Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

У червні 2025 року уповноважений представник позивача Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» (далі АТ «Райффайзен Банк») Лозіна О.Ю. звернулася до Броварського міськрайонного суду Київської області із вказаним позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] на користь АТ «Райффайзен Банк» заборгованість за Заявою-Договором про відкриття Поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 014-RO-82-244584773 від 11.12.2023 у сумі 174895,00 гривень, а також судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3028,00 гривень. Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Гізатуліна Н.М. своєю ухвалою від 25.07.2025 постановила цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором передати на розгляд за підсудністю до Згурівського районного суду Київської області. 27 серпня 2025 року матеріали цивільної справи № 361/6907/25 надійшли до Згурівського районного суду Київської області. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач [PERSON] подав заяву позивачу АТ «Райффайзен Банк» та уклав Заяву про акцепт Публічної пропозиції/Угоди № CMDPI-2166392 від 27.04.2022, якою акцептував Публічну пропозицію/Угоду (далі іменовану як «Заява»). Банк та відповідач уклали Заяву-Договір про відкриття Поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 014-RO-82-244584773 від 11.12.2023 (далі кредит), згідно з яким Банк видав відповідачу кредит у розмірі 159102,50 строком на 72 місяці під 41,90% річних. Відповідач зобов`язався використати кредит відповідно до умов, повернути його, сплатити проценти та виконати інші зобов`язання відповідно до договору та тарифів Банку. У зв`язку із невиконанням відповідачем умов кредитного договору на адресу відповідача було направлено вимогу про дострокове виконання боргових зобов`язань, надавши можливість останньому добровільно (в позасудовому порядку) врегулювати заборгованість протягом 30 днів, однак у визначені у вимозі строки вона відповідачем не виконана. Станом на 23.04.2025 заборгованість відповідача перед позивачем за кредитом складає 174895,00 гривень, у тому числі: заборгованість за кредитом 152474,51 гривень, у тому числі прострочена заборгованість 4211,64 гривень; заборгованість за відсотками 22420,49 гривень, у тому числі прострочена заборгованість 20320,10 гривень. Враховуючи те, що відповідач не виконує умови кредиту та вимогу Банку щодо врегулювання заборгованості, тим самим нівелюючи приписи чинного законодавства України, Банк змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Суддя Згурівського районного суду Київської області Кучерява Л.М. своєю ухвалою від 29.08.2025 року прийняла позовну заяву до розгляду та відкрила провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, встановила сторонам відповідні строки для подання заяв по суті справи та призначила справу до розгляду. У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату час та місце проведення судового засідання повідомлений у встановленому законом порядку, направив до суду заяву, у якій просив розгляд справи проводити без участі представника позивача, позовну заяву підтримав та просив її задовольнити. У судове засідання відповідач [PERSON] повторно не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Попередньо подавав до суду заяви про відкладення розгляду справи у зв`язку із наміром звернутися за юридичною допомогою, а також вирішення спору з позивачем в позасудовому порядку. Однак, матеріали справи не містять будь-яких доказів реалізації таких намірів відповідачем. Згідно із ч. 3 ст. 223 ЦПК України суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності учасників судового засідання, які належним чином повідомленні про дату, час та місце проведення судового засідання, враховуючи те, що позивач просив розгляд справи проводити без участі представника позивача, відповідач про причини неявки суд не повідомив, заяв на відкладення розгляду справи до суду не подав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 27.04.2022 відповідач [PERSON] власноручно підписав заяву про акцепт Публічної пропозиції/Угоди № СMDPI-2166392, якою прийняв/акцептував публічну пропозицію АТ «Райффайзен Банк» про надання послуг з відкриття та обслуговування банківських рахунків, розміщення вкладів, надання кредитів та інших послуг в порядку та на умовах, що викладених у Правилах банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Райффайзен Банк», що оприлюднені на сайті Банку (а.ч.18-19). 11 грудня 2023 року між сторонами дистанційно укладено Заяву-договір про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 014-RO-82-244584773, Заяву на отримання кредиту за програмою кредитування «Кредит готівкою» № 014-RO-82-244584773, а також відповідач ознайомився з умовами кредитування відповідно паспорту споживчого кредиту (а.с.6-13). За умовами Заяви-договору про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 014-RO-82-244584773 Акціонерним товариством «Райффайзен Банк» було надано відповідачу кредит в розмірі 159102,50 гривень, в тому числі 3102,50 гривень страховий платіж, на строк 72 місяці під фіксовану процентну ставку 41,90% річних, а відповідач зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами, виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені цим договором. Крім того сторонами погоджена та підписано Графік платежів та розрахунків сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки (з урахуванням вартості всіх супровідних послуг) (а.с.15 (на звороті)-17). Факт отримання відповідачем кредитних коштів у розмірі 159102,50 гривень підтверджується випискою по рахунку від 24.04.2025 (а.с.21). Факт оримання коштів не заречувався самим відповідачем вході судового розгляду. Відповідно до наданого банком розрахунку заборгованості загальна заборгованість відповідача за кредитним договором № 014-RO-82-244584773 від 11.12.2023 станом на 23 квітня 2025 року становить 174895,00 гривень, що складається із заборгованості за кредитом у розмірі 152474,51 гривень та заборгованості за процентами в розмірі 22420,49 гривень (а.с.5). 25 квітня 2025 року відповідачу було направлено вимогу про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором (а.с.22). За правилами ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. За нормами ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором позики встановлений обов`язок Позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Сукупністю допустимих та належних доказів підтверджуються обставини, що підлягають доказуванню у справі, зокрема, укладення сторонами кредитного договору та отримання відповідачем кредиту в розмірі 159102,50 гривень, а також неналежне виконання ним грошових зобов`язань, що призвело до виникнення станом на 23.04.2025 заборгованості за кредитним договором № 014-RO-82-244584773 від 11.12.2023 у загальному розмірі 174895,00 гривень. Відповідачем не надано заперечень щодо правильності розрахунку загальної заборгованості за кредитним договором, що міститься в матеріалах справи, а також не надано доказів, що свідчили б про належне виконання грошових зобов`язань або сплату грошових зобов`язань за кредитним договором в іншому розмірі ніж вказано в означеному розрахунку. Суд, ураховуючи встановлені обставини, дійшов висновку про повне задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved