Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

Представник АТ «ПУМБ» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивований тим, що 14.04.2021 між АТ «Перший український міжнародний банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №200294691403, за умовами якого останній видано кредитну картку з кредитним лімітом у сумі 3000 грн, який пізніше було збільшено до 30108,76 грн. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 17.08.2025 має заборгованість перед банком у загальному розмірі 36131,83грн., з яких: 30108,76 грн заборгованість за кредитним договором; 6023,07грн. - заборгованість за відсотками, 0 - заборгованість за комісією. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язань і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав та інтересів АТ «ПУМБ», у зв`язку з чим позивач просив стягнути з [PERSON] на свою користь суму заборгованості у розмірі 36131,83 грн. за вказаним договором та судові витрати у справі. Відповідач [PERSON] подала відзив на позовну заяву, згідно якої позовні вимоги визначає частково. Факт існування кредитних правовідносин між нею та позивачем не заперечує, однак не погоджуюється із заявленим розміром заборгованості та вважає його таким, що підлягає зменшенню. Зокрема, не згодна із нарахуванням процентів, які є неспівмірними з її фінансовим становищем та фактично ускладнюють можливість добровільного виконання зобов`язань. Зазначила, що її щомісячний дохід становить до 17 000 грн, що не дозволяє одноразово сплатити всю суму боргу без істотного погіршення її матеріального становища. Разом з тим, має намір поступово погасити заборгованість, зазначила, що реально спроможна сплачувати щомісячно 5 000 грн, що дозволить виконати рішення суду у розумний строк без застосування примусових заходів. Застосування арешту на рахунки унеможливить отримання доходу та, відповідно, фактично позбавить її можливості виконувати рішення суду, що суперечить меті цивільного судочинства. Враховуючи викладене просить зменшити розмір штрафних санкцій та процентів, заявлених до стягнення, надати розстрочку виконання рішення суду, встановивши щомісячний платіж у розмірі 5 000 грн. та не застосовувати заходи забезпечення позову у вигляді арешту рахунків, оскільки це перешкоджатиме добровільному виконанню рішення суду. Ухвалою судді від 07.01.2026 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін Роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив. 28.01.2026 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого позовні вимоги визнає частково, зокрема, тіло кредиту, не погоджується з заявленим розміром нарахованих відсотків, тому просить зменшити розмір процентів, надати розстрочку виконання рішення суду, встановивши щомісячний платіж у розмірі 5 000 грн. та не застосовувати заходи забезпечення позову у вигляді арешту рахунків. Головуючий суддя перебував у планових відпустках з 18.12.2025 по 02.01.2026, та з 19.01.2026 по 20.01.2026 включно. Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. За таких обставин, у відповідності до положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, оскільки клопотання про інше від сторін не надходили. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін не надходили. У зв`язку з розглядом справи за відсутності її учасників, відповідно до ч.13 ст.7, ч.2 ст.247 ЦПК України судове засідання не проводиться і фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За змістом ч.ч. 4, 5 ст.268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Датою ухвалення рішення у даній справі є 12.02.2026, тобто дата складання повного тексту рішення. Судом встановлено, що 14.04.2021 [PERSON] підписано заяву №200294691403 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб за умовами якого відповідачу відкрито на її ім`я поточний рахунок у гривнях та надано кредитну картку миттєвого випуску № [NUMBER] , встановлено кредитний ліміт у сумі 3000 гривень, визначено, щ розрахунковий день - 30 число місяця, стандартна та реальна річна процентна ставка 47,88 %. Строк дії кредитного ліміту 12 місяців з дня надання кредитного ліміту. Зі спливом вказаного строку, дія кредитного ліміту продовжується кожен раз на такий самий строк у разі відсутності заперечень сторін, або підстав, для скорочення у порядку визначеному ДКБО. Підписавши заяву на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб відповідач підтвердила, що приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладання Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (ДКБО), яка розміщена на сайті: АТ «ПУМБ»: pumb.ua, в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані їй в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін) і погодилася з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості у Банку) (а.с.9-10). Також, в матеріалах справи міститься Паспорт споживчого кредиту, який підписаний особисто [PERSON] , та в якому містяться дані позичальника, основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та інші умови (а.с.11). Відповідно до довідки про збільшення кредитного ліміту на підставі кредитного договору №200294691403 від 14.042021 відповідачу було відкрито рахунок на який 14.04.2021 було встановлено кредитний ліміт у розмірі 3000 грн, який в подальшому збільшено до 30108,76 грн. (а.с.20) З розрахунку заборгованості за кредитним договором №200294691403 від 14.04.2021 у [PERSON] станом на 17.08.2025 вбачається заборгованість акпкд позивачем у розмірі 36131, 83грн., з яких: 30108, 76 грн. - заборгованість за сумою кредиту, 6023,07 - заборгованість за відсотками (а.с.21-25). Згідно виписки про рух коштів за вказаним вищевказаним кредитним договором вбачається, що відповідач отримала та активно користувалася кредитними коштами від АТ «ПУМБ» (а.с.26 зворот -34). У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічного з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. В частині 1 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто (ст.ст. 525-527 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядок, що встановлені договором. Відповідно ст. 536 ЦК за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За загальним принципом кожна сторона цивільного спору зобов`язана суду довести свою позицію. Дослідивши матеріали справи, суд робить висновок, що 14.04.2021 між кредитором АТ«ПУМБ» та відповідачем шляхом підписання заяви про Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та Паспорту споживчого кредиту, укладено кредитний договір № 200294691403. Відповідач отримала кредитну карту з кредитним лімітом в сумі 3000 грн., який пізніше було збільшено до 30108,76 грн. Остання активно користувалася кредитними коштами, що підтверджено випискою про рух коштів. Фактично отримані та використані позичальником грошові кошти у добровільному порядку у повному обсязі не повернуті. Суд зазначає, що будь-яка особа вільна в укладенні кредитного договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, і в даному випадку [PERSON] будучи обізнаною з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, погодилася на умови договору, підписавши кредитні документи, однак не виконала обов`язок з повернення кредитних коштів і позивач вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення коштів. Суми, які підлягають стягненню, повністю відповідають умовам договору та строку його дії, та доведені матеріалами справи, що означає, що позивач довів свою позицію суду. Натомість, відповідач, розпоряджаючись своїми цивільними та процесуальними правами на свій розсуд, надала відзив на позов, згідно якого не заперечує факту укладання кредитного договору, отримання кредитної картки та користування кредитними коштами, не спростовує також і розрахунок та розмір основної заборгованості, не погоджуюється лише із заявленим розміром нарахованих відсотків та вважає його таким, що підлягає зменшенню, однак не надала суду жодних доказів на підтвердження своїх заперечень. Свою незгоду із нарахуванням процентів обґрунтовує тим, що такий розмір є неспівмірним з її фінансовим становищем та фактично ускладнює можливість добровільного виконання зобов`язань, без істотного погіршення її матеріального становища, однак таке твердження не може бути підставою для зменшення розміру нарахованих відсотків, відповідач достеменно знала, що у неї є заборгованість, однак жодним чином не намагалася виконати взяті на себе договірні зобов`язання, тому суд залишає її заперечення поза увагою. Отже, відповідачем не доведено відсутності вини у порушенні зобов`язання, не спростовано підстав позову. Частиною 1 статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини 1 статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. За вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі викладеного та враховуючи, що [PERSON] належним чином не виконує зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з квитанції про сплату судового збору, розмір судових витрат складає 2422,40 грн. (а.с.4), і такий у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 267 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Так як передумов про розстрочення виконання рішення наведеною статтею не передбачено, при вирішенні цього клопотання суд керується правилами ст. 435 ЦПК України, яка припускає вчинення такої дії на стадії виконання рішення і відповідно до якої за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або члена його сім`ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо) суд, який видав виконавчий документ, може розстрочити виконання рішення. Вирішуючи клопотання про розстрочення рішення суду, суд враховує, що за змістом вказаної статті цивільного процесуального закону, суд може розстрочити виконання рішення лише за наявності обставин, що утруднюють його виконання. З огляду на матеріальне становище відповідача та відповідно відсутність фінансової можливості одразу сплатити усю суму заборгованості, суд вважає за можливе розстрочити виконання судового рішення щомісячними платежами в рівних частинах строком на 6 (шість) місяців з дня набрання рішенням законної сили.

Outcome: approved