Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

У провадженні судді Олександрівського районного суду Донецької області Шинкаренко А.І. перебувала цивільна справа № 933/1133/25 за позовом представника позивача [PERSON] ,який діє в інтересах [PERSON] , до Олександрівського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про звільнення майна з-під арешту. 01.12.2025 року ухвалою судді було відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, та призначено по справі судове засіданняна 05 січня 2026 року, о 09 год. 00 хв. Розпорядженням керівника апарату Олександрівського районного суду Донецької області № 19Р/320/25 від 24 грудня 2025 року "Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ, що перебували в провадженні", відповідно до пункту 2.3.44 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 933/1133/25, провадження №2/933/181/25, у зв`язку з призначенням судді Шинкаренко А.І. на посаду судді Сумського апеляційного суду. Ухвалою Олександрівського районного суду Донецької області від 24.12.2025 року було прийнято цивільну справу до свого провадження суддею Попович І.А., та призначено до розгляду на 10 год. 00 хв. 13.01.2026 року. 30.01.2026 року представник позивача змінив позовні вимоги. В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що [INFO] померла бабуся [PERSON] [PERSON] [INFO] . У зв`язку зі смертю спадкодавця відкрилась спадщина, яка складається в тому числі з житлового будинку [ADDRESS] та земельної ділянки, наданої для будівництва і обслуговування вищевказаного житлового будинку. На теперішній час позивач не може прийняти спадщину, так як відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна, на вищезначений житловий будинок, постановою АА № 38556 від 06.09.2005 р. В жовтні 2025 року позивачем отримано відповідь від відповідача по справі за № 10481 від 17.10.2025 року відповідно до якої: «Перевіркою АСВП встановлено, що на примусовому виконанні в Олександрівському відділі ДВС у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не перебуває виконавче провадження де боржником є [PERSON] . Паперові архіви до 2016 року вже давно знищені. Тому перевірити чи перебувало виконавче провадження де боржником була [PERSON] не є можливим». Просить зняти арешт з житлового будинку [ADDRESS] який належить [PERSON] , яка народилася у селі Ворошилівка, Компаніївського району, Кіровоградської області, РНОКПП [NUMBER] , громадянки України, яка померла [INFO] , який було накладено на підставі постанови про арешт майна АА № 38556 від 06.09.2005 року виданої Олександрівським районним ВДВС Олександрівського району. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, та просив їх задовольнити відповідно до зміненого предмету позову від 30.01.2026 року, надавши пояснення, відповідні викладеним в позові. Зазначив, що при оформленні спадщині позивачем, нотаріусом було встановлено, що на з житловий будинок [ADDRESS] який належить [PERSON] , накладено арешт. У відділі ДВС не можуть пояснити з якої причини накладено арешт, божником [PERSON] не значиться. Архіви на даний час знищені. Позивачу теж невідомі причини накладення арешту. Представник відповідача, повідомлений належним чином, у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, про розгляд справи без його участі (а.с.33). Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи і докази у їх сукупності, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. [INFO] померла бабуся [PERSON] - [PERSON] [INFO] (а.с.6, 9-12). Згідно договору про поділ спадщини від 16.09.2025 року, [PERSON] є спадкоємцем після смерті бабусі, зокрема житлового будинку [ADDRESS] та земельної ділянки, наданої для будівництва і обслуговування вищевказаного житлового будинку (а.с.8). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна, на вищезначений житловий будинок, власником якого є [PERSON] , постановою АА № 38556 від 06.09.2005 року Олександрівським РВДВС Олександрівського району, накладено арешт. З 12.10.2005 року власником будинку, стала [PERSON] відповідно до ухвали суду від 01.09.2005 року (а.с.7). Згідно відповіді ДВС за № 10481 від 17.10.2025 року та № 837 від 02.02.2026 року: «Перевіркою АСВП встановлено, що на примусовому виконанні в Олександрівському відділі ДВС у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не перебуває виконавче провадження де боржником є [PERSON] . Паперові архіви до 2016 року вже давно знищені. Тому перевірити чи перебувало виконавче провадження де боржником була [PERSON] не є можливим» (а.с.13, 51-52). Згідно відповіді ДВС за № 961 від 04.02.2026 року відносно [PERSON] , відсутні відкриті виконавчі провадження. Усі відкриті виконавчі провадження були закриті 22.10.2013 року, 21.09.2016 року та 28.11.2022 року. Паперові архіви виконавчих проваджень до 2020 року вже знищені (а.с.108-112). Також в судовому засіданні була досліджена копія спадкової справи №125/2025 заведена після смерті померлої [PERSON] (а.с.55-107). Правовідносини, які склалися між сторонами стосуються визнання права власності в порядку спадкування за законом. До правовідносин, які склались між сторонами підлягають застосуванню наступні норми права. Згідно зі ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, здійснення права власності полягає у володінні, користуванні, розпорядженні своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 та підпунктом 2 пункту 10-4 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств обороннопромислового комплексу державної форми власності". У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Статтею 391 Цивільного кодексу України передбачено право власника майна на право вимоги щодо усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Пунктом тринадцятим Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року визначено, що при розгляді справ судам належить звертати увагу на те, чи додержані відповідною службовою особою вимоги закону про опис та арешт майна, зокрема, чи перелічено в акті опису інше майно, у тому числі те, що знаходиться у спільній власності боржника з іншими особами, яке не описувалось, а також чи не описано те майно, на яке стягнення не може бути звернене за виконавчими документами або може бути звернене лише в передбачених законодавством випадках. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 15 травня 2013 року у справі № 6-26цс13, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що виконавчі провадження щодо [PERSON] та [PERSON] на даний час відсутні, позивач є спадкоємцем майна, має намір прийняти спадщину, а накладений раніше арешт на все належне [PERSON] майно порушує право позивача на вільне володіння, розпорядження та користування своїм майном, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити, та зняти арешт з житлового будинку [ADDRESS] , який було накладено на підставі постанови про арешт майна АА № 38556 від 06.09.2005 року виданої Олександрівським районним ВДВС Олександрівського району. На підставі викладеного,

Outcome: approved