Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» в системі «Електронний суд» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи його тим, що відповідно до кредитного договору №300015759 від 28.12.2021, укладеного між АТ «Банк Форвард» та [PERSON] , відповідач отримав кредит в сумі 35040,00 грн, строком на 1493 дня (з 28.12.2021 по 28.01.2026), процентна ставка на строкову частину основного боргу 0.01% річних, процентна ставка на прострочену частину основного боргу - 0,00001% річних, щомісячна комісія (без ПДВ) 1257,94 грн. 25.07.2024 між ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» і АТ «Банк Форвард» укладено договір відступлення права вимоги №GL1N426202/1, згідно з умовами якого АТ «Банк Форвард» відступило право грошової вимоги на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та відповідно останній набув право вимоги, у тому числі до відповідача за кредитним договором №300015759 від 28.12.2021. Кредитним договором №300015759 від 28.12.2021 передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитом, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків, інших витрат. Відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконував, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 29897,41 грн, з яких 4438,02 грн - заборгованість за тілом, 0,59 грн заборгованість за процентами, 25458,80 грн комісія. (а.с. 1-5) В судове засідання представник позивача ТОВ ФК Кредит-Капітал не з`явився, надав до суду письмову відповідь на відзив, просив позов задоволити та розглянути справу у його відсутність. У відповіді на відзив зазначено, що у п. 3.1.3 договору сторони передбачили комісійну винагороду в розмірі 3,59% від суми кредиту щомісячно, що становить 1257,94 грн. (а.с. 62-64) Представник відповідача [PERSON] адвокат Мишковська Т.М. в судовому засіданні позов не визнала, пояснила, що сторона відповідача не заперечує укладення договору та отримання кредитних коштів, але заборгованість за договором не визнає, оскільки комісії нараховані безпідставно, частково відповідач їх сплатив, а тому по тілу кредиту заборгованості немає. Надала відзив. (а.с. 52-55) Крім того, вважає суму витрат на правничу допомогу такою, що не співмірна зі складністю справи і виконаній адвокатом сторони позивача роботі. Вислухавши представника відповідача [PERSON] - адвоката Мишковську Т.М., дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 28.12.2021 між АТ «Банк Форвард» та відповідачем [PERSON] був укладений договір про банківське обслуговування фізичних осіб, шляхом підписання анкети-заяви №300015759 про акцепт публічної пропозиції АТ «Банк Форвард». (а.с. 4 зворот 5) Відповідно до умов розділу 3 договору відповідачу відкрито поточний рахунок та надано кредит у сумі 35040,00 грн строком на 1493 дня з 28.12.2021 по 28.01.2026. Ставка по кредиту (на строкову частину основного боргу) - 0,01% річних. Ставка по кредиту (на прострочену частину основного боргу) - 0,00001% річних. Щомісячна комісія, без ПДВ: 1257,94 грн. (а.с. 5) 28.12.2021 відповідач власноруч підписав паспорт споживчого кредиту, який є додатком до договору/угоди №300015759 від 28.12.2021 та графік платежів за продуктом Швидкі гроші Special. (а.с. 5 зворот 8) Отже, комісія за договором №300015759 від 28.12.2021 є платою за кредит. Це вбачається і з графіка платежів (відсотки дуже малі, а щомісячна комісія - щомісячна плата за користування кредитними коштами), це також відповідає здоровому глузду, адже за плату в розмірі 07,15 грн (такі відсотки встановлено за графіком платежів за весь період кредитування, а.с. - 7-8) ніякий банк кредит в розмірі 35040,00 грн не видасть (крім законодавчо передбачених випадків). А те, що сторони назвали плату за користування кредитними коштами "щомісячною комісією" - це воля сторін, які підписали між собою договір. На а.с. 8 зворот копія заяви-приєднання (акцепт) №ALDSG300015759 від 28.12.2021 до оферти щодо укладення договору добровільного страхування життя, підписана власноруч [PERSON] . На а.с. 9 заява [PERSON] про переказ грошових коштів від 28.12.2021. На а.с. 10 зворот 24 - виписка по особовим рахункам [PERSON] за період з 11.06.2023 по 24.07.2024. На а.с. 24 зворот 28 виписка по особовим рахункам угоди № №300015759 від 28.12.2021 за період з 01.12.2011 по 10.06.2023. 21.07.2024 між АТ «Банк Форвард» і ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №GL1N426202/1 право вимоги до осіб, які були боржниками АТ «Банк Форвард», перейшло до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», в тому числі щодо боржника [PERSON] за кредитним договором №300015759 від 28.12.2021 в розмірі 29897,41 грн, з яких 4438,02 грн - заборгованість за тілом, 0,59 грн заборгованість за процентами, 25458,80 грн комісія. Зазначене підтверджується копією договору відступлення прав вимоги №GL1N426202/1 від 21.07.2024; копією платіжної інструкції №4170 від 23.07.2024; копією витягу з реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами станом на 25.07.2024, згідно якої заборгованість складається з: 4438,02 грн - заборгованість за тілом, 0,59 грн заборгованість за процентами, 25458,80 грн комісія. (а.с. 29-31, 32) Договір відступлення прав вимоги не визнаний недійсним (доказів протилежного суду не надано), згідно ст. 204 ЦК України договір є дійсним і враховується судом. Згідно з вимогою №23736351 від 09.06.2025 ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулося до відповідача з досудовою вимогою про виконання зобов`язань за кредитним договором, повернення кредиту. (а.с. 33) Відповідно до розрахунку заборгованості за договором кредиту №300015759 від 28.12.2021 станом на 09.06.2025 загальна сума заборгованості становить 29897,41 грн, з яких 4438,02 грн - заборгованість за тілом, 0,59 грн заборгованість за процентами, 25458,80 грн комісія. (а.с. 10) Отже, судом встановлено, що між сторонами існують договірні правовідносини (кредит). Згідно ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов"язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання. Згідно із ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. На підставі викладеного суд дійшов висновку про наявність спірних правовідносин між сторонами, які відносяться до договірних зобов`язань, зокрема, кредиту, встановив, що права позивача відповідачем порушені, оскільки відповідач не виконував належним чином умови договору про споживчий кредит, тому права позивача підлягають захисту. Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на додаткові та/або супутні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо). Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати в кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до ч.1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не більше одного разу на місяць, а також у разі зміни істотних умов договору про споживчий кредит, включаючи випадки, коли така зміна відбувається внаслідок настання умов, визначених таким договором, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє споживачу інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства та договором про споживчий кредит. Велика Палата Верховного Суду у пункті 31.29 постанови від 13.07.2022 у справі №496/3134/19 (провадження №14-44цс21) зазначила, що «комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10.06.2017), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування». Отже, нарахована кредитодавцем комісія в сумі 2400,00 грн (інші послуги банку за СМС-сервіс) на думку суду є необгрінтованою, враховуючи розмір сплачених відповідачем комісій по 50,00 грн, суд вважає, що заборгованість за цією комісією стягненню не підлягає, а сплачена вже сума підлягає зарахуванню в погашення боргу. Тобто: 25458,80 (заборгованість по комісії) - 2400,00 грн =23058,80 грн. На підставі викладеного суд дійшов висновку про наявність спірних правовідносин між сторонами, які відносяться до договірних зобов`язань, зокрема, кредиту, встановив, що права позивача відповідачем порушені, оскільки відповідач не виконував належним чином умови договору, тому права позивача підлягають захисту. Необхідно стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №300015759 від 28.12.2021 в розмірі: 4438,02 грн -заборгованість за тілом кредиту, 23058,80 грн - заборгованість за щомісячною комісією (плата за кредит), 0,59 грн - заборгованість за процентами, а в решті позову потрібно відмовити. 02.06.2025 між ТОВ «ФК « Кредит-Капітал» та Адвокатським об`єднанням «Апологет» укладено договір про надання правової допомоги №0206. (а.с. 35 зворот) На а.с. 36 акт наданих послуг №703 від 09.06.2025, згідно п.3 якого сума наданих послуг за кредитним договором №300015759 становить 7000,00 грн. На а.с. 36 зворот детальний опис наданих послуг до акту №703 від 09.06.2025 за договіром про надання правової допомоги №0206. На а.с. 37 копія ордеру серії ВС №1374343 від 04.06.2025 на надання правничої допомоги ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» адвокатом Усенком М.І. Відповідно до ст. 133 ч. 1 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (ст. 133 ч. 3 п. 1 ЦПК України). Згідно ст. 137 ч. 2 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно ст. 137 ч. 4, 5, 6 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. В постанові Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. На підставі викладеного, враховуючи те, що справа, яка розглядалась, не є складною, в справі - невелика кількість письмових доказів (справа в одному томі), представник позивача не брав участі в судовому засіданні, позов подано до суду в системі "Електронний суд", суд вважає заявлений розмір витрат сторони позивача на правничу допомогу не співмірним із складністю справи та виконаною адвокатом роботою (наданими послугами), тому необхідно стягнути з відповідача на користь позивача 3500,00 грн витрат на правничу допомогу. В стягненні решти витрат на правничу допомогу потрібно відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача 2227,88 грн судового збору.

Outcome: approved