Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

Позивач, ТОВ "ФК "Кредит-Капітал", як новий кредитор за споживчим кредитним договором № 2868294 від 27.01.2022, звернувся до суду з позовом до Відповідача, [PERSON] , про стягнення заборгованості в розмірі 14 017,19 грн., яка складається з 2999,99 грн. заборгованість за сумою кредиту та 11017, 20 грн. заборгованість за сумою відсотків. Також Позивач просить покласти на Відповідача судові витрати, які складаються зі сплаченого ним судового збору в розмірі 2 422,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000,00 грн. Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 16 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 08 грудня 2025 року клопотання позивача про витребування інформації задоволено. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явивсь, про час та місце розгляду справи повідомлявсь належним чином, про причини неявки суд не попередив. Заяв про поважність неявки в судове засідання, відзиву, заперечень на позовну заяву не надав. Суд вирішив можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки (частина перша статті 1054 ЦК України). Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом (частина третя статті 1054 ЦК України). Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері визначає Закон України "Про споживче кредитування", який встановлює, що договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором (пункт 1-1 частини першої статті 1). Також цей Закон встановлює, що до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо (пункт 4 частини першої статті 1 , абзац четвертий частини другої статті 8). Порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, власних комісій та інших платежів (за наявності), включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися) зазначаються у договорі про споживчий кредит (пункт 10 частини першої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування"). 27.01.2022 Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" (Первісний кредитор) та Відповідач, [PERSON] , уклали договір про споживчий кредит № 2868294 у формі електронного документа з урахуванням особливостей укладання кредитного договору в електронному вигляді, що визначені Законом України "Про електронну комерцію". Згідно з умовами цього договору (Паспорт споживчого кредиту, Графік платежів), сторони домовилися про надання кредиту в розмірі 3 000,00 грн (пункт 1.2 Договору) загальним строком на 360 днів, що може бути змінений (у бік зменшення), в порядку та на умовах визначених пунктом 4.2 Договору (пункт 1.3 Договору) з періодичністю платежів зі сплати процентів - кожні 15 днів, дата остаточного повернення кредиту відповідно до Графіку платежів 22.01.2023. Згідно з нормами статті 46 Закону України "Про платіжні послуги" порядок виконання платіжних операцій, у тому числі обмеження щодо виконання платіжних операцій з використанням конкретних платіжних інструментів, визначається цим Законом та нормативно-правовими актами НБУ; виконання платіжних операцій у платіжній системі здійснюється відповідно до правил такої платіжної системи з урахуванням вимог цього Закону; надавач платіжних послуг має право виконувати платіжні операції користувачів за допомогою/з використанням однієї чи кількох платіжних систем, учасником яких він є, або залучати для виконання платіжних операцій інших надавачів платіжних послуг як посередників; надавач платіжних послуг отримувача під час виконання платіжної операції з метою встановлення належного отримувача коштів за платіжною операцією. У разі невідповідності номера рахунку та/або коду отримувача надавач платіжних послуг утримувача має право: - зупинити проведення платіжної операції на строк до чотирьох робочих днів та зарахувати кошти на відповідний рахунок для встановлення належного утримувача. У разі неможливості встановлення належного отримувача надавач платіжних послуг утримувача зобов`язаний не пізніше четвертого робочого дня після надходження коштів повернути їх надавачу платіжних послуг платника із зазначенням причини повернення; - не уточнювати номер рахунку та/або код утримувача. У такому разі надавач платіжних послуг утримувача зобов`язаний повернути кошти надавачу платіжних послуг платника не пізніше наступного робочого дня після їх надходження із зазначенням причини повернення. Зважаючи на наведені норми Закону про платіжні послуги у разі, якщо б під час виконання платіжної операції щодо перерахування кредитних коштів Відповідачу, відомості про нього, як про належного утримувача кредиту не підтвердились, то операція із зарахування таких коштів взагалі б не відбулась. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України). ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" не є банківською установою, а має статус фінансової установи, яка здійснює господарську діяльність з надання фінансових послуг, зокрема надання кредитів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, без відкриття рахунку, тому за обставин цієї справи докази, надані Позивачем (лист ТОВ "УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ", виписка з особового рахунку), є належними, допустимими та достатніми доказами підтвердження обставин факту перерахування кредитних коштів на картковий рахунок відповідача, номер якого зазначено нею у кредитному договорі (заяві). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України). Це означає, що Відповідач, заперечуючи проти позову, має обов`язок спростувати факт отримання коштів шляхом надання або сприяння у витребуванні належних, допустимих та достовірних доказів (зокрема, виписки з банківського рахунку), які б нівелювали надані Позивачем письмові докази. Це є прямим обов`язком сторони в умовах змагального процесу. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України). Отже, Позивач довів факт надання кредиту (перерахування коштів на картку) та порушення Відповідачем умов договору шляхом неналежного виконання обов`язку з повернення кредитних коштів та сплати процентів згідно з Графіком платежів. Відповідно до розрахунку Первісного кредитора, що надав Позивач, у Відповідача утворилася заборгованість у розмірі 14 017,19 грн (з урахуванням внесеної оплати у сумі 1194,01 грн). Суд має з`ясувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку заборгованості, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми заборгованості та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначення позивачем максимального розміру заборгованості та інших нарахувань (постанова Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18.09.2020 у справі № 916/4693/15; постанова Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 02.10.2020 у справі № 911/19/19 (пункт 33), постанова Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.11.2023 у справі № 925/872/21 (пункт 76); постанова Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10.10.2019 у справі № 320/8618/15-ц). Відповідач порушив умови договору та не повернув кредитні кошти у встановлений строк, тому заборгованість за тілом кредиту залишається непогашеною та становить 2999,99 грн. У цій частині позовні вимоги є обґрунтованими. Відповідач за умовами кредитного договору мав обов`язок сплатити проценти за користування кредитом протягом 360 днів з періодичністю платежів зі сплати процентів кожні 15 днів згідно з Графіком платежів. Суд встановив, що пунктами 1.4., 1.4.1 Договору стандартна процентна ставка встановлена у розмірі 1,99 % в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного в пункті 1.3 Договору, а знижена процентна ставка встановлена у розмірі 0.5 % в день та застосовується за умов, якщо клієнт до 11.02.2022 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного у Графіку платежів або здійснить дострокове повернення кредиту. Орієнтовна загальна вартість кредиту складає 24 492,00 грн. за стандартною ставкою та 23 820,38 грн за зниженою ставкою (пункт 1.6. Договору). Суд, перевіривши розрахунок Позивача встановив, що з урахуванням здійснення Відповідачем платежу на суму 1194,01 грн., Позивач нарахував відсотки у період з 27.01.2022 по 10.02.2022 за зниженою процентною ставкою 1,49%*15 з днів, а з 15.02.2022 за стандартною процентною ставкою 1,99 %, натомість з 26.04.2022 по 24.10.2022 за ставкою 0,99% й з 25.10.2022 по 22.01.2023 за стандартною процентною ставкою 1,99%. Такий розрахунок Суд визнає обґрунтованим та таким, що не виходить за межі умов договору та погодженого строку кредитування, а тому вимога про стягнення відсотків у розмірі 11017,2 грн. підлягає задоволенню повністю. Позивач має право вимагати сплату заборгованості, оскільки кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини першої статті 512 ЦК України). У цій справі Позивач набув права вимоги до Відповідача за договором споживчого кредиту, що є предметом спору, на підставі договору факторингу №ККЛУ-10082023 від 10.08.2023, що був укладений з Первісним кредитором. Презумпція чинності цього договору не спростована на підставі рішення суду, яке набрало законної сили (стаття 204 ЦК України). У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010). Відповідно до статті 141 ЦПК України, судові витрати сторони, на користь якої ухвалено судове рішення, відшкодовуються за рахунок іншої сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Суд задовольнив позовні вимоги повністю, тому з Відповідача підлягає стягненню на користь Позивача судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратам (частина друга статті 137 ЦПК України). Позивач просить відшкодувати 8 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. Суд перевірив і встановив, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката визначено згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Відповідач не доводив неспівмірності витрат, не заявляв клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката (частина шоста статті 137 ЦПК України). Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд з власної ініціативи,

Outcome: approved