Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

позивач Гурівська сільська рада Кропивницького району Кіровоградської області, як органу опіки та піклування звернулася до Долинського районного суду Кіровоградської області з позовом до відповідача [PERSON] , у якому (позові) просить: - позбавити батьківських прав [PERSON] відносно дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; - стягнути з [PERSON] на користь осіб або установ, у яких будуть перебувати та утримуватись діти, аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до виповнення повноліття, починаючи стягувати з дня пред`явлення позову. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що [PERSON] має шістьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . У ході обстеження умов проживання дітей в сім`ї [PERSON] було встановлено, що батьки злісно ухиляються від виконання батьківських обов`язків. Діти були занедбані, не вміли складати постіль, речі, іграшки, правильно умиватися, молодші діти: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] боялися води, зі слів старших дітей, вони рідко милися. Віка була у шостому класі і не знала алфавіту, рахувала у межах десяти на пальцях. Дітей було влаштовано до патронатного вихователя. За весь період перебування дітей у патронатній родині батьки до них не приїздили, спілкувались у режимі відеозв`язку. Родина [PERSON] намагалася поліпшити свої житлово-побутові умови у міру своїх можливостей. З ними проводилася робота, у вигляді консультацій та рекомендацій, профілактичних бесід, щодо відповідального батьківства, створення належних умов для утримання та виховання дітей. Родина неодноразово перебувала під соціальним супроводом. [PERSON] неодноразово притягалась до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП. [INFO] батько дітей - [PERSON] помер. 22.04.2025 службою у справах дітей Гурівської сільської ради здійснено виїзд за адресою проживання [PERSON] : [ADDRESS] , з`ясовано, що вдома немає нікого, будинок замкнений, подвір`я та присадибна ділянка заростають чагарниками. В телефонному режимі [PERSON] повідомила, що вона не проживає за адресою реєстрації, де знаходиться не сказала. Ухвалою від 05.05.2025 зазначену позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вказаним позовом. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Розпочато підготовче провадження у справі. Призначено підготовче судове засідання з повідомленням (викликом) учасників справи. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. Ухвалою від 04.11.2025 підготовче провадження у справі закрито та її призначено до судового розгляду по суті у судовому засіданні. Представники позивача у судовому засіданні підтримали позов у повному обсязі, просили його задовольнити, обґрунтовували позовні вимоги аналогічно викладеному у позові. Додатково надали відповідь служби у справах дітей виконавчого комітету Покровської районної ради (м. Кривий Ріг) про неможливість обстеження умов проживання [PERSON] . Відповідач у судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог, просила не позбавляти її батьківських прав. Надала суду копію трудової книжки на підтвердження працевлаштування та медичну довідку № 1923 від 17.04.2025 про проходження попереднього періодичного та позачергового психіатричних оглядів, у тому числі на предмет вживання психоактивних речовин. Повідомила, що вона працевлаштувалась машиністом у ПрАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» у м. Кривий Ріг. У будинку де вона раніше проживала з дітьми наразі не проживає. У квартирі у м. Кривий Ріг вона вже не проживає, оскільки коли дізналися, що у неї шість дітей, то їй перестали здавати квартиру. Наразі вона проживає у гуртожитку у кімнаті 18 кв. м. На питання щодо відвідування дітей у патронатній сім`ї протягом майже двох років їх там перебування, повідомила, що дітей не відвідувала, одного разу коли збиралась це зробити - запізнилась на автобус. Допитана у судовому засіданні, у присутності начальника служби у справах дітей Олександрійського району Кіровоградської області [PERSON] , - малолітня [PERSON] , [INFO] (13 років), суду повідомила, що вона, її брати та сестри вже близько двох років проживають у родині патронатного вихователя [PERSON] . Надаючи оцінку умовам, в яких вони проживали раніше і проживають зараз повідомила, що зараз їм краще ніж з мамою. Пояснила, що коли вони проживали вдома мати часто залишала їх самих і їй доводилось доглядати за молодшими дітьми. Інколи мати не поверталася додому протягом доби. Інколи вона була на роботі, а інколи у сусідки. Сказала, що з [PERSON] їм краще. Допитана у судовому засіданні, у присутності начальника служби у справах дітей Олександрійського району Кіровоградської області [PERSON] , - малолітня [PERSON] , [INFO] (12 років), суду повідомила, що вона, її брати та сестри вже близько двох років не проживають з мамою. Надаючи оцінку умовам, в яких вони проживали раніше і проживають зараз повідомила, що зараз їм краще ніж з мамою. Пояснила, що коли вони проживали вдома мати і тато часто сварилися. Вони залишали їх самих удома і їй та [PERSON] доводилося самостійно піклуватися про братів та сестер. Вони з [PERSON] прибирали, готували їсти та кормили братів та сестер. Коли мати залишала їх самих, то вона була або на роботі, або у сусідки, з якою вони вживали алкоголь. Допитаний у судовому засіданні, у присутності начальника служби у справах дітей Олександрійського району Кіровоградської області [PERSON] , - малолітній [PERSON] , [INFO] (10 років), суду повідомив, що він, його брати та сестри вже близько двох років не проживають з мамою, а живуть у родині патронатного вихователя [PERSON] . Розповів, що коли вони жили з мамою, то вона часто залишала їх самих. Вона ходила на роботу та до сусідки, з якою вони вживали алкоголь. Мати приходила додому з червоними очима та хиталась і лягала спати. Судом було оголошено про відкладення ухвалення та проголошення судового рішення. Заслухавши представників позивача, відповідача та дітей, дослідивши докази у справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулась позивач, враховуючи позиції учасників справи, висловлені ними у заявах по суті справи та заявах з процесуальних питань, які було подано до суду, виходячи з положень цивільного процесуального законодавства, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, - суд дійшов висновку про задоволення позову, з огляду на таке. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Поряд з цим, відповідно до положень ч. 1 - ч. 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами у розумінні ч. 1 ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Положеннями ч. 1, ч. 5, ч. 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, на підставі досліджених у судовому засіданні доказів, наданих учасниками справи, судом встановлено такі обставини. [PERSON] є матір`ю шістьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження останніх. Батько дітей [PERSON] , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтва про смерть серія [NUMBER] . За даними листа органу національної поліції [PERSON] двічі притягувалась до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП «Невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей» 16.04.2024 та 18.04.2024. Рішенням виконавчого комітету Попельнастівської сільської ради «Про влаштування дітей в сім`ю патронатного вихователя» від 25.04.2024 № 92 дітей було влаштовано у сім`ю патронатного вихователя [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . За даними КЗ «Центр надання соціальних послуг» Гурівської сільської ради (лист від 23.10.2024 № 01-14/212 «Про надання соціальних послуг сім`ї [PERSON] ») встановлено сім`я [PERSON] тричі перебувала під соціальним супроводом: - з 26.10.2021 по 27.10.2022 - соціальний супровід завершено з досягненням позитивного результату (мінімізовано складні життєві обставини); - з 15.02.2023 по 16.02.2024 - соціальний супровід завершено без досягненням позитивного результату (не подолані складні життєві обставини) через невиконання батьками плану соціального супроводу без поважних причин; - з 18.03.2024 по час надання інформації Протягом березня-жовтня 2024 року фахівцем соціальної роботи та психологом здійснювалися заходи відповідно до плану соціального супроводу, а саме: - відвідування сім`ї [PERSON] (21 раз) та бесіди по телефону з матір`ю (18 разів). Під час відвідувань проводилися бесіди з матір`ю та батьком щодо наведення та постійного підтримання належного ладу в будинку та на прибудинковій території; організації та проведенні ремонту житла; створення належних умов проживання для дітей(облаштування спальних місць, місць для навчання, ігрового куточка);забезпечення сім`ї продуктами харчування в достатній кількості; засадження городу овочевими культурами; обстеження та лікування доньки [PERSON] ; відвідування дітьми освітніх закладів; інформування щодо отримання державних соціальних допомог та працевлаштування матері. - разом з батьками планували, коригували та аналізували результати проведення ремонтних робіт в будинку та робіт но наведенню ладу на прибудинковій території; - надавали психологічну підтримку батькам під час перебування дітей у патронатній родині. З квітня по жовтень 2024 року всі діти [PERSON] за заявою матері були влаштовані у патронатну сім`ю на період подолання батьками складних життєвих умов. Батьки [PERSON] та [PERSON] з травня 2024 року розпочали ремонтні роботи у будинку, однак проводили дані роботи дуже повільно, не виявляли активності та зацікавленості, весь час змінювали види робіт, послідовність їх виконання, не завершивши одну роботу розпочинали іншу. Батьки погасили заборгованість за постачання електроенергії і будинок підключили до електропостачання. Поряд з цим, за змістом зазначеного звіту КЗ «Центр надання соціальних послуг» батьки не доклали зусиль до приведення прибудинкової території до належного ладу, не доробили ремонт у середині будинку, не облаштувати спальні місця для кожної дитини окремо та не облаштували дітям місця для навчання, не засадили огород овочевими культурами, не приділили належну увагу лікуванню доньки [PERSON] . Рішенням виконавчого комітету Попельнастівської сільської ради «Про влаштування дітей в сім`ю патронатного вихователя» від 18.09.2024 № 185 було продовжено строк перебування дітей у сім`ї патронатного вихователя [PERSON] . Рішенням виконавчого комітету Попельнастівської сільської ради «Про влаштування дітей в сім`ю патронатного вихователя» від 14.10.2024 № 197 було продовжено строк перебування дітей у сім`ї патронатного вихователя [PERSON] . За даними довідки-характеристики Гурівської сільської ради № 435 від 22.10.2024 [PERSON] характеризується негативно. Проживає за адресою: [ADDRESS] , з чоловіком, має шістьох дітей. Не працює За характером запальна, лінива, байдужа, безвідповідальна, озлоблена, не може дотримуватись обіцянок. Недбало виконує батьківські обов`язки, мало приділяє уваги дітям, не приймає участь у навчальному процесі дітей. У помешканні та на подвір`ї постійний безлад, діти брудні, не доглянуті. Одяг у дітей брудний. Засоби гігієни відсутні. Численні бесіди з [PERSON] не приводять до серйозних змін у її поведінці, ставленні до виконання батьківських обов`язків та зміні способу їхнього життя. За даними акту обстеження умов проживання від 10.10.2024 при обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] було встановлено, що умови проживання створені частково: поклеєні шпалери, підлога брудна, постільне застелена, постільна білизна у занедбаному стані, меблі в аварійному стані, продукти харчування відсутні, пічне опалення не зроблено, у будинку затхлий запах. На подвір`ї купи сміття, присадибна ділянка заросла чагарниками. Для дітей не створені умови для проживання та повноцінного розвитку. Відповідно до наданих Ульянівським ліцеєм Попельнастівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області характеристик від 10.10.2025 на учнів: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , останні проявили відчутну позитивну динаміку у питаннях засвоєння нових знань, навчальної діяльності під час уроків, стану виконання домашніх завдань з часу передування у патронатній сім`ї. при цьому зазначено, що [PERSON] прибув для навчання у третьому класі ліцею у травні 2024 року - не знав усіх літер, відповідно і не писав, міг трішки «змалювати» з дошки, але, що він писав - не розумів. На час надання характеристики [PERSON] вже має середній і достатній рівень знань. Відповідно до психолого-педагогічних характеристик Ульянівського ЗДО «Берізка» Попельнастівської сільської ради від 10.10.2024, наданих на [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , останні відвідують заклад з 30.04.2024: - адаптаційний період [PERSON] тривав тиждень, дитина була замкнута, володіла окремими навичками самообслуговування; - адаптаційний період [PERSON] тривав три тижні, дитина була замкнута, поверхнево володіла навичками самообслуговування; - адаптаційний період [PERSON] тривав два тижні, дитина була замкнута, частково володіла навичками самообслуговування, спілкувалася жестами та звуками. За час відвідування закладу, у період перебування у патронатній родині, у дітей спостерігаються позитивні зміни у особистісній поведінці та навчанні Рішенням виконавчого комітету Попельнастівської сільської ради «Про влаштування дітей в сім`ю патронатного вихователя» від 21.01.2025 № 4 було продовжено строк перебування дітей у сім`ї патронатного вихователя [PERSON] . За даними довідки-характеристики Гурівської сільської ради № 182 від 23.04.2025 [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до висновку органу опіки та піклування Гурівської сільської ради від 25.04.2025 № 03-13/744/1 визначено доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . За повідомленням служби у справах дітей виконавчого комітету Покровської районної ради (м. Кривий Ріг) від 01.02.2026 № 83 обстежити умови проживання [PERSON] за повідомленою їй адресою у м. Кривий Ріг не представилось можливим оскільки власник квартири повідомив, що [PERSON] він не знає та вона за адресою перевірки ніколи не проживала. За даними трудової книжки, виданої на ім`я [PERSON] , остання працевлашована машиністом у ПрАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» у м. Кривий Ріг з 11.11.2025 і працює там по теперішній час. Зазначені вище, встановлені судом обставини сторонами у справі не заперечувалися. З огляду на наведені вище правовідносини, з приводу яких виник спір між сторонами судом відзначається таке. Щодо позбавлення батьківських прав. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Забезпечення найкращих інтересів дитини - дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити (абз. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства»). Положеннями ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Положеннями ч. 7 ст. 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20.11.1989, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно з частинами 1-4 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності (ч. 1 ст. 155 СК України). Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 141, ч. 2, ч. 3 ст. 150 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, при цьому батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. 4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до положень Сімейного кодексу України до батьків, які ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків передбачено застосування правових санкцій, які можуть вважатися юридичною відповідальністю, і, зокрема, це позбавлення батьківських прав. Положеннями ст. 164 СК України визначено виключний перелік підстав, за наявності яких, а також винної поведінки, - мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав. До таких підстав закон відносить наступні: якщо мати, батько не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину проти дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини має місце, коли вони свідомо не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, хоча мають реальну можливість для цього. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, що була підписана Україною 21.02.1990, ратифікована постановою Верховної Ради України 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конвенції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини, при цьому відповідно до ч. 2 ст. 9 Конвенції під час будь-якого розгляду згідно з п. 1 цієї статті всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору. Як на правову підставу для позбавлення відповідача батьківських прав відносно дітей позивач посилався на ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню до дітей (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України). Ухилення від виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей, позивач обґрунтовує тим, що відповідач уникає виконання батьківських обов`язків, не приймає участі у належному вихованні дітей, не забезпечує належні умови проживання для дітей та не вживає активних дій для поліпшення таких умов, не цікавиться розвитком дітей та їх здоров`ям. У свою чергу, судом не встановлено об`єктивних підстав, які б перешкоджали відповідачу належним чином піклуватися про своїх дітей, спілкуватися з ними, з урахуванням її обізнаності про місце перебування дітей та можливості безперешкодно дізнатися його, що свідчить про фактичну можливість, та, з іншого боку, вольове небажання матері виконувати свої батьківські обов`язки, визначені законом, по відношенню до дітей. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 15, п. 16 постанови Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляду справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 № 3 позбавлення батьківських прав, тобто наданих батькам до досягнення дитиною повноліття прав на її виховання, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, на згоду передати дитину на усиновлення та інших прав, які ґрунтуються на факті спорідненості з дитиною, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного і об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти, причому зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (Рішення від 07.12.2006 у справі «Хант проти України»). Відповідач із обґрунтованими запереченнями проти задоволення позовних вимог до суду не зверталась. У суду відсутні дані про те, що не виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків пов`язане з її душевною хворобою, недоумством чи іншим тяжким захворювання або з іншими не залежними від неї причинами. З огляду на зазначене, судом відзначається, що відповідач свідомо самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню своїх дітей, що є першоосновою розвитку особистості дітей, не піклуючись про фізичний та духовний розвиток дітей, їх підготовку до самостійного життя, не створюючи належних умов для природних здібностей дітей, поваги до їх гідності, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню дітьми загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, хоча, за недоведеністю протилежного, має можливість для цього, а отже не приймає участь у вихованні дітей та не виконує свої батьківські обов`язки, визначені законом, по відношенню до дитини, що є самостійною підставою, визначеною п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, для позбавлення батьківських прав. Окрім того, судом відзначається, що батьківські обов`язки не полягають лише у наданні матеріальної допомоги (утримання), яка відповідачем також не надається, - вони включають у себе також і батьківську турботу та ласку, піклування про здоров`я дитини, їх духовний, моральний та фізичний розвиток, підготовку до навчання, спілкування з нею. З огляду на викладене вище, приймаючи до уваги насамперед інтереси дітей, які є пріоритетними при розгляді даного спору, враховуючи також наявність обставин, з якими закон, що регулює сімейні відносини, пов`язує позбавлення батьківських прав, при цьому судом було не встановлено реальної юридичної чи/та фактичної неможливості відповідача, яка є матір`ю дітей, вчиняти відповідні дії, які становлять зміст батьківського обов`язку, що свідчить про наявність її вини у невиконанні такого обов`язку, відсутність перешкод з боку інших осіб, для належного виконання нею батьківських обов`язків, на підставі чого суд дійшов висновку про обґрунтованість позовної вимоги про позбавлення батьківських прав, яка на переконання суду заявлена позивачем в інтересах дітей, вона не суперечать положенням законодавства, які регулюють сімейні правовідносини, а тому така вимога підлягає задоволенню і таке рішення суду у повній мірі відповідає завданню цивільного судочинства, зокрема, щодо справедливого вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту інтересів дітей. При цьому, судом відзначається, що відповідно ч. 1 ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Щодо стягнення аліментів на утримання дітей. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, причому відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 1 ст. 183, ч. 1 ст. 184 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Положеннями ч. 1 ст. 3, ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27.02.1991, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. На підставі зазначеного, враховуючи, що обов`язок утримувати дітей до досягнення дитиною повноліття є обов`язком батьків, крім того, під час розгляду справи, з урахуванням умов ч. 1 ст. 182 СК України та наявних у справі доказів, не встановлено наявності обставин, які б свідчили про не можливість відповідача сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі, визначеному позивачем, - суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дітей, що ґрунтуються на вимогах законодавства, яке регулює сімейні відносини, у зв`язку з чим такі вимоги підлягають задоволенню і таке рішення суду у повній мірі відповідає завданню цивільного судочинства, зокрема, щодо справедливого вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту інтересів дітей. Отже, з відповідача слід стягнути аліменти на користь осіб або установ, у яких будуть перебувати та утримуватись діти у розмірі 1/2 частини всіх видів доходів (заробітку) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення аліментів з дня пред`явлення позивачем позову до суду і до досягнення старшою дитиною повноліття. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині суми платежу за один місяць. Окремо судом відзначається, що відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Питання розподілу судових витрат слід вирішити відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, якими, крім іншого, передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, на підставі чого, враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судових збір», та позов задоволено повністю, - суд дійшов висновку, що судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 2422,40 грн. (сума судового збору за двома вимога: про позбавлення батьківських прав; стягнення аліментів на утримання дітей) (п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судових збір»), слід стягнути з відповідача у дохід держави.

Outcome: approved