Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із даним позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини його доходів. Також просить стягнути аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частки всіх доходів щомісячно до досягнення сином трьох років. В обґрунтування позову зазначила, що 21.11.2023 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований у Дніпровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 21.11.2023 року, актовий запис № 2263. У шлюбі у них народилась дитина - син [PERSON] , [INFO] . 19.09.2025 року [PERSON] звернувся до Житомирського районного суду Житомирської області з позовом про розірвання шлюбу. Відповідач не здійснює жодного забезпечення свого сина, брати участь в утриманні спільної малолітньої дитини відмовляється, участі у вихованні не бере. Позивач самостійно утримує та виховує дитину. Також позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, не працює та не отримує заробітну плату, а єдиним джерелом доходу є державна допомога при народженні дитини в розмірі 860,00 грн. на місяць, що є недостатнім для належного забезпечення потреб дитини та позивачки. Ухвалою суду від 03.12.2025 року відкрито провадження у даній справі та призначено справу до підготовчого судового засідання. 29.12.2025 року надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач визнав позовні вимоги частково, не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частки від його доходу щомісячно. Разом з тим, [PERSON] зазначив, що має можливість сплачувати аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1/12 частки його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення [PERSON] трьохрічного віку, тобто до [INFO] . Заперечення мотивоване тим, що він не проживає з [PERSON] з вересня 2025 року. Позивачка усвідомлено повідомила суду неправдиві відомості щодо того, що відповідач не надає коштів на утримання сина та не бере участі у вихованні дитини. На спростування чого відповідач надав копії платіжних інструкцій, скріншоти з додатку банку та виписку руху коштів по картці. Зазначив, що протягом вересня-грудня 2025 року забезпечував сина у розмірі, що іноді більше ніж втричі перевищує суму прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач зазначив, що його батько є інвалідом 3 групи інвалідності, яка пов`язана із захистом Батьківщини, потребує догляду та матеріальної допомоги. Мати відповідача також потребує догляду та допомоги, що підтверджується медичним висновком. Тому відповідач не має змоги виплачувати аліменти на утримання позивачки у тому розмірі, про який просить позивачка. На підтвердження своїх заперечень відповідач надав відповідні докази. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає частково. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положення цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, оцінивши всі докази та обставини по справі, суд прийшов до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21.11.2023 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні. Згідно з частиною 1 статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3 статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері,батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частини 1-3 статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 5 статті 183 СК України передбачено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Отже, законодавцем визначено безспірний розмір аліментів на одну дитину в розмірі однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Статтею 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. Приймаючи до уваги матеріальний стан сторін та всі інші обставини, передбачені статтею 182 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання малолітнього сина, необхідно визначити в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч. 1, ч. 4 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно із статті 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану (ст. 80 Сімейного Кодексу України). Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. З урахуванням встановленого, виходячи з принципу справедливості та розумності, та з урахуванням потреб дружини, суд вважає можливим задовольнити вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини частково у розмірі 1/12 заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: partial