Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-05 00:00:00

20 жовтня 2025 року до Новобаварського районного суду міста Харкова надійшла заява в порядку окремого провадження, в якій заявник [PERSON] , просить суд оголосити військовослужбовця, [PERSON] , [INFO] загиблим (померлим), під час виконання обов`язків військової служби у період дії воєнного стану, виконуючи бойове завдання по захисту Батьківщини та забезпечуючи здійснення захисту національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації проти України, місце загибелі (смерті) населений пункт місто Бахмут Донецької області.У своїй заяві заявник просить суд визнати [PERSON] , [INFO] , місце народження Харківська область м. Люботин, померлим у зв`язку із зникненням безвісті під час бойових дій [INFO] , населений пункті Павлівка Волноваський район Донецька область та відсутністю відомостей про місце його перебування протягом понад одного року. Вжити заходів щодо внесення відповідних відомостей до державних реєстрів. В обґрунтування вимог заявник зазначила, що є донькою [PERSON] , який проходив службу у військовій частині [NUMBER] НГУ на посаді молодшого сержанта запасу, командира 2-го протитанкового відділення протитанкового взводу [NUMBER] батальйону оперативного призначення (ВОС-139182). Відповідно до сповіщенням сім`ї №101 від [INFO] від 18.05.2023, сповіщено, що солдат [PERSON] , зник безвісті 04.02.2023 під час бойового зіткнення з підрозділами збройних сил російської федерації на північній околиці міста Бахмут Донецької області. Відповідно до довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської Федерації проти України, [PERSON] , в період з 24.02.2022 по 24.04.2022, 3 15.05.2022 по 24.05.2022 3 01.06.2022 по 02.10.2022, з 25.10.2022 по 30.12.2022 та 17.01.2023 по 03.02.2023 дійсно брав безпосередньо участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської федерації проти України, перебуваючи місті Харкові, Харківській та Донецькій областях. Відповідно до висновку службового розслідування за фактом зникнення безвісті молодшого сержанта [PERSON] від 25.03.2023, зазначено що під час ворожого нападу військ РФ було поранено військовослужбовців, на допомогу яким прийшов [PERSON] , та в цей час з тильної сторони нашої оборонної позиції продвинулась ворожа ДРГ, яка в момент надання медичної допомоги відкрила вогонь із стрілецької зброї в бік молодшого сержанта [PERSON] і нанесли поранення несумісне з життям, дістати та забрати молодшого сержанта [PERSON] не було можливим. Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №12023221090000480 від 18.05.2023, інформація про зникнення [PERSON] була внесена до реєстру. Ухвалою суду від 23 жовтня 2025 року заяву [PERSON] , заінтересована особа: Головне Управління Національної гвардії України, Військова частина [NUMBER] Національної гвардії України, Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про оголошення військовослужбовця загиблим (померлим) - залишено без руху. Надано заявнику строк для усунення недоліків заяви протягом десяти днів з дня отримання копії даної ухвали. На виконання ухвали суду від 23.10.2025 року представником заявника вказані недоліки позовної заяви були усунуті. Ухвалою суду від 29 жовтня 2025 року прийнято заяву до розгляду та відкрито окреме провадження у цивільній справі за заявою. Призначено судове засідання. 17 листопада2025 року через систему «Електронний суд» сформовано пояснення представника заінтересованої Головного управління Національної гвардії України, відповідно до яких повідомляють, що за наявною в Головному управлінні Національної гвардії України інформацією 04.03.2023 під час бойового зіткнення на ВП «Алмаз» на північній околиці міста Бахмут Донецької області безвісті зник головний сержант протитанкового взводу 2 батальйону оперативного призначення військової частини [NUMBER] Національної гвардії України. Ураховуючи викладене Головне управління Національної гвардії України покладається при вирішенні справи на розсуд суду та просить здійснювати розгляд без участі його представника. 18 листопада 2025 року через систему «Електронний суд» сформовано заяву представника військової частини [NUMBER] Національної гвардії України Малойвана Є.І. про розгляд справи без участі представника. 03 грудня 2025 року зареєстровано клопотання представника заявника адвоката Керімова А.З. про витребування інформації. Ухвалою суду від 04 грудня 2025 року витребувано інформацію: від Національного інформаційного бюро при Міністерстві з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України про те, чи рахується [PERSON] , [INFO] , як військовополонений; від Державної прикордонної служби України про те, чи перетинав громадянин України [PERSON] , [INFO] , державний кордон (із зазначенням де та коли) у період часу з 04.02.2023 року по теперішній час. Крім того, 04 грудня 2025 року судом, для перевірки наявної інформації, на адресу ПершоКрім того, 04 грудня 2025 року судом, для перевірки наявної інформації, на адресу Першого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надіслано запити щодо: - актового запис про зміну прізвища чи актовий запис про смерть відносно [PERSON] , [INFO] ; - копію актового запису про розірвання шлюбу між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] ; - копію актового запису про смерть [PERSON] , [INFO] ; - копію актового запису про смерть [PERSON] , [INFO] . 11 грудня 2025 року на електронну адресу суду надійшла інформація з Державного підприємства Український національний центр розбудови миру. 12 грудня 2025 року на електронну адресу суду надійшло повідомлення з Державної прикордонної служби. 23 грудня 2025 року на адресу суду надійшла інформація з Першого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, відповідно до якої перевіркою облікових данних архівного фонду Відділу актових записів про державну реєстрацію зміну імені та смерті стосовно [PERSON] , [INFO] , а також [PERSON] , [INFO] , не виявлено. Ухвалою суду від 19 січня 2026 року витребувано з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України (01601, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 26, ЄДРПОУ 37996391) інформацію, чи перетинав кордон України (виїзд з України та в`їзд до України) громадян України [PERSON] , [INFO] за максимально можливий період часу. 22 січня 2026 року надійшла інформація з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України. 27 січня 2026 року в системі «Електронний суд» представником позивача [PERSON] сформовано лопотання про долучення доказів. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] ,. підтримала заяву та просили задовльнити. Представники заінтересованої особи Військова частина [NUMBER] НГУ та Головне управління Національної гвардії України в судове засідання не з`явились, подали заяви про розгляд справи без їх участі. Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності представника заінтересованої особи, який належним чином повідомлений про дату та час судового розгляду на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, заслухавши представників заявника, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Процесуальні гарантії, викладені у ст.6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином, стаття 6 Конвенції втілює «право на суд», в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів ( рішення від 21 лютого 1975 року у справі «Голдерпроти Сполученого Королівства» (Colder v. theUnitedKingdom ), п. п. 28 - 36. Series A №18). Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати вирішення «спору судом». Пунктом 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Так, судовим розглядом встановлено, що [INFO] народилась заявник [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 03.07.1991 року, актовий запис №308 від 03.07.1991. Батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 20). Таким чином заявник [PERSON] є донькою [PERSON] . Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про розірвання шлюбу №00055331087 від 13.12.2025, шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] розірвано, про що зроблено актовий запис №72 від 22.04.1998 (а.с. 123). Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданим повторно 03.07.2008, [PERSON] народився [INFO] , про що 26.02.1966 зроблено актовий запис №13. Батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 21). Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №00055361058 від 16.12.2025, [PERSON] , [INFO] померла [INFO] , про що 10.06.2008 зроблено актовий запис №21 (а.с. 121). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого повтороно 20.01.2026, [PERSON] , [INFO] помер [INFO] , прощ 18.09.1990 складено відповідний актовий запис №28 (а.с. 142). Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 року № 2102-IX, на всій території України з 24.02.2022 року введено воєнний стан, який у подальшому, відповідними Указами, неодноразово продовжувався та діє по цей час. Згідно з копією витяга з наказу командира військвової частини [NUMBER] Національної гвардії України №37 від 24.02.2022, на підставі Указу Президента України №69/2022 від 24 лютого 2022 року, молодшого сержанта запасу [PERSON] , командира 2-го протитанкового взводу [NUMBER] батальйону оперативного призначення (ВОС-139182) уважати таким що приступив до виконання обовязків за посадою 24 лютого 2022 року та встановлено посадовий оклад (а.с. 22). Відповідно до довідки №3750 від 03.08.2022 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської Федерації проти України, [PERSON] , в період з 24.02.2022 по 24.04.2022, 3 15.05.2022 по 24.05.2022 3 01.06.2022 по 02.10.2022, з 25.10.2022 по 30.12.2022 та 17.01.2023 по 03.02.2023 дійсно брав безпосередньо участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської федерації проти України, перебуваючи місті Харкові, Харківській та Донецькій областях (а.с. 23). Згідно сповіщення сім`ї № 101 від 18.05.2023, адресованого на ім`я [PERSON] , брат солдат [PERSON] , зник безвісті 04.02.2023 під час бойового зіткнення з підрозділами збройних сил російської федерації на північній околиці міста Бахмут Донецької області. (а.с. 24). 18.05.2022 року за заявою [PERSON] від 18.05.2023 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч.1 ст. 115 КК України (а.с. 25). З висновку службового розслідування по факту зникнення безвісті молодшого сержанта [PERSON] від 17.03.2023, в ході службового розслідування встановлено, що на ім`я командира військової частини [NUMBER] ГУ надійшов рапорт від командира [NUMBER] батальйону оперативного призначення підполковника [PERSON] про те, що 04.02.2023 під час бойового зіткнення на вогневій позиції «АЛМАЗ», що розташований на Північній околиці м. Бахмут Донецької області безвісти зник головний сержант протитанкового взводу 2 батальйону оперативного призначення молодший сержант [PERSON] . Опитаний за даним фактом командир 3 взводу оперативного призначення 1 роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) [NUMBER] батальйону оперативного призначення старший лейтенант [PERSON] пояснив наступне: «04.02.2023 року при зміні позиції в північно-східному напрямку н. Бахмут 3 точки «Д-21 » ДО ТОЧКИ «М-29», ст. л-нт [PERSON] прослідував до КСП суміжних підрозділів, що знаходились на точці «А-5» для налагодження взаємодії, де в подальшому став свідком загибел військовослужбовців, а саме молодшого сержанта [PERSON] . Приблизно о 10.40 ст. л-нт [PERSON] прибув до точки «А-5», де в цей час суміжні підрозділи займались перенесенням майна, приблизно о 10.55 почався обстріл з ворожого міномету, поблизу з даною точкою, в цей час військовослужбовці суміжноdo підрозділу отримали поранення та почали звати на допомогу, після чого ст.л-нт [PERSON] , побачив, що Молодший сержант [PERSON] без зволікань підбіг до поранених військовослужбовців. В цей час «М-26» ДРГ противника відкрила вогонь з автоматичної зброї по молодшому сержанту [PERSON] та пораненим в с суміжних підрозділів, в результаті чого молодший сержант [PERSON] загинув. Після чого 3 був здійснений вогневий контакт з ДРГ противника та намагалися висунутись щоб свакуювати тіла загиблих, а противник їх спробу забрати тіла відсік. Згодом [PERSON] з іншими військовослужбовцями перемістились в південному напрямку м. Бахмут, для зайняття нових рубежів оборони». Опитаний за даним фактом командир міномету 2-ї обслуги мінометного взводу 2 батальйону оперативного призначення старший майстер-сержант [PERSON] пояснив наступне: «04.02.2023 знаходячись на занятій позиції в північно-східному напрямку м. Бахмут, близько 10.40-10.50 майстер сержант [PERSON] почув вибухи мінометних мін поблизу позиції. Після цього він побачив молодшого сержанта [PERSON] який до того спостерігав за підходом до позиції через вікно, про що молодший сержант [PERSON] 1 сповістив, що бачив як було поранено військовослужбовця прикордонних військ, позиція яких розташовувалась неподалік від їх позиції і висунувся на допомогу. Майстер сержант [PERSON] взявши зброю та перевіривши її висунувся за ним. Визирнувши з воріт двору їх будівлі майстер сержант 1рузін побачив в напрямку 6 годин по орієнтиру, двох сійськовослужбовців серед яких був поранений та молодший сержант [PERSON] надававши йому допомогу. Після того як майстер сержант [PERSON] почав бігти в їх бік почув та побачив постріли. Вогонь вівся з двору будівлі праворуч від майстер сержант [PERSON] на відстані 20-30 метрів в бік пораненого та надававших йому допомогу. Зробивши коротку чергу зі зброї майстер сержант [PERSON] підбіг до поранених та знову пролунали вибухи мінометних мін в безпосередній близькості на вулиці, що змусило перебігти до укриття через вулицю, при цьому майстер сержант [PERSON] побачив як були поранені, серед них молодший сержант [PERSON] який впав землю поруч з побратимом. Надати допомогу пораненим не було ніякої можливості оскільки вихід з укриття та вулиця була постійно під кулеметним та снайперським обстрілом (а.с. 31-32). Відповідно до висновку службового розслідування за фактом зникнення сержанта [PERSON] від 25.03.2023, зазначено що під час ворожого нападу військ РФ було поранено військовослужбовців, на допомогу яким прийшов [PERSON] , та в цей час з тильної сторони нашої оборонної позиції продвинулась ворожа ДРГ, яка в момент надання медичної допомоги відкрила вогонь із стрілецької зброї в бік молодшого сержанта [PERSON] і нанесли поранення несумісне з життям, дістати та забрати молодшого сержанта [PERSON] не було можливим (а.с. 33-41). Відповідно до повідомлення Головного цетру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, відомостей щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України громадянином України [PERSON] , [INFO] в період з 04.02.2023 по 12.12.2025 (станом на 10:20) в Базі даних не виявлено (а.с. 110). Відповідно до інформації наданої ДП «Український ноацональний центр розбудови миру», за наявою інформацією відосмості про [PERSON] , [INFO] , внесені до реєстру Національного інформаційного бюро, однак відомості про перебування запитуваної особи в полоні відсутні (а.с. 109). Згідно інформації Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Харкіській області Управління державної реєстрації Східного між регіонального управління Міністерства юстиції проведено первірку за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян по Харківській області актових записів про зміну імені та смерть відносно [PERSON] , [INFO] не виявлено (а.с. 120). Вимогами ч. 1 ст. 46 ЦК України передбачено, що фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Відповідно до ч. 3 ст. 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Згідно зі статтею 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. У статті 306 ЦПК України, зокрема, визначено обов`язкове зазначення для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Ці відомості дозволяють визначити право осіб на звернення до суду в справі цієї категорії, коло заінтересованих осіб, необхідні докази. Оголошення особи померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Рішення про оголошення фізичної особи померлої приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку,- протягом шести місяців. Виняток встановлений у частині другій статті 46 ЦК України, де зазначено, що фізична особа, яка пропала безвісти, у зв`язку з воєнними діями, може бути оголошена судом померлою після сплину двох років від дня закінчення воєнних дій; неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незважаючи на вжиті заходи. Особливістю цієї категорії справ, є те що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. Як роз`яснено у пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за № 5 Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення слід звернути увагу суду на необхідність відрізняти оголошення особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті. На цьому також наголошено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 31 травня 2023 року у справі № 177/11/20 від 07 листопада 2023 року у справі № 607/159/23. Отже, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина. Оголошення судом громадянина померлим усуває невизначеність у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Дана позиція визначена в постанові Верховного Суду від 26 лютого 2024 року у справі № 686/9938/23. У постанові Верховного суду від 25 квітня 2024 року у справі № 278/970/23 , колегія суддів відхилила доводи касаційної скарги про те, що суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, у порушення вимог частини другої статті 46 ЦК України передчасно, до спливу шести місяців від дня закінчення воєнних дій вирішив питання про встановлення факту загибелі [PERSON] , оскільки як встановлено матеріалами справи молодший сержант [PERSON] перебував у казармі військової частини [NUMBER] під час ракетного удару, нанесеного збройними силами російської федерації [INFO] у смт [ADDRESS], а тому шестимісячний строк, передбачений вказаною нормою, слід обраховувати з моменту настання відповідної події. Наведене також узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 26 лютого 2024 року у справі № 686/9938/23 та від 10 квітня 2024 року у справі № 274/3135/23. В заяві про оголошення особи померлою заявник [PERSON] происть оголосити батька померлим у зв`язку з його зникненням безвісті під час бойових дій та відсутністю відомостей про місце його перебування протягом понад один рік, з посиланням на ст. 46 ЦК України. У постанові Верховного Суду від 28 лютого 2024 року у справі № 506/358/22, колегія суддів зазначила, що Чинний ЦПК України містить чотири процедури, наслідком якої є ухвалення судового рішення, на підставі якого органами Державної реєстрації актів цивільного стану може бути видано свідоцтво про смерть, зокрема: - встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України); - встановлення факту смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (пункт 9 частини першої статті 315 ЦПК України); - встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України або на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан (стаття 317 ЦПК України); - визнання фізичної особи померлою (статті 305-309 ЦПК України). Вказані процедури є відмінними між собою та мають певні особливості. Щодо оголошення особи померлою (стаття 46 ЦК України та статті 305-309 ЦПК України) Відповідно до частини другої статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років після закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Згідно з частиною третьою статті 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України (частина четверта статті 46 ЦК України). Відповідно до змісту статті 305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Згідно з частиною першою статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою: обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Тому оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть цієї особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Підставою для оголошення особи померлою є не факти (докази), які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи. З огляду на викладене, виходячи зі змісту положень статей 43, 46 ЦК України, статей 305, 306 ЦПК України, Верховний Суд дійшов висновку про те, що за наявності припущень про факт смерті фізичної особи, у тому числі у зв`язку з воєнними діями, без достовірних доказів, які свідчать про цей факт, правильним буде звернення до суду із заявою про оголошення судом особи померлою (частина друга статті 46 ЦК України), а не із заявою про встановлення факту смерті цієї фізичної особи (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України). Розглядаючи справи на підставі наданих доказів, судом встановлено, що батько заявниці [PERSON] молодший сержант протитанковоговзводу 2-го батальйону оперативного призначення вційськової чатини 3017, зник безвісті 04.02.2023 під час бойового зіткнення з збройними силами російської федерації у м. Бахмут Донецької області. Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що існують достатні підстави, підтверджені належними доказами, які не містять жодних суперечностей між собою і надають можливість зробити вірогідне припущення про смерть [PERSON] , [INFO] у м. Бахмут Донецької області - померлим за обставин, пов`язаних із захистом Батьківщини під час виконання військового обов`язку, на підставі ст. 46 ЦК України. Також заявниця просила вважати померлим її батька з дня набрання рішення законної сили. Відповідно до ч.3 ст. 46 ЦК України, фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22 (провадження № 14-94цс24), вирішуючи виключну правову проблему щодо початку відліку строку, передбаченого частиною другої статті 46 ЦК України, для оголошення судом фізичної особи померлою, виснувала, що шість місяців, які визначені в реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість. Конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України. В судовому засіданні встановлено що, [PERSON] зник безвісти 04 лютого 2023 року, за обставин, пов`язаних із захистом Батьківщини під час виконання військового обов`язку, що дають підстави припустити його загибель у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом. За правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Визнання [PERSON] , [INFO] загиблим (померлим) заявнику потрібно для оформлення права на спадщину відповідно до Цивільного кодексу України, отримання передбачених законодавством соціальних виплат, у тому числі компенсацій і допомоги сім`ї загиблого (померлого) військовослужбовця та реєстрації загибелі (смерті) в органах державної реєстрації актів цивільного стану для отримання свідоцтва про смерть, що є необхідним для виконання вищезазначених правових дій. Відповідно до ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Згідно статті 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Суд роз`ясняє заявнику, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася, або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи, або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Відповідно до ч. 4 ст. 317, п. 8 ч.1 ст. 430 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів, що закріплено ч.2 ст. 319 ЦПК України. Таким чином, дослідивши всі надані докази у їх сукупності та надавши їм відповідну оцінку, суд вважає, що є всі підстави для оголошення [PERSON] , [INFO] померлим. На підставі викладеного і

Outcome: approved