив кошти, розрахунок та розмір яких зазначені у Розрахунку заборгованості за Договором №121629-ЛВ1-001 позичальника [PERSON] , чим порушив свої зобов`язання, встановлені договором. Відповідно до Розрахунку заборгованості за Договором №121629-ЛВ1-001 позичальника [PERSON] , відповідач на виконання умов договору здійснив часткову оплату за Договором №121629-ЛВ1-001 на загальну суму 10306,20 грн. Таким чином, зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. Зважаючи на ті обставини, що [PERSON] належним чином не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором, у боржника станом на 30.10.2025 утворилась заборгованість за Договором №121629-ЛВ1-001 про надання кредиту в розмірі 15143,02 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 8901,24 грн; суми прострочених платежів по процентах - 6241,78 грн. Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 02.01.2026 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін у судове засідання. Крім того, зобов`язати АТ КБ «Пиват Банк» в особі керівника надати до суду наступну інформацію та документи: чи було емітовано на ім`я [PERSON] банківську картку № [NUMBER] та під неї відповідного банківського рахунку; виписку з карткового рахунку про рух коштів відкритого для обслуговування банківської картки № [NUMBER] за період з 29.07.2020 по 17.02.2021. 02.02.2026 на адресу суду від АТ КБ «Приват Банк» надійшли витребувана судом інформація та копії документів. Представник позивача в судове засідання не з`явився, згідно змісту позовної заяви, представник позивача просить розглянути справу без участі їхнього представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, не подав відзиву на позовну заяву, клопотання про проведення судового засідання без його участі не надходило, та не повідомив суд про причину неявки, хоча належним чином повідомлявся про дату та час розгляду справи. У зв`язку з цим суд визнає неявку відповідача неповажною та вважає, що справу можливо слухати у відсутності відповідача, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін. Оскільки відповідач відзив на позовну заяву не подав, представник позивача не заперечує проти винесення заочного рішення, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи ухвалити заочне рішення. Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (частини 1, 2 статті 12 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Судом встановлено, що 29.07.2020 між ТзОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] , шляхом акцептування останнім пропозиції ТзОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» (оферти) укладено договір №121629-ЛВ1-001 про надання кредиту (а.с.21-23). Відповідно до п. 1 договору, кредитодавець надає Позичальнику грошові кошти в розмірі 12 000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності (надалі - Кредит), а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та комісію за надання Кредиту у порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами надання споживчих кредитів. Тип Кредиту: кредит. Строк, на який надається Кредит: 16 тижнів. Процентна ставка за Кредитом: в день 1,16632977, фіксована. Загальний розмір наданого Кредиту: 12 000,00 грн. Термін дії Договору: до 18.11.2020. Орієнтовна загальна вартість наданого Кредиту: 22560 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка: 425,71036605 процентів. Протягом строку (терміну) кредитування процентна ставка за Кредитом нараховуються на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення згідно графіку платежів (п. 2 договору). Згідно п.5 договору, позичальник має право повністю або частково достроково повернути Кредит без будь-якої додаткової плати, пов`язаної з достроковим поверненням, у тому числі шляхом збільшення суми періодичних платежів, про що він зобов`язаний повідомити кредитодавця з оформленням відповідного документа. Відповідно до п.9 договору, підписуючи цей Договір, Позичальник підтверджує, що до укладання Договору Позичальник отримав від Кредитодавця інформацію та документи, надання яких передбачені законодавством України, зокрема передбачену ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», Паспорт споживчого кредиту, ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Інші умови цього правочину регулюються Правилами, які є невід`ємною частиною договору (п.10 договору). У паспорті споживчого кредиту, який надано Позичальнику, зазначено, зокрема: інформацію та контактні дані кредитодавця та кредитного посередника, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформацію щодо реальної річної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткову інформацію, інші важливі правові аспекти (а.с.19-20). На підтвердження укладення договору №121629-ЛВ1-001 про надання кредиту від 29.07.2020 позивачем надано візуальну форму послідовності укладення дій клієнта для даного договору, з якої вбачається, що 29.07.2020 о 21:45:57 клієнт, використовуючи номер телефону, ідентифікувався в ІТС та зайшов в особистий кабінет клієнт ознайомився і підписав одноразовим ідентифікатором G7258 паспорт споживчого кредиту. Клієнт ознайомився з офертою товариства та прийняв її умови. Акцептування клієнтом умов оферти, відбулося шляхом надсилання Товариству акцепту та підписання договору одноразовим ідентифікатором G0185 (дані в електронній формі у вигляді алфавітно цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти Договір, та надсилаються іншій стороні цього Договору) (а.с.24). Відповідно до анкети клієнта (витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи - https://my.tizpozyka.com), відповідачем внесено такі відомості: найменування позичальника: [PERSON] , адреса реєстрації та проживання; дата народження; місце народження; документ, що посвідчує особу; РНОКПП, інформація стосовно бажаного кредиту: 12 000 грн, дата отримання кредиту: 29.07.2020, електронна адреса позичальника; номер телефону позичальника;, номер банківського рахунку/банківської картки для перерахування коштів: [NUMBER] (а.с.25). ТзОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА свої зобов`язання за кредитним договором №121629-ЛВ1-001 про надання кредиту від 29.07.2020 виконало, перерахувавши кредитні кошти в сумі 12000,00 грн. на рахунок [PERSON] , що підтверджується платіжною квитанцією №249420869 від 29.07.2020 (а.с.26). Вказане також підтверджується інформацією наданою АТ КБ «Приват Банк» та випискою по банківській картці [NUMBER] , згідно яких вбачається, що на ім`я [PERSON] банком емітовано картку [NUMBER] , на яку 29.07.2020 відбулось зарахування коштів на суму 12000,00 грн. (а.с.63-66). Враховуючи невиконання відповідачем умов договору №121629-ЛВ1-001 про надання кредиту від 29.07.2020, у відповідача станом на 30.10.2025 виникла заборгованість в сумі 15143,02 грн, що складається з: заборгованості по тілу кредиту - 8901,24 грн; заборгованості по процентах - 6241,78 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за договором та довідкою про стан заборгованості (а.с.11-17, 18). При цьому, як вбачається із вказаного розрахунку заборгованості, ТзОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» здійснювало нарахування процентів за користування кредитними коштами в строк до 18.11.2020 (термін строку дії договору №121629-ЛВ1-001 про надання кредиту від 29.07.2020). Крім того, з даного розрахунку заборгованості за договором №121629-ЛВ1-001 про надання кредиту від 29.07.2020 прослідковується, що відповідачу були надані кредитні кошти, а також те, що відповідач частково погашав кредитну заборгованість, що свідчить про визнання останнім факту укладення договору кредиту між ним та ТзОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА», а також те, що йому були відомі умови кредитування. Вирішуючи даний спір суд виходить з такого. Порядок укладання договорів в електронній формі передбачений Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію». Зокрема, в ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, про зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п.12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч.1 ст.641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунках та проведення інших операцій за рахунком. Згідно з частинами 1, 2 ст. 1069 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунками клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграф 1 і 2 глави 71 ЦК України), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частина 1 ст.612 ЦК України визначає, що боржник, у даному випадку відповідач, вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не виконав зобов`язання у строк, який встановлений договором чи законом. Відповідно до п.4 ч.1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право кредитодавцю встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту. З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази підтверджують укладення між ТзОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] договору кредиту в електронній формі, отримання відповідачем кредитних грошових коштів та їх неповернення позивачу, тобто неналежне виконання відповідачем умов, укладеного договору в електронній формі, у зв`язку з цим позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом стягнення із боржника фактично отриманої суми кредитних коштів, сплати відсотків та комісії. Таким чином, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, зважаючи на те, що відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву не надав та не представив суду жодних доказів на спростування вимог позивача, приходить до переконання, що позовні вимоги про стягнення із [PERSON] заборгованості за договором №121629-ЛВ1-001 про надання кредиту від 29.07.2020 в розмірі 15143,02 грн. підлягають до задоволення. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем було сплачено судовий збір у сумі 2422,40 грн., а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved