Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» в особі директора Ґедзь О.В. звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором позики № 1336483 від 23.04.2021 в розмірі 19 344,54 грн. Також просить стягнути із відповідача на користь позивача понесені судові витрати, які складаються із судового збору в розмірі 2 422,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4 500,00 грн. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 23.04.2021 між [PERSON] та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» був укладений Договір позики № 1336483 у формі електронного документа. Договір був підписаний відповідачем електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора, направленого на електронну адресу, зазначену відповідачем. Первісний кредитор (ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів») виконало свої зобов`язання за договором, перерахувавши на карту відповідача грошові кошти в розмірі 6 500,00 грн. Відповідач допустив порушення виконання умов Договору позики № 1336483 від 23.04.2021 в частині своєчасної сплати заборгованості за ним. 26.10.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» укладено Договір факторингу № 2610, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія управління активами» прийняло належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, зазначених у Реєстрі боржників до Договору факторингу, в тому числі, до відповідача. 03.04.2023 між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» було укладено Договір факторингу № 030423-ФК, за яким позивач набув право вимоги до відповідача за вищезазначеним договором позики. Посилаючись на те, що [PERSON] не виконує свої зобов`язання, ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» просило стягнути із нього заборгованість за Договором позики № 1336483 від 23.04.2021 в розмірі 19 344,54 грн. Ухвалою суду від 11.11.2025 відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін; запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення їй даної ухвали подати відзив на позовну заяву. Одночасно сторонам було роз`яснено, що за клопотанням однієї із сторін розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, а також зазначено строки подання такого клопотання. Крім того, даною ухвалою було задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів у АТ «Універсал Банк». 26.11.2025 до суду від представника відповідача [PERSON] через систему «Електронний суд» надійшла заява про вступ її у справу в якості представника відповідача з доданими доказами на підтвердження її повноважень. Крім того, в даній заяві представник відповідача просила поновити строк для подання відзиву на позов, посилаючись на те, що відповідач є військовослужбовцем Збройних Сил України, про відкриття провадження у даній справі він дізнався із застосунку «Дія» 23.11.2024, копію позовної заяви з доданими до неї документами не отримував. 27.11.2025 до суду від представника відповідача [PERSON] через систему «Електронний суд» надійшла повторна заява про вступ її у справу в якості представника відповідача. У заяві представник позивача [PERSON] зазначила про відсутність в додатках до попередньої заяви ордеру із-за збоїв в системі «Електронний суд», пов`язаних із тривалим відключенням електроенергії. 09.12.2025 до суду через систему «Електронний суд» від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив на позов, відповідно до якого вона просить відмовити в задоволенні позовних вимог та звільнити відповідача, який є учасником бойових дій, від сплати судового збору. Зазначає про визнання відповідачем факту отримання ним на карту грошових кредитних коштів в розмірі 6 500,00 грн за Договором позики № 1336483 від 23.04.2021. Разом з тим, вказує на здійснення відповідачем часткового погашення заборгованості за договором на суму 2 627,46 грн та 50,00 грн, що не було відображено у поданому позові. Відповідач не погоджується із розміром процентів за кредитним договором, які були нараховані первісним кредитором після закінчення строку кредитування. Вважає, що сума процентів, що підлягає стягненню із відповідача, повинна складати 1 540,50 грн ( 6 500,00 грн : 100 % х 0,79 % х 30 днів). Додані до позову Правила надання грошових коштів у позику не можна вважати складовою договору позики, оскільки в матеріалах справи відсутні докази, що саме з даною їх редакцією був ознайомлений відповідач при укладенні договору позики. Вважає, що відсутні підстави вважати, що сторони погодили у письмовому вигляді умови пролонгації даного Договору. Заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу вважає завищеними та неспівмірними зі складністю справи та переліком послуг, наданих представником позивача. Надана відповідачу професійна правнича допомога полягає в наданні усних та письмових консультацій, зборі та аналізі документів, судової практики, підготовці та поданні до суду письмових документів, участі в судових засіданнях. Попередній розмір понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу складає 5 000,00 грн. 16.12.2025 до суду через систему «Електронний суд» від представника позивача Ткаченко Ю.О. надійшла відповідь на відзив, відповідно до якого вона просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, в задоволенні вимоги про стягнення із позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу відмовити. Відповідь на відзив мотивує тим, що зазначений у ньому розмір процентної ставки (0,79 %) не відповідає умовам Договору позики № 1336483 від 23.04.2021. Базова процентна ставка є фіксованою та складає 1,99 % в день. Проценти нараховуються щоденно, включаючи день отримання та повернення позики. Згідно умов Договору протягом 30 днів застосовується знижена процентна ставка. За понадстрокове користування кредитними коштами процентна ставка складає 2,70 %. Представником відповідача не надано доказів належного виконання [PERSON] умов Договору, що є підставою застосування зниженої процентної ставки. В зв`язку із неналежним виконання відповідачем умов Договору проценти були перераховані за ставкою 1,99 в день. Щодо посилання представника відповідача на правові позиції Верховного Суду в частині ознайомлення клієнтів АТ КБ «ПриватБанк» з Правилами в тій редакції, що надається суду для огляду, є помилковими, оскільки договір позики, стягнення заборгованості за яким є предметом даного позову, був укладений в електронному вигляді, на противагу кредитного договору АТ КБ «ПриватБанк», який укладався в паперовій формі, правила укладання якого позичальнику надавалися також в паперовій формі. Щодо застосування відносно відповідача пільг військовослужбовцям та членам їх сімей зазначає про недолучення до матеріалів справи доказів на підтвердження проходження ним військової служби в період із 24.04.2021 по 21.08.2021, тому вважає правомірним нарахування процентів за Договором позики № 1336483 від 23.04.2021. Стосовно заявлених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн, то вважає такі витрати завищеними у малозначній справі, оскільки надання правової допомоги в даній справі не потребує значної витрати часу, тому дана вимога задоволенню не підлягає. Також зазначає про недолучення представником відповідача жодного доказу на підтвердження перерахування на користь представника відповідача таких витрат. Будь-яких доказів на підтвердження зазначених у відзиві по справі обставин представником відповідача подано не було. Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. За приписами ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір. Доказування у цивільній справі, як і судове рішення, не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 23.04.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] був укладений Договір позики № 1336483 (далі - Договір). Договір був укладений в електронній формі та підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора (7Ap726W7co), який був відправлений 23.04.2021 о 07:57:00 на адресу електронної пошти (mazak55111@meta.ua), яка була зазначена відповідачем. Підписавши Договір одноразовим ідентифікатором, відповідач засвідчив свою обізнаність з його умовами та погодився з ними. Відповідно до п.2. Договору сума позики - 6 500,00 грн., строк позики - 30 днів, базова процентна ставка - 1,99 % в день. Розділом 7 Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство», затверджених рішенням загальних зборів учасників необхідних кредитів», протокол № 11/02/2021 від 11.02.2021 (далі - Правила) передбачено право кредитора ініціювати пролонгацію дії Договору. Позичальник має право подовжити строк користування Позикою. За подовження строку користування позикою, Позичальник сплачує товариству проценти на умовах, обраних Позичальником для здійснення певного виду Умови Пролонгації вказуються в Особистому кабінеті Позичальника на Сайті. При цьому, Розмір Процентів, що сплачує Позичальник при оформленні Пролонгації визначаються виходячи з базової процентної ставки, зазначеної у Договорі позики, та кількості днів, на яку Позичальник бажає оформити Пролонгацію. Позичальник має право подовжити строк користування Позикою необмежену кількість разів. При кожному подовженні строку користування Позикою, змінюється кінцева дата строку позики та кінцева дата строку (терміну) дії Договору позики на відповідну кількість календарних днів. Після кожного оформлення Пролонгації, на електронну адресу Позичальника, яку Позичальник зазначив як контактну при реєстрації на сайті, Товариство відправляє повідомлення з інформацією про оформлену Позичальником пролонгацію. Як вбачається з інформаційної довідки ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» № КД-000054367/ТНПП від 29.09.2025, відповідно до Договору про переказ коштів № 23-01-18/5 від 23.01.2018, укладеного з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», 23.04.2021 було здійснено переказ коштів на карту № [NUMBER] в розмірі 6 500,00 грн, отримувач - [PERSON] , номер платежу - bc07e560-b160-4822-8c35-499fed7a7706. Також до позову представником позивача додано копію платіжної інструкції від 23.04.2021 року, з якої вбачається, що 23.04.2021 ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» були перераховані грошові кошти в розмірі 6 500,00 грн на карту № [NUMBER] . На виконання ухвали суду про витребування доказів від 11.11.2025 до суду надійшла відповідь АТ «Універсал Банк» № БТ/Е-19996 від 04.12.2025 та виписка по картці № [NUMBER] за період із 23.04.2021 по 26.04.2021. Із відповіді АТ «Універсал Банк» № БТ/Е-19996 від 04.12.2025 вбачається, що на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) банком було емітовано платіжну карту № [NUMBER] . Із виписки про рух коштів по картці № [NUMBER] за період із 23.04.2021 по 26.04.2021 вбачається, що 23.04.2021 о 07:57:26 на карту були зараховані грошові кошти в розмірі 6 500,00 грн. Крім того, відповідно до даних, зазначених у виписці, [PERSON] користувався кредитними коштами шляхом здійснення переказів. Відповідно до п.8 Договору Позичальник несе повну відповідальність перед Позикодавцем за повернення позики, сплату процентів та належне виконання зобов`язань за цим Договором усім своїм майном. 26.10.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (Клієнт) та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» (Фактор) укладено Договір факторингу № 2610, відповідно до якого Фактор передає грошові кошти, що дорівнюють ціні продажу, в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступає Факторові права вимоги до боржників, зазначених в Реєстрі заборгованостей в розмірі Портфеля заборгованості Відповідно до п.5.2. Договору перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги за Портфелем заборгованості відбувається в момент підписання Актів прийому-передачі Реєстру заборгованостей ( з одночасною передачею Реєстру заборгованосте в електронному вигляді). З моменту переходу до Фактора прав вимоги, відповідно до умов цього Договору, Фактор має право на наступне відступлення права грошової вимоги будь-якій третій особі (п.5.4. Договору факторингу). Відповідно до розділу 6 Договору факторингу загальна сума прав вимоги, що відступається за Договором, становить 241 646 707,10 грн. Ціна продажу за цим Договором становить 7 841 694,32 грн. До Договору факторингу долучено копію Реєстру прав вимоги № 2 від 26.10.2021 до Договору факторингу № 2610 від 26.10.2021, в якому наведені дані щодо боржника [PERSON] та суми заборгованості за Договором позики № 1336483 від 23.04.2021 у розмірі 19 344,54 грн., з яких: 6.500,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 12 844,54 грн - заборгованість за відсотками. Крім того, до Договору факторингу додано копію Акту прийому-передачі Реєстру заборгованостей від 26.10.2021 та копію Акту прийому-передачі інформації згідно Реєстру заборгованості в електронному вигляді від 26.10.2021 за Договором факторингу № 2610 від 26.10.2021; копії актів звірки взаємних розрахунків між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» за Договором факторингу № 2610 від 26.10.2021 за період січень 2021 року - грудень 2022 року, за 2023 рік. 03.04.2023 між ТОВ «Фінансова компанія управління активами»(Клієнт) та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ»(Фактор) укладено Договір факторингу № 030423-ФК, відповідно до якого Клієнт відступає Фактору, а Фактор набуває права вимоги та зобов`язується сплатити Клієнту Ціну продажу згідно розділу 6 цього Договору. Відповідно до п.5.2. Договору факторингу перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги за Портфелем заборгованості відбувається в момент підписання Актів прийому-передачі Реєстру заборгованостей (з одночасною передачею Реєстру заборгованостей в електронному вигляді), після чого Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно Портфеля заборгованості та набуває відповідні права вимоги. Згідно розділу 6 Договору факторингу загальна сума прав вимоги, що відступається за Договором, становить 563 530 154,96 грн. Ціна продажу за цим Договором становить 22 573 367,99 грн. В доданій до Договору факторингу копії Реєстру боржників від 03.04.2023 наведені дані щодо боржника [PERSON] та суми заборгованості за Договором позики № 1336483 від 23.04.2021 у розмірі 19 344,54 грн., з яких: 6500,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 12 844,54 грн - заборгованість за відсотками. Крім того, до Договору факторингу додано копію Акту прийому-передачі Реєстру заборгованостей від 03.04.2023 та копію Акту прийому-передачі інформації згідно Реєстру заборгованості в електронному вигляді від 03.04.2023 за Договором факторингу № 030423-ФК від 03.04.2023; копію акту звірки взаємних розрахунків між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» за Договором факторингу № 030423-ФК від 03.04.2023 за період із 03.04.2023 по 01.11.2024. Відповідно до розрахунку, складеного ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованість відповідача за Договором позики № 1336483 від 23.04.2021 станом на 15.10.2025 складає 19 344,54 грн, з яких: 6 500,00 грн - заборгованість за тілом позики, 12 844,54 грн - заборгованість за процентами. Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є зокрема договори та інші правочини. Згідно вимог ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За нормами ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (ч. 1, ч. 2 ст. 631 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Частиною другою статті 639 ЦК України визначено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Особливості укладання договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з п. 6, п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших, електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина дванадцята статті 11 Закону № 675-VIII). Відповідно до ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицією укласти договір (офертою) є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться. За змістом ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору, яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції (акцептом), якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (Позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з частиною 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (абз. 2 ч. 1 ст. 1046 ЦК України). У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У відповідності до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За правилом ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За правилом ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу за змістом статті 1078 ЦК України може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Договір позики № 1336483 від 23.04.2021 підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, який було надіслано на адресу електронної пошти, що була зазначена ним при укладенні Договору. Як відзначив Верховний Суд в постановах від 07.10.2020 у справі № 127/33824/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 10.06.2021 у справі № 234/7159/20, від 12.08.2022 у справі №234/7297/20, від 09.07.2023 у справі № 640/7029/19, без реєстрації та здійснення входу на веб-сайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету та без отримання листа на адресу електронної пошти та/або SMS-повідомлення, кредитний договір не був би укладений. Між відповідачкою та первісним кредитором ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» досягнуто згоди щодо усіх істотних умов правочину (договору позики), договір підписано відповідачкою одноразовим ідентифікатором, а відтак суд вважає доведеним факт укладення 23.04.2021 між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] . Договору позики № 1336483. У відзиві на позов представник відповідача зазначає про визнання відповідачем факту отримання грошових коштів в розмірі 6 500,00 грн за Договором позики № 1336483 від 23.04.2021 та на здійснення ним часткового погашення заборгованості за Договором на суму 2 627,46 грн та 50,00 грн. На підтвердження часткової сплати відповідачем заборгованості за Договором його представником подано виписку про рух коштів по картці № [NUMBER] , [NUMBER] , з якої вбачається, що 24.05.2021 об 11:10:43 та 11:11:02 були перераховані кошти в розмірі 2 627,46 грн та 50,00 грн, деталі операції - MYCREDIT REPAY_1. Твердження представника відповідача про незазначення відомостей про часткове погашення відповідачем заборгованості за Договором суперечить доданому до позову розрахунку заборгованості, з якого вбачається, що 24.05.2021 [PERSON] було здійснена часткова оплата заборгованості за процентами в розмірі 2 667,46 грн. Будь-яких інших доказів на підтвердження часткової сплати заборгованості за Договором позики № 1336483 від 23.04.2021 представником відповідача подано не було. Що стосується правомірності нарахування ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» процентів за Договором позики № 1336483 від 23.04.2021, слід зазначити наступне. Згідно ст.1048 ЦК України, позикодавець має право стягнути заборгованість по нарахованим та несплаченим процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування спростовуються вищевикладеним. Законом України № 1357-IX від 30.03.2021 частина 15 статті 14 Закону України "Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей" викладено у новій редакції: «Військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються». Відповідно пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» № 1357-IX від 30.03.2021 дію підпункту 3 пункту 4 цього Закону поширено на військовослужбовців з початку і до закінчення особливого періоду, а на резервістів та військовозобов`язаних - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду, на час проходження військової служби. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3543-XII від 21.10.1993 особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій. В Україні особливий період розпочався з моменту оголошення Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» № 3543-XII від 17.03.2014 та триває по теперішній час. Відповідно до листа Міністерства оборони України №322/2/7142 від 21.08.2014 документом, який підтверджує призов та проходження військової служби військовослужбовцем у особливий період, а також підтверджує призов під час мобілізації резервістів та військовозобов`язаних, є військовий квиток, в якому в відповідних розділах здійснюються службові відмітки. Початком військової служби військовозобов`язаних є день призову на військову службу у районному військовому комісаріаті, а для резервістів - день зарахування до списків особового складу військової частини, про що робиться відповідний запис до військового квитка. Закінченням військової служби для резервістів та військовозобов`язаних є день виключення військовослужбовців із списків особового складу військової частини, про що робиться відповідний запис до військового квитка. Відповідно до правових позицій Верховного суду, викладених у постанові від 04.09.2024 у справі № 426/4264/19 документами, які надають мобілізованому позичальнику право на звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом, є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною. На вказані пільги мають право лише мобілізовані позичальники. Разом з цим, вказаний закон не містить норм, які б звільняли позичальника від нарахування штрафів, пені та процентів за користування кредитом протягом особливого періоду у зв`язку з наявністю у нього статусу учасника бойових дій. Як вбачається із копії військового квитка серії [NUMBER] , виданого 04.02.2016, [PERSON] 22.01.2016 був призваний на військову службу за контрактом до Збройних Сил України. 21.01.2020 він буз звільнений з військової служби в запас в зв`язку із закінченням дії контракту. В подальшому, на підставі Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022, [PERSON] був призваний на військову службу в Збройні Сили України. Відповідно до довідки № 3486 від 15.08.2025 [PERSON] перебуває на військовій службі за мобілізацією у Військовій частині [NUMBER] . Крім того, із копії військового квитка вбачається, що [PERSON] в період із 09.11.2015 по 23.04.2017, із 17.06.2017 по 16.08.2017 брав безпосередню участь у АТО на території Донецької та Луганської областей, в період із 13.05.2018 по 14.07.2018, з 15.08.2018 по 20.10.2018, з 25.10.2018 по 23.02.2019, з 01.04.2019 по 03.04.2019, з 14.04.2019 по 22.04.2019, з 27.06.2019 по 29.07.2019, з 18.08.2019 по 21.01.2020 - у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації Донецькій та Луганській областях . Також представником відповідача до відзиву додано копію посвідчення серії [NUMBER] , виданого 30.05.2015 на ім`я [PERSON] , відповідно до якого він має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни- учасників бойових дій. Із доданого до позову розрахунку вбачається, що проценти за Договором позики № 1336483 від 23.04.2021 були нараховані за період із 24.04.2021 по 21.08.2021 Враховуючи, що [PERSON] або його представником не надано доказів перебування відповідача на військовій службі за мобілізацією в період із 24.04.2021 по 21.08.2021, суд не вбачає підстав для застосування в даному випадку положень ч.15 ст.14 Закону України "Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей" в частині звільнення його від нарахування процентів за користування кредитом. Вказаний закон не містить норм, які б звільняли позичальника від нарахування штрафів, пені та процентів за користування кредитом протягом особливого періоду у зв`язку з наявністю у нього статусу учасника бойових дій. Як вбачається із розрахунку, складеного позивачем відсотки нараховані первісним кредитором за відсотковою ставкою 1,99 % за період із 24.04.2021 по 21.08.2021. Відповідно до п.2 Договору позики № 1336483 від 23.04.2021 строк позики складає 30 днів. Умовами Договору передбачена пролонгація Договору та її наслідки. Розділом 7 Правил передбачено право кредитора ініціювати пролонгацію дії Договору. За подовження строку користування позикою, Позичальник повинен сплатити товариству проценти на умовах, обраних Позичальником для здійснення певного виду пролонгації. Умови Пролонгації вказуються в Особистому кабінеті Позичальника на Сайті. При цьому, Розмір Процентів, що сплачує Позичальник при оформленні Пролонгації визначаються виходячи з базової процентної ставки, зазначеної у Договорі позики, та кількості днів, на яку Позичальник бажає оформити Пролонгацію. Позичальник має право подовжити строк користування Позикою необмежену кількість разів. При кожному подовженні строку користування Позикою, змінюється кінцева дата строку позики та кінцева дата строку (терміну) дії Договору позики на відповідну кількість календарних днів. Після кожного оформлення Пролонгації, на електронну адресу Позичальника, яку Позичальник зазначив як контактну при реєстрації на сайті, Товариство відправляє повідомлення з інформацією про оформлену Позичальником пролонгацію. Як вбачається із доданого розрахунку, 24.05.2021 [PERSON] було здійснена часткова оплата заборгованості за процентами в розмірі 2 667,46 грн. В позовній заяві зазначено про можливість пролонгації Договору на строк 90 днів. Разом з тим, будь-яких доказів, що містять умови пролонгації (зокрема, співвідношення розміру сплачених процентів кількості днів, на які пролонгується Договір), доказів узгодження сторонами Договору такої пролонгації ( зокрема, повідомлення направлене Позичальнику про погодження пролонгації) матеріали справи не містять. Як неодноразово зазначав у своїх постановах Верховний Суд (постанови: від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18; від 04.07.2018 у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 4-154цс18, від 4.02.2020 у справі № 912/1120/16, від 21.09.2021 року у справі № 910/10374/17), після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Верховний Суд у постанові від 13.05.2020 у справі № 219/1704/17 зазначив, що «в оцінці поведінки та способу ведення справ позивачем суд має враховувати, що банк є професійним учасником ринку надання банківських послуг, у зв`язку з чим до нього висуваються певні вимоги щодо дотримання певних правил та процедур, які є традиційними у цій сфері послуг, до обачності та розсудливості у веденні справ тощо. Відповідно, вимоги до рівня та розумності ведення справ позивачем є вищими, ніж до споживача - фізичної особи, яка зазвичай є слабшою стороною у цивільних відносинах з такою кредитною установою. З врахуванням наведеного усі сумніви та розумні припущення мають тлумачитися судом саме на користь такої слабшої сторони, яка не є фактично рівною у спірних правовідносинах. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він нівелюватиме можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову процесуальним законом, за загальним правилом, покладається на позивача. За таких умов доведення не може бути належним чином реалізоване шляхом виключно спростування обґрунтованості заперечень відповідача, оскільки це не позбавляє позивача його процесуальних обов`язків». Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що поданими доказами доведено правомірність нарахування ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» процентів в межах строку кредитування в розмірі 4 180,50 (129,35 грн х 30 днів). Оскільки після закінчення строку кредитування у позивача відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти, заявлена ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» вимога в частині стягнення з відповідача заборгованості по процентах за користування позикою після 23.05.2025 (дата повернення кредиту) є безпідставною та задоволенню не підлягає. Враховуючи вищевикладене, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та стягненню із відповідача на користь позивача підлягає заборгованість за Договором позики № 1336483 від 23.04.2021 в розмірі 8 013,04 грн, з яких: 6 500,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 1 513,04 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом (з врахування часткової сплати у розмірі 2 667,46 грн). За правилами ч. 1 та ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать також витрати: на професійну правничу допомогу. Щодо вимоги представника відповідача про звільнення [PERSON] від сплати судового збору, як учасника бойових дій суд керується наступним. За приписами пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. В ухвалі від 06.05.2020 у справі № 9901/70/20 Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що пунктом 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнення від сплати судового збору осіб, які мають, зокрема статус ветеранів війни - учасників бойових дій, обмежено справами, пов`язаними з порушенням їхніх прав. Тобто встановлені цим Законом положення стосуються випадків звернення до адміністративного суду за захистом прав, пов`язаних винятково зі статусом учасника бойових дій. Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 3551-ХІІ від 22.10.1993. Відповідно до статті 22 цього Закону ветерани війни та особи, на яких поширюється дія цього Закону, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону. Спір, що є предметом даного розгляду, не пов`язаний з порядком надання, обсягом соціальних гарантій чи будь-яким іншим чином стосується соціального і правового захисту особи зі статусом учасника бойових дій, тому відсутні правові підстави для звільнення відповідача від сплати судового збору. Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). За правилами ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір 2 422,40 грн, у розмірі визначеному у ст. 4 Закону про судовий збір, що підтверджується банківською квитанцією та випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету. Позивачем визначено ціну позову сумою стягнення 19 344,54 грн. Оскільки, суд задовольняє позовні вимоги частково на суму 8 013,40 грн, що становить 41,42 % від ціни позову, то з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 003,36 грн (2 422,40 грн х 41,42 %). На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представником позивача були подані наступні докази: копія Договору про надання правничої допомоги № 25-08/25/ФП від 25.08.2025; витяг з Акту приймання-передачі справ на надання правничої допомоги до Договору про надання правничої допомоги № 25-08/25/ФП від 25.08.2025; витяг з Акту приймання-передачі наданої правничої допомоги № 2-ФП від 01.10.2025; копія платіжної інструкції № 579939274.1 від 15.10.2025; копія ордеру серії АХ № 1287257 від 03.09.2025; копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ПТ № 2099, виданого 03.04.2018 на ім`я Ткаченко Ю.О. При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з положень щодо пропорційності такого відшкодування та керується положеннями частини 2 статті ЦПК України. Беручи до уваги часткове задоволення позовних вимог, суд зменшує заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу та визначає їх в сумі 1 863,90 грн (4 500,00 грн х 41,42 %). У відзиві на позов представник відповідача зазначає про понесення відповідачем витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн, без подання належних та допустимих доказів на їх підтвердження. Вимоги про стягнення таких витрат представник відповідача не ставить, тому дане питання не вирішується судом в межах даного розгляду.

Outcome: partial