Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-05 00:00:00

Стислий виклад позицій позивачів та відповідача. 19 листопада 2025 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Рожищенської міської ради Луцького району Волинської області про визнання права власності на спадкове нерухоме майно. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Після смерті останнього відкрилась спадщина на майно, зокрема на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Зазначає, що вказаний жиловий будинок його батько [PERSON] успадкував після смерті [INFO] свого батька [PERSON] , однак не оформив своїх спадкових прав належним чином. Вказує, що він є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька та прийняв спадщину. Звернувшись до нотаріуса з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок отримав відмову у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності спадкодавця на спадкове майно. На підставі викладеного, просить суд визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] у порядку спадкування після смерті [PERSON] . Відповідачу Рожищенській міській раді Луцького району Волинської області було забезпечено право подати відзив на позовну заяву, однак такий не було подано. Заяви та клопотання учасників справи. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Згідно поданої заяви від 05 січня 2026 року просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Рожищенської міської рада Луцького району Волинської області в підготовче засідання не з`явився, 06 лютого 2026 року через систему «Електронний суд» надіслав суду заяву в якій просить розгляд справи проводити у відсутності представника міської ради. Проти задоволення позову не заперечує. Процесуальні дії у справі Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 24 листопада 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Витребувано у приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Волинської області Матвійчук С. П. належним чином засвідчену копію спадкової справи, щодо майна померлого [INFO] [PERSON] . Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 03 лютого 2026 року підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 09 год 30 хв 06 лютого 2026 року. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд ухвалив розглядати справу за відсутності учасників справи. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності учасників справи, які беруть участь у справі не здійснюється. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд доходить такого висновку. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Згідно витягу з погосподарської книги № 1 за 1983-1985 роки по селі Рудня Руднянської сільської ради Луцького району Волинської області по особовому рахунку № [NUMBER] житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] значиться за [PERSON] . Рік побудови будинку 1982 року. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 20 червня 2024 року повторно Рожищенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції [PERSON] помер [INFO] . З довідки Рожищенської міської ради Рожищенського району Волинської області від 12 серпня 2024 року № 599 встановлено, спадкодавець [PERSON] був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] разом із сином [PERSON] , 1980 року народження. Заповіт від імені [PERSON] . Руднянською сільською радою не посвідчувався. Таким чином, встановлено, що спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] був його син [PERSON] , який прийняв спадщину, вступивши у фактичне управління та володіння ним. Однак не оформив своїх спадковим прав. Факт родинних відносин між спадкодавцем [PERSON] та [PERSON] як батьком та сином підтверджується копією Витяга з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України. Спадкодавець [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 11 червня 2024 року Рожищенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. З довідки Рожищенської міської ради Луцького району Волинської області від 24 вересня 2025 року № 143 встановлено, спадкодавець [PERSON] до дня смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] разом із сином [PERSON] . Заповіт від імені [PERSON] виконкомом Руднянської сільської ради не посвідчувався. Факт родинних відносин між спадкодавцем [PERSON] та позивачем [PERSON] як батьком та сином підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . З копії матеріалів спадкової справи № 125/2024, заведеної 19 вересня 2024 року після смерті [PERSON] встановлено, що спадкоємець першої черги за законом [PERSON] спадщину після смерті батька прийняв шляхом падачі заяви про прийняття спадщини до приватного нотаріуса. Інших спадкоємців за законом немає. Пережилого подружжя немає. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19 травня 2025 року приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волинської області Матвійчук С. П. позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане нерухоме майно на ім`я спадкодавця [PERSON] . Відповідно до копії технічного паспорта на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] встановлено, що житловий будинок А-1 за вказаною адресою складається з: чотирьох кімнат, двох кридорів, кухні, паливної, загальна площа будинку становить 81,1 кв.м, з яких: житлова 56,0 кв.м, допоміжна 25,1 кв.м. Господарські споруди: прибудова а2, сходи а3, сарай-гараж-літня кухня Б-1, сарай б2, погріб з шийкою б3, вбиральня В, огорожа №1, №2. Ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] становить 168741,00 грн, що підтверджується висновком про вартість майна. Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивача права на спадкування за законом і неможливістю реалізації цього права через відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому законом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб визначений законом або договором. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Положеннями ст. 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу (ст. 1258 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Відповідно до положень ч. 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом, встановленого ст. 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно положень ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. У підпунктах 4.15, 4.18 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно п. 23 постанови пленуму Верхового суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В пункті 3. 3. роз`яснень, що містяться у листі № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначає, що у випадках відсутності правовстановлюючих документів у зв`язку з їх втратою та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім`я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно. Судам при вирішенні справ цієї категорії необхідно згідно із нормами, що регулюють підстави виникнення права власності на нерухоме майно, та нормами щодо складу спадщини перевіряти, чи належав та на якій правовій підставі об`єкт нерухомості спадкодавцеві. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року № 1952-IV права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації (зокрема й право власності на нерухоме майно ч. 1 ст. 4 Закону). Згідно з ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Пленум Верховного Суду України у п. 9 своєї постанови від 04 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» роз`яснив, що право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Згідно п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», однією із підстав реєстрації права власності та інших речових прав є судове рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яку ратифіковано Україною 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Судом на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , а саме житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позивач спадщину у встановлений законом строк прийняв. Нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно. За наведених обставин, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд доходить висновку, що позов необхідно задовольнити та визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Розподіл судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Однак, згідно клопотання представника позивача судовий збір необхідно залишити за позивачем [PERSON] .

Outcome: approved