Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-05 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компаній «ЕЙС» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог директор ТОВ ФК «ЕЙС» Поляков Олексій вказав, що 10.09.2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 249618385 на суму 5950,00 грн в формі електронного документа з використанням електронного підпису. 17.12.2024 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» уклали договір факторингу № МВ-ТП/13, у відповідності до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передає (відступає)ТОВ «Таліон плюс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Таліон плюс» приймає належні ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. 28.05.2025 року ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» уклали договір факторингу № 28/0525-01, у відповідності до умов якого ТОВ «Таліон плюс» передає (відступає) ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» приймає належні ТОВ «Таліон плюс» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. 16.07.2025 року ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» та ТОВ ФК «ЕЙС» уклали договір факторингу № 16/07/25-Е, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» передає (відступає) ТОВ ФК «ЕЙС» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ ФК «ЕЙС» приймає належні ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу ТОВ ФК «ЕЙС» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 249618385 від 10.09.2024 року в сумі 12991,99 грн. Відповідач належним чином умови договору не виконувала і має непогашену заборгованість перед ТОВ ФК «ЕЙС» в сумі 12991,99 грн., з яких: 7735,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту 3192,66 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 2064,33 заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи). У зв`язку з вищевикладеним позивач звернувся до суду та просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № 249618385 у розмірі 10927,66 грн, судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу на суму 7000,00 грн. Ухвалою суду від 29.12.2025 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін, у якій роз`яснено вимоги ст.178 ЦПК України. Вказану ухвалу направлено відповідачу за місцем її реєстрації, про те до суду повернулися поштові конверти з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. З урахуванням викладеного, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлена про розгляд цивільної справи, судом надано можливості та достатньо часу ознайомитись з позовною заявою та надати свої заперечення, отже вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч.2 ст.279 ЦПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. 30.12.2025 року до Жашківського районного суду Черкаської області від відповідача [PERSON] надійшов відзив. В обґрунтування відзиву, зазначила, що позовні вимоги у частині розміру заявленої заборгованості підлягають критичній оцінці та можливому зменшенню. Відповідач просить врахувати, що вона я одинокою матір`ю, виховує малолітню дитину віком до трьох років, перебуває у відпустці до погляду за дитиною (декрет); офіційно не працевлаштована, стабільного доходу не має, не володіє нерухомим чи цінним рухомим майном та усі кошти спрямовуються виключно на забезпечення базових потреб дитини. [PERSON] стверджує, що її фінансовий стан є складним і не дозволяє сплатити значну суму одноразово або у розмірі, який може бути заявлений позивачем. Відповідач зазначає, що вона не ухиляється від участі у справі та не заперечує право суду на її розгляд, однак просить суд врахувати її соціальний статус та реальні фінансові можливості та зменшити розмір заявлених до стягнення позовних вимог, зокрема штрафних санкцій, пені та відсотків. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив наступне. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Встановлені обставини справи та докази. 10.09.2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем було укладено кредитний договір № 249618385 в формі електронного документа з використанням електронного підпису. 10.09.2024 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» ініціювало переказ коштів у розмірі 5950,00 грн. згідно договору № 249618385 на платіжну картку5355-28XX-XXXX-1797, що в свою чергу, свідчить доказом того, що відповідач прийняв пропозицію кредитодавця - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». 17.12.2024 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» уклали договір факторингу № МВ-ТП/13, у відповідності до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передає (відступає) ТОВ «Таліон плюс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Таліон плюс» приймає належні ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. 28.05.2025 року ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» уклали договір факторингу № 28/0525-01, у відповідності до умов якого ТОВ «Таліон плюс» передає (відступає) ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» приймає належні ТОВ «Таліон плюс» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. 16.07.2025 року ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» та ТОВ ФК «ЕЙС» уклали договір факторингу № 16/07/25-Е, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» передає (відступає) ТОВ ФК «ЕЙС» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ ФК «ЕЙС» приймає належні ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу ТОВ ФК «ЕЙС» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 249618385 від 10.09.2024 року в сумі 12991,99 грн. Всупереч умов договору № 249618385 від 10.09.2024 року відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконувала, що створило заборгованість у розмірі 12991,99 грн., з яких: 7735,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 3192,66 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, 2064,33 заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи). Згідно п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини. За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У ст. 530 ЦК України зазначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Крім цього, ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За нормою ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Суд зауважує, що на день розгляду справи в суді заборгованість не погашена, розмір такої заборгованості відповідачем не спростований. Відповідач відзив на позовну заяву не подала, не висловила своє відношення до заявлених позовних вимог шляхом подання письмової заяви, не надала суду будь-яких доказів на спростування обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч.ч. 1,5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 614 ЦК України особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Судом установлено, що відповідно до реєстру боржників до договору факторингу ТОВ ФК «ЕЙС» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 249618385 від 10.09.2024 року в сумі 12991,99 грн. При цьому позивач звернувся до суду та просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 249618385 від 10.09.2024 року у сумі 10 297,66 грн. У відзиві відповідачка прохала врахувати її соціальний статус та реальні фінансові можливості та зменшити розмір заявлених до стягнення позовних вимог, зокрема штрафних санкцій, пені та відсотків. Проте жодних доказів скрутного становища відповідачем не надано. Як встановлено судом, позивач при поданні позовної заяви просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитом у сумі 10 927,66 грн, що складається з 7735,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 3192,66 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Тобто, штрафні санкції позивачем не нараховувались. Заява про розстрочення виконання рішення від відповідача не надходила. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компаній «Ейс» до [PERSON] про стягнення заборгованості є законними і обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд враховує наступне. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин суд вважає необхідним стягнути з відповідача суму сплаченого позивачем судового збору у розмірі 2422,40 грн. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133ЦПК України). Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у ч.3 ст.141 ЦПК України, зокрема обґрунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Так, у матеріалах справи наявний Договір про надання правової допомоги між АДВОКАТСЬКЕ БЮРО «СОЛОМКО ТА ПАРТНЕРИ» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» № 20/08/25-01 від 20.08.2025 року, Додаткова угода 25771228751 до Договору про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025, Акт прийому-передачі наданих послуг (даний акт є невід`ємною частиною до Договору про надання правничої допомоги) № 20/08/25-01 від 20.08.2025. Відповідно до ч.4,5 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт(наданих послуг); 2)часом,витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3)обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4)ціною позову та (або) значенням справи для сторони,в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Таким чином, аналізуючи докази, надані стороною позивача на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, об`єм та складність справи, виходячи з критерію реальності адвокатських послуг та розумності їхньої вартості, відсутності заперечень з боку відповідача, суд дійшов висновку, що відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000 грн. підлягають задоволенню.

Outcome: approved