Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-10 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Шидзінський І.В. звернувся до суду з позовом до Галицької міської ради. Просить встановити факт родиних відносин, а саме, що [PERSON] , яка померла [INFO] є матір`ю [PERSON] , та визнати за позивачем в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , право власності на домоволодіння, яке розташоване по [ADDRESS] . В обґрунтування позову посилається на те, [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина. До складу спадщини входить домоволодіння, яке розташоване у [ADDRESS] . Позивач є спадкоємцем за законом та на момент смерті матері проживав разом з спадкодавицею. У відповідь на звернення позивача в нотаріальну контору про видачу йому Свідоцтва на спадщину за законом на вказане вище домоволодіння державним нотаріусом Галицької нотаріальної контори Івано-Франківської області Кіщук Л.І. видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, які б підтверджували право власності покійної на дане домоволодіння. Також відповідно до даної постанови в документах, які подані позивачем, неможливо встановити родинний зв`язок між покійною та спадкоємцем, оскільки в поданих документах є розбіжності, а саме в свідоцтві про народження позивача, в графі мати написано як [PERSON] , так само як і прізвище позивача, а от у свідоцтві про смерть прізвище матері позивача записано як « [PERSON] ». А тому, представник позивача просить в судовому порядку визнати за позивачем право власності на будинок та встановити факт родинних відносин. Ухвалою суду від 30 вересня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та витребувано від Галицької державної нотаріальної контори копію спадкової справи, що заведена після смерті [PERSON] . Ухвалою суду від 21 листопада 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. В судове засідання позивач не з`явився. Представник позивача - адвокат Шидзінський І.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Представниця відповідача Галицької міської ради в судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечила щодо їх задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, надавши належну правову оцінку наявним у справі письмовим доказам, установив наступні фактичні обставини справи. Відповідно до Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Галицьким райбюро ЗАГС Івано-Франківської області 22 вересня 1966 року, матір`ю позивача [PERSON] є [PERSON] (а.с.25). Прізвище [PERSON] у Свідоцтві про народження вказано « [PERSON] ». Згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 01.02.2011, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Галицького районного управління юстиції Івано-Франківської області, [PERSON] померла [INFO] (а.с.29). Прізвище [PERSON] у Свідоцтві про смерть вказано « [PERSON] ». У Свідоцтві про одруження серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] (батьків позивача) прізвище [PERSON] вказано « [PERSON] » (а.с.27). Відповідно до Довідки Галицької міської радои №196 від 07.03.2024, [PERSON] , яка померла [INFO] , проживала і була зареєстрована за адресою по [ADDRESS] за разом з сином [PERSON] , який також був зареєстрований за даною адресою (а.с.49). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за законом. До складу спадкової маси входить домоволодіння, яке розташоване у [ADDRESS] . 19.06.2024 [PERSON] звернувся до Галицької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.46). Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №77379408 від 19.06.2024, Галицькою державною нотаріальною конторою 19.06.2024 заведено спадкову справу за номером у Спадковому реєстрі 72597904, номер у нотаріуса 207/2024 (а.с.51). Відповідно Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.06.2024, виданої Галицькою державною нотаріальною конторою Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, [PERSON] , відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, які б підтверджували право власності покійної на дане домоволодіння. Також відповідно до даної постанови в документах, які подані позивачем, неможливо встановити родинний зв`язок між покійною та спадкоємцем, оскільки в поданих документах є розбіжності, а саме в свідоцтві про народження позивача, в графі мати написано як « [PERSON] », так само як і прізвище позивача, а от у свідоцтві про смерть прізвище матері позивача записано як « [PERSON] » (а.с.53). Відповідно до «Договора о представлении в безсрочное пользование земельного участка для строительства индивидуального жилого дома на праве личной собствености» від 05.11.1970, [PERSON] відведено земельну ділянку в [ADDRESS] (а.с15,16). Згідно з Довідкою, виданою Архівним відділом Івано-Франківської державної адміністрації №К-2444/04-01 від 14.06.2024, жительці [ADDRESS] , передано у приватну власність земельні ділянки (а.с.7). Відповідно до Справи №78 [PERSON] погоджено план забудови земельної ділянки по [ADDRESS] (а.с.20-23). Згідно з Будинковою книгою для прописки громадян, що проживають в будинку [ADDRESS] , постійне місце проживання у цьому житловому приміщені мали [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.8-10). Відповідно до Довідки №74 від 01.05.2023, виданої Івано-Франківським Обласним бюро технічної інвентаризації, реєстрація права власності на домоволодіння по [ADDRESS] , реєстрація права власності ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» не проводилася (а.с.14). В судовому засіданні 15 січня 2026 року були допитані свідки: - свідок [PERSON] , [INFO] , пенсіонерка, проживає по [ADDRESS] . Є сусідкою позивача та перебуває з ним у добросусідських відносинах. Пояснила, що [PERSON] навчався в Галицькій школі та все життя проживає по [ADDRESS] . Його батьки не місцеві, переїхали [PERSON] давно. Їм виділили землю, на якій вони побудувалися. Мати позивача померла давно, на момент смерті син [PERSON] проживав з нею. Як звати матів позивача, свідок не пам`ятає; - свідок [PERSON] , [INFO] , проживає по [ADDRESS] , пенсіонерка, із позивачем перебуває у добросусідських відносинах. Пояснила, що у 1971 році батьки позивача [PERSON] та [PERSON] проживали у літній кухні, яка розташовувалася на земельній ділянці по [ADDRESS] . Пізніше побудували будинок. Син [PERSON] постійно проживав з батьками та після їхньої смерті проживає у батьківському будинку дотепер. Суд, вислухавши покази свідків, розглянувши позовну заяву у в межах заявлених вимог, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані докази як окремо, так і в їх сукупності, дійшов висновку про таке. Відповідно до частин 1,2 статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до пунктів 1, 6 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, а також про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Так, згідно п. 2 постанови пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд на підставі частини 6 статті 294 ЦПК України залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду від 22 квітня 2020 року у справі № 200/14136/17 (провадження № 61-15965св19) зазначено, що «справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах». У постанові Верховного Суду від 23 грудня 2021 року справі № 442/1904/20 (провадження № 61-7816св21) зазначено, що «під спором про право в справах окремого провадження розуміється конфлікт інтересів заявника та хоча б однієї із заінтересованих осіб внаслідок заперечення такої особи проти задоволення заяви про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів або неоспорюваних прав, а також можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок задоволення відповідної заяви. Визначальним при розгляді заяви про встановлення певних фактів, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки, має значення наявність чи відсутність спору між спадкоємцями. Процесуальний закон вимагає встановити наявність спору про право, а не припускати його можливість. Такий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 16 січня 2018 року в справі № 640/10329/16». Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного суду від 26.01.2022 року у справі № 165/2486/19 (провадження № 61-1355св21). Згідно з частиною 1 статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини відповідно до статті 1221 ЦК України є останнє місце проживання спадкодавця. За статтею 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до частини 3 статті 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (протягом шести місяців), він не заявив про відмову від неї. Відповідно до частин 1,3 статті 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до статті 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Згідно статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Так, судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про народження, матір`ю [PERSON] зазначена [PERSON] . Разом із тим, у свідоцтві про смерть спадкодавиці її прізвище зазначено з незначними розбіжностями у написанні, що унеможливило оформлення спадкових прав позивача у нотаріальному порядку: прізвище позивача « [PERSON] », а прізвище його матері « [PERSON] ». Така розбіжність у прізвищі позивача та прізвищі його матері є перешкодою для оформлення спадкових прав. Судом встановлено, що вказані розбіжності в написанні прізвища є технічною помилкою та не спростовують факту родинних відносин між позивачем та померлою. Так, за даними з будинкової книги встановлено, що за адресою по [ADDRESS] , позивач [PERSON] постійно проживав з батьками [PERSON] та [PERSON] . Також, відповідно до Довідки, виданої Галицькою міською радою встановлено, що [PERSON] проживала з сином [PERSON] . Покази свідків узгоджуються із дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, та підтверджують той факт, що [PERSON] є сином [PERSON] . З огляду на викладене, виходячи з інтересів особи щодо захисту права на спадкування, суд дійшов висновку про підтвердження належними та допустимими доказами факту про те, що [PERSON] є сином [PERSON] . Судом також встановлено, що позивач на момент смерті матері проживав разом із нею та був зареєстрований за адресою [ADDRESS] . Після її смерті продовжив користування та утримання майна, що свідчить про фактичне прийняття ним спадщини. При цьому отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на цей будинок він не може, оскільки у нього відсутні правовстановлюючі документи на домоволодіння по [ADDRESS] . Разом з тим, у судовому засіданні встановлено, що на будинок по [ADDRESS] , видавалася будинкова книга. Відповідно до справи №78, яка заведена на ім`я [PERSON] затверджено план будівництва індивідуального житлового будинку. Для будівництва житлового будинку [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку по [ADDRESS] . Таким чином, судом встановлено, що житловий будинок по [ADDRESS] належало [PERSON] . Оскільки до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавиці на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті, у тому числі право власності, яке виникло, але не було належним чином зареєстровано, суд дійшов висновку, що домоволодіння по [ADDRESS] входить до складу спадщини, що залишилися після смерті [PERSON] . Відтак, право власності на вказаний будинок у порядку спадкування суд визнає за спадкоємцем [PERSON] .

Outcome: approved