Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» звернулось до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з вказаною позовною заявою, яку мотивує тим, що 11.03.2024 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1490158, який був підписаний у порядку, згідно якого [PERSON] було надано кредит в розмірі 3500 грн. строком на 359 днів: з 11.03.2024 року по 06.03.2025 року. Зазначає, що 27.06.2025 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» було укладено Договір факторингу №27062025, відповідно до якого до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» перейшло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № 1490158 від 11.03.2024 року. Відповідач зобов`язання за договором не виконав, в результаті чого в нього виникла заборгованість у сумі 36575,00 грн., яка складається з 3500 грн. - заборгованість за тілом кредита; 31325,00 грн. заборгованість за процентами, 1750,00 грн. штрафні санкції. За вказаних обставин позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 36575,00 грн., судові витрати зі сплати судового збору 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу 10000,00 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, однак у прохальній частині позивач просить проводити розгляд справи без участі Позивача, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, в тому числі й шляхом повідомлення на офіційному вебсайті судової влади. За вказаних обставин, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 11.03.2024 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено договір № 1490158 про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний», який був підписаний у порядку, визначеному Законом України «Про електронну комерцію», одноразовим ідентифікатором М925, згідно якого [PERSON] було надано кредит в розмірі 3500 грн. строком на 360 днів, з визначенням умов зі сплати процентів за користування кредитом (Стандартна процентна ставка становить 2,50%, в день, знижена процентна ставка 0,010% в день). Відповідач отримав кредитні кошти в сумі 3500 грн. на свій картковий рахунок, зазначений в Кредитному договорі № 1490158 від 11.03.2024 року, що підтверджується довідкою ТОВ «ПЕЙТЕК» №20250702-387 від 02.07.2025 року. Проте, взятих на себе зобов`язань за кредитним договором щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами, відповідач не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка згідно наданого позивачем розрахунку становить 36575,00 грн., яка складається з 3500 грн. - заборгованість за тілом кредита; 31325,00 грн. заборгованість за процентами, 1750,00 грн. штрафні санкції. 27.06.2025 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» було укладено Договір факторингу №2706025, відповідно до якого до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» перейшло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № 1490158 від 11.03.2024 року. Отже, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ», набувши статусу нового кредитора, отримало право пред`явлення вимоги до [PERSON] щодо погашення наявної в нього заборгованості, що повністю узгоджується з положеннями ст. 514 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти. Із ст.1050ЦК України вбачається, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то, в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] умови взятих на себе кредитних зобов`язань не виконав, що виявилося у неповернення кредитних коштів, що стало наслідком звернення ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ», в якості нового кредитора, до суду за захистом своїх прав та інтересів. У відповідності до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Зважаючи на те, що строк виконання зобов`язання настав, доказів повернення боргу станом на день розгляду справи відповідачем не надано, як і не надано будь-яких інших доказів у підтвердження відсутності обов`язку зі сплати заявленої заборгованості за Кредитним договором № 1490158 від 11.03.2024, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення з [PERSON] заявленої заборгованості є обґрунтованими і підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Також, відповідно до ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження понесених витрат суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Згідно позовної заяви, позивач просить стягнути з відповідача 10000,00 грн. понесених витрат на правову допомогу та оглянувши матеріали справи судом встановлено, що позивач надав такі представнику за надані послуги, в тому числі з представлення інтересів по вказаній справі про стягнення заборгованості, а тому суд дійшов до висновку, що позивачем обґрунтовано належними доказами заявлену суму витрат на правову допомогу та така вимога підлягає до задоволення. Крім того, як зазначив Верховний Суд у постановах від 07.12.2020 у справі № 922/3708/19, а також від 01.10.2021 у справі № 607/14338/19-ц, проти розміру витрат на правничу допомогу має заперечувати обов`язково інша сторона і якщо вона не заперечує, то у суду відсутні підстави надавати оцінку кількості часу витраченому адвокатом на виконання робіт, а також суд не вправі зменшувати розмір витрат на професійну допомогу адвоката. В матеріалах справи відсутнє клопотання відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката. На підставі викладеного і

Outcome: approved