Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

В Рівненський міський суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами, стягнення судових витрат звернувся представник ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у якому просить суд стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» код ЄДРПОУ 35625014, 01032, м.Київ, вул.С.Петлюри, 30 суму заборгованості: за кредитним договором № 647340122 в розмірі 33446,87 грн. (з яких: 7200,00 грн. - сума заборгованості по основному боргу, 26246,87 грн. - сума заборгованості по процентам); за кредитним договором №29553-12/2023 в розмірі 10000,00 грн. (з яких: 2500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 7500,00 грн. - сума заборгованості за відсотками); за кредитним договором №4195312 в розмірі 9925,00 грн. з яких: 2500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 7425,00 грн. - сума заборгованості за відсотками), а всього заборгованість за договорами у загальному розмірі 53371,87 грн. та понесені судові витрати по справі, а саме: сплачений судовий збір в розмірі 3028,00 грн. та витрати пов`язані з розглядом справи, а саме витребування доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів в розмірі 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 1514 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, однак просив суд прийняти позовну заяву до розгляду та здійснювати її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження; в разі розгляду даної позовної заяви в порядку загального позовного провадження, призначений розгляд даної справи здійснювати за відсутністю представника позивача, і у випадку неявки в судове засідання відповідача у визначені судом дату та час, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. В судове засідання відповідач повторно не з`явився. Про день та час розгляду справи повідомлялася завчасно та належним чином судовими повістками рекомендованими листами за місцем реєстрації. Причин своєї неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення судового розгляду справи до суду не подавав, письмовий відзив на позов не надходив. Дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до наступного висновку. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 "Проніна проти України § 23). Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп\\2003). Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України). Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або тож кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом встановлено, що 17 грудня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (кредитодавець) та [PERSON] , податковий номер [NUMBER] (позичальник) було укладено договір кредитної лінії №647340122 (надалі - кредитний договір). Відповідно до п.2.1. кредитного договору за цим договором кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 7200 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (далі - Правила). Відповідно до п.2.2. кредитного договору сума кредитного ліміту, вказана в п. 2.1. договору, це максимальна сума кредиту, яка протягом строку дії договору одночасно може бути у розпорядженні позичальника. Відповідно до п.2.3. кредитного договору кредитодавець надає позичальнику перший транш за договором в сумі 3050 грн. 00 коп. 17.12.2023 (що є датою надання кредиту). Відповідно до п.2.4. кредитного договору другий та решта траншів з договором надаються позичальнику протягом дисконтного періоду кредитування на умовах передбачений цим договором. Відповідно до п.2.5. кредитного договору загальна сума кредиту за цим договором складається з сум кредиту за всіма наданими траншами, що отримані позичальником протягом всього строку дії договору. Загалом, вказаним договором обумовлено розмір, порядок сплати позичальником кредитодавцю процентів за користування кредитом, які нараховуються відповідно до умов договору, а також умови повернення кредиту. В той же день 17 грудня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] було укладено та підписано Паспорт споживчого кредиту, яким чітко передбачено порядок та умови надання і повернення кредиту, розмір процентів за користування кредитом. Укладанню даного кредитного договору слугувала заявка на отримання грошових коштів в кредит від 17.12.2023 року заповнена та підписана відповідачем з якої вбачається наступна інформація: ЗАГАЛЬНА ІНФОРМАЦІЯ: [PERSON] ; договір (оферта) №: 647340122; дата укладення договору: 17.12.2023; сума кредиту: 3050; строк кредиту: 30. ПЕРСОНАЛЬНІ ДАНІ: [PERSON] ; фінансовий номер телефону: [NUMBER] ; електронна адреса: [INFO] ; паспорт [NUMBER] ; виданий МВ УМВМ; дата видачі паспорта: 04.06.2014; РНОКПП [NUMBER] . АДРЕСА: реєстрації/проживання: [ADDRESS] . КАРТОЧКА: номер карти: [NUMBER] . З досліджених в судовому засіданні платіжних доручень від 17.12.2023, 05.01.2024, 08.01.2024, 09.01.2024, 10.01.2024, 10.01.2024, 10.01.2024, 11.04.2024, 12.01.2024 вбачається, що ТОВ «МАНІВЕО ЩШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» було перераховано отримувачу [PERSON] , Код [NUMBER] картковий рахунок [NUMBER] грошові кошти на загальну суму 7200.00. Призначення платежу: Переказ коштів згідно договору №647340122 від 17.12.2023, [PERSON] , код [NUMBER] , для зарахування на платіжну картку № [NUMBER] , без ПДВ. Безготівкове зарахування Money veo SFD Visa Transfer. Тобто, кредитодавцем свої зобов`язання згідно договору позики було виконано у повному обсязі та надано позичальнику грошові кошти в розмірі, строк, на умовах визначені договором позики. 28 листопада 2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (фактор) уклали договір факторингу № 28/1118-01 строк дії якого закінчується 28 листопада 2019 року. 28 листопада 2019 року ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31 грудня 2020 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін. В подальшому даними сторонами було неодноразово укладено додаткові угоди, в тому числі щодо продовження терміну дії основного договору факторингу. Предметом договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги 285 від 21 травня 2024 року до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача за кредитним договором №647340122 від 17.12.2023. 27 лютого 2025 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТзОВ «ФК «ЕЙС» укладено Договір факторингу №27/0225-01 у відповідності до умов якого, ТОВ «Таліон Плюс» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за платну належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах прав вимоги. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №1 від 27 лютого 2025 року до договору факторингу №27/0225-01 від 27 лютого 2025 року до позивача перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором №647340122 від 17.12.2023 в розмірі 33446,87 грн., з яких: 7200 грн. - сума заборгованості по основному боргу; 26246,87 грн. - сума заборгованості по процентам. 18 грудня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс кредит» (товариство) та [PERSON] (клієнт) було укладено договір про надання фінансового кредиту №29553-12/2023 (надалі по тексту - кредитний договір). Відповідно до п.1.1. кредитного договору товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 2500,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності (далі - кредит), а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Відповідно до п.1.2. кредитного договору тип кредиту: кредит. Мета отримання кредиту: на власні потреби клієнта. Кредит надається строком на 120 днів. Дата надання кредиту 18.12.2023. Наданий кредит клієнт зобов`язаний погасити в останній день строку кредитування. Дата погашення кредиту 15.04.2024. Відповідно до п.1.4. кредитного договору за користування кредитом товариством нараховуються проценти, що є платою за користування кредитом. Тип процентної ставки: фіксована. Відповідно до п.1.4.1. кредитного договору процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується у межах строку кредитування, вказаного в п.1.2. цього договору. Загалом, вказаним договором обумовлено розмір, порядок сплати позичальником кредитодавцю процентів за користування кредитом, які нараховуються відповідно до умов договору, а також умови повернення кредиту. В той же день 18 грудня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс кредит» (товариство) та [PERSON] (клієнт) було укладено та підписано Паспорт споживчого кредиту, яким чітко передбачено порядок та умови надання і повернення кредиту, розмір процентів за користування кредитом. Укладанню даного кредитного договору слугувала заявка-анкета на отримання фінансового кредиту в ТОВ «АВАНС КРЕДИТ`грошових коштів в кредит від 17.12.2023 року заповнена та підписана відповідачем з якої вбачається наступна інформація: ЗАГАЛЬНА ІНФОРМАЦІЯ: [PERSON] ; РНОКПП [NUMBER] ; серія та номер паспорту: [NUMBER] ; дата видачі кредиту: 23.02.2006; орган, що видав паспорт Рівненським МВ УМВС України в Рівненській області; місце реєстрації/проживання: [ADDRESS] ; адреса електронної пошти: [INFO] ; номер картки отримувача: [NUMBER] хх-хххх-1304. ТзОВ «Аванс кредит» було в повній мірі виконано свої зобов`язання, передбачені умовами кредитного договору, а саме було перераховано на картковий рахунок отримувача грошові кошти, передбачені кредитним договором. Вказана обставина підтверджується довідкою вих.№3466_250708112302 від 08-07-2025 за підписом директора ТОВ «УПР» Є.Веліканов з якої вбачається, що 18-12-2023 13:15:32 на суму 2500,00 грн. маска картки [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua - 321525482, призначення платежу: Зарахування 2500 грн. на карту [NUMBER] . У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за кредитним договором у відповідача перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 10000,00 грн., яка складається з: 2500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 7500,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. 20 червня 2024 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) та товариство з обмеженою відповідальністю «Аванс кредит» (клієнт) було укладено договір факторингу №20062024 відповідно до якого до позивача перейшло право вимоги і до відповідача за кредитним договором №29553-12/2023 від 18 грудня 2023 року. 19 грудня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (позикодавець) та [PERSON] (позичальник), а разом - «сторони» було укладено договір позики № 4195312 (з фіксованою диференційованою процентною ставкою) (надалі договір позики). Відповідно до п.1. договору позики за цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти (надалі - позику), на погоджений умовами договору строк (надалі - строк позики), шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Пунктом 2 договору позики передбачено параметри та умови позики, параметри, порядок і графік повернення позики та сплати процентів: сума позики: 2500,00 грн.; строк позики (строк договору) - 30 днів; базова процентна ставка за перший день користування позикою (фіксована) - 26,71%; базова процентна ставка з другого дня користування позикою до дати повернення позики (фіксована) - 3,00%. Дата надання позики - 19.12.2023; дата повернення позики (останній день) - 18.01.2024; знижена процентна ставка з другого дня користування позикою до дати повернення позики % - 0,01; процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день, % (не застосовується в період воєнного стану) - 3,50%; пеня % день (не застосовується в період воєнного стану) - 350. Загалом, вказаним договором обумовлено розмір, порядок сплати позичальником кредитодавцю процентів за користування кредитом, які нараховуються відповідно до умов договору, а також умови повернення кредиту. З дослідженого в судовому засіданні розрахунку заборгованості (номер договору 4195312 від 19.12.2023, фізична особа [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] вбачається, що загальна заборгованість станом на 16.05.2024 становить 9925,00 грн., з яких: 2500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 7425,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. 14 червня 2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) та товариство з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» було укладено договір факторингу №14/06/21 відповідно до якого до позивача перейшло право вимоги і до відповідача за кредитним договором № 4195312 від 19 грудня 2023 року. Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст.515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Запропоновані банком умови публічного договору повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома. Аналіз положень ст.ст.633, 634 ЦК України дає підстави для висновку, що споживач послуг банку (особа, яка підписує Анкету-заяву) приєднується до тих умов, з якими ця особа ознайомлена. Аналіз положень ст.ст.549, 551,1048,1049,1050,1056-1 ЦК України дають підстави для висновку, що у разі укладення договору кредитного договору, проценти за користування кредитом та неустойка може встановлюватись законом та договором. З матеріалів справи вбачається, що кредитні договори укладені в електронній формі. Їх дійсність відповідачем у встановленому законом порядку не спростована, у судовому порядку вказані договори відповідачем не оскаржувалися. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Відповідно до ст.3 Закону України «Про електронний цифровий підпис», електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті. Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа. Електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів. Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами - суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі. Використання електронного цифрового підпису не змінює порядку підписання договорів та інших документів, встановленого законом для вчинення правочинів у письмовій формі (ст. 4 Закону). Відповідно до ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Статтею 6 даного Закону передбачено, що сертифікат ключа містить такі обов`язкові дані: найменування та реквізити центру сертифікації ключів (центрального засвідчувального органу, засвідчувального центру); зазначення, що сертифікат виданий в Україні; унікальний реєстраційний номер сертифіката ключа; основні дані (реквізити) підписувача - власника особистого ключа; дату і час початку та закінчення строку чинності сертифіката; відкритий ключ; найменування криптографічного алгоритму, що використовується власником особистого ключа; інформацію про обмеження використання підпису. Посилений сертифікат ключа, крім обов`язкових даних, які містяться в сертифікаті ключа, повинен мати ознаку посиленого сертифіката ключа. Інші дані можуть вноситися у посилений сертифікат ключа на вимогу його власника. Відповідно до ст.8 вищевказаного Закону, юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Відповідно до п.п.1, 6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Згідно із частиною 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Частиною 6 статті 11 вищевказаного Закону передбачено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 вказаного Закону встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги в частині кредитних договорів № [NUMBER] в розмірі 33446,87 грн. (з яких: 7200,00 грн. - сума заборгованості по основному боргу, 26246,87 грн. - сума заборгованості по процентам) та №29553-12/2023 в розмірі 10000,00 грн. (з яких: 2500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 7500,00 грн. - сума заборгованості за відсотками) знайшли своє підтвердження та підлягають до задоволення. Що стосується позовної вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитним договором №4195312 в розмірі 9925,00 грн. з яких: 2500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 7425,00 грн. - сума заборгованості за відсотками) слід зазначити наступне. Відповідно до ч.1-3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підтвердження надання грошових коштів відповідачу відповідно до умов кредитного договору представником позивача не долучено до позовної заяви жодного письмового доказу, а саме: платіжного доручення, платіжної квитанції, квитанції про перерахування кредитних коштів. Крім того, представником позивача не було долучено і письмового клопотання про витребування з банківської установи інформації про перерахування на картковий рахунок відповідача кредитних коштів згідно умов договору позики, у разі неможливості самостійного їх подання до суду. Відтак позивачем не доведено належними та допустимим доказами те, що зазначена ним заборгованість за тілом кредиту та відсотками дійсно має місце та що вона виникла саме внаслідок порушення відповідачем умов кредитного договору. Тому в цій частині позовних вимог позивачу слід відмовити. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки при подачі позову до суду представником позивача було сплачено судовий збір в розмірі 3028,00 грн. згідно платіжного доручення, рішення прийнято на користь позивача, тому дані судові витрати слід стягнути з відповідачки на користь позивача. В решті позовних вимог, а саме стягнення витрат пов`язаних з розглядом справи в розмірі 1514,00 грн. слід відмовити за їх недоведеністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved