Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

29 грудня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (надалі також - позивач, ТОВ «Юніт Капітал») через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему «Електронний суд» звернулось до Новосанжарського районного суду Полтавської області з позовною заявою до [PERSON] (надалі також - відповідач, [PERSON] ) про стягнення заборгованості за кредитним договором № 172697 від 25 лютого 2025 року в розмірі 19526 грн 10 коп., що складається із заборгованості за тілом у розмірі 12000 грн 00 коп., заборгованості за відсотками в розмірі 7025 грн 10 коп. та заборгованості за комісією в розмірі 501 грн 00 коп. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 12 січня 2026 року після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до даної ухвали, суд частково задовольнив клопотання позивача про витребування доказів та витребував у АТ КБ «Приват Банк» інформацію щодо емітуваання на ім`я [PERSON] (рнокпп: [NUMBER] ) платіжної картки [NUMBER]; про факт зарахування коштів на картковий рахунок - маска картки [NUMBER] у період із 25.02.2025 по 02.03.2025 у сумі 9000 грн 00 коп.; чи є/був номер телефону [NUMBER] фінансовим номером телефону за картковим рахунком - маска картки [NUMBER] та чи знаходиться/знаходився вказаний номер телефону в анкетних даних [PERSON] (рнокпп: [NUMBER] ), а також первинні документи бухгалтерського обліку (банківські виписки/платіжні інструкції/доручення), що підтвердять факт зарахування коштів на картковий рахунок - маска картки [NUMBER] у період із 25.02.2025 по 02.03.2025 у сумі 9000 грн 00 коп. та інформацію щодо повного номера рахунка - маска картки [NUMBER] , що належить [PERSON] (рнокпп: [NUMBER] ). Витребувана судом інформація надійшла до суду 10 лютого 2026 року (а.с. 85-86). Ухвалою суду від 10 лютого 2026 року вирішено здійснювати заочний розгляд справи. Аргументи учасників справи В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що 25 лютого 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредіплюс» (надалі також - ТОВ «ФК «Кредіплюс») та [PERSON] укладено кредитний договір № 172697 на суму 12000 грн в електронній формі з використанням електронного підпису. Зі змісту кредитного договору вбачається, що у ньому визначені основні істотні умови, характерні для такого виду договору, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування. Відповідач погодився на укладення договору саме такого змісту, про що свідчить підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. У свою чергу, ТОВ «ФК «Кредіплюс» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, а саме: надало відповідачу кредит у розмірі, встановленому в договорі. Однак, відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, не повернув своєчасно позичальнику грошові кошти для погашення заборгованості відповідно до умов договору, не сплатив заборгованість за відсотками та комісією. В подальшому, 16 квітня 2025 року між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу № 16042025, відповідно до якого ТОВ «Юніт Капітал» набуло право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі, і за кредитним договором № 172697 від 25 лютого 2025 року. Отже, ТОВ «Юніт Капітал»набуло права вимоги до відповідача. Відповідно до договору факторингу № 16042025 від 16 квітня 2025 року ТОВ «Юніт Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 21326 грн 10 коп., із яких 12000 грн 00 коп. - сума заборгованості по основному боргу (тілу кредиту), 7025 грн 10 коп. - сума заборгованості за відсотками, 501 грн 00 коп. - сума заборгованості по комісії та 1800 грн 00 коп. - сума заборгованості по штрафах/пені. На даний час, відповідач продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань, з огляду на що, позивач звернувся до суду з відповідним позовом та просив стягнути заборгованість в сумі 19526 грн 10 коп. (без урахування штрафів та пені) та судові витрати. Позивач у судове засідання явку свого уповноваженого представника не забезпечив, хоча про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином (а.с. 82), у прохальній частині позовної заяви просив провести розгляд справи за відсутності його представника, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с. 5-зі звороту). Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення судового засідання не надсилав, заяви про розгляд справи без його участі чи відзиву на позов не надавав. Відповідно до інформації Виконавчого комітету Нехворощанської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 05.01.2026 № 02-20/2 відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 75). Судова повістка про проведення судового засідання, призначеного на 10 лютого 2026 року, разом із ухвалою про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від12 січня 2026 року, які направлялись на зареєстровану адресу відповідача, були отримані останнім 23 січня 2026 року (а.с. 84). Згідно з пунктом 1 частини 8 статті 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку. Відповідно до змісту пункту 1 частини 6 статті 272 ЦПК України, днем вручення судового рішення є день вручення судового рішення під розписку. Правом подати до суду відзив на позовну заяву у встановлений в ухвалі строк відповідач не скористався. Відповідно до частини 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи неподання відповідачем відзиву на позов у встановлений судом строк, справа підлягає вирішенню на підставі наявних матеріалів. За вказаних обставин, відповідно до положень частини 1 статті 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно з вимогами статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне. Обставини справи, встановлені судом Судом встановлено, що 25 лютого 2025 року [PERSON] звернувся до ТОВ «ФК «Кредіплюс» із заявою на видачу кредиту № 100770248 (а.с. 31). 25 лютого 2025 року між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 172697 (індивідуальна частина) (надалі також - договір) (а.с. 40-43). Відповідно до пункту 1.1. договір, що укладається Позичальником складається з цієї індивідуальної частини договору про споживчий кредит (далі - індивідуальна частина), графіку(ів) платежів, які містять персональні умови кредитування Позичальника та загальної для всіх клієнтів Кредитодавця публічної частини договору про споживчий кредит (далі - публічна частина), що розміщена на веб-сайті Кредитодавця https://finx.com.ua за посиланням: https://finx.com.ua/docs. Позичальник укладає Договір, приєднується до публічної частини, приймає умови індивідуальної частини та графіку(ів) платежів, як невід`ємних частин (складових) Кредитного договору, шляхом підписання цієї індивідуальної частини/акцепту, як це передбачено розділом V цієї індивідуальної частини. З моменту підписання цієї індивідуальної частини/акцепту, Договір про споживчий кредит набуває чинності. Відповідно до підпункту 2.2.1. пункту 2.2. договору, сума (загальний розмір) кредиту становить 12000 грн 00 коп. надається не пізніше наступного дня після укладення Договору в наступному порядку: у розмірі 9000 грн 00 коп. на № рахунку/картки Позичальника № [NUMBER] , у національній валюті; у розмірі 3000 грн 00 коп. шляхом погашення заборгованості Позичальника за комісією, нарахованою згідно п. 2.5 індивідуальної частини. Згідно пунктом 2.3. договору, проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 390,00 % річних. Тип процентної ставки - фіксована. Проценти за користування кредитом нараховуються з дня наступного за днем отримання кредиту Позичальником протягом строку кредитування, зазначений в п. 2.6. цієї індивідуальної частини та/або графіком платежів. Розмір процентної ставки незмінний. Згідно з пунктом 2.5. договору, комісія за надання кредиту складає 3000 грн 00 коп., що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення цього Договору за ставкою 25,00% від загальної суми кредиту за рахунок власних коштів Позичальника або за рахунок кредиту, якщо це передбачено п.2.2.1. цієї індивідуальної частини. Розмір комісії за надання кредиту не може бути змінено. Відповідно до пункту 2.6. договору, загальний строк кредитування за цим Договором складає 84 днів з 25.02.2025 (дата надання кредиту) по 20.05.2025. Договір про споживчий кредит № 172697 (індивідуальна частина) від 25 лютого 2025 року містить електронний підпис від імені [PERSON] (а.с. 43). Відповідно до додатку до договору сторони погодили графік платежів (а.с. 43-зі звороту). Також, [PERSON] підписав паспорт споживчого кредиту (а.с. 32-33). Підписавши 25 лютого 2025 року договір про споживчий кредит № 172697 (індивідуальна частина), [PERSON] взяв на себе зобов`язання одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним, та виконати інші обов`язки, передбачені договором. ТОВ «ФК «Кредіплюс» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, надавши відповідачу в користування кредит в розмірі 9000 грн 00 коп., шляхом зарахування 26 квітня 2024 року грошових коштів на платіжну картку № [NUMBER] , що підтверджується довідкою ТОВ «ФК «Кредіплюс» від 30 жовтня 2025 року вих. №3885/30-10 (а.с. 18). Відповідно до інформації АТ КБ «Приватбанк», наданої на виконання ухвали суду від 12 січня 2026 року, повідомлено, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] . Вказано, що номер телефону, на який відправлялась інформація про підтвердження операцій, за платіжною карткою № [NUMBER] , за період із 25.02.2025 по 02.03.2025 - [NUMBER] був/є фінансовим та номер телефону та знаходиться/знаходився в анкетних даних [PERSON] Повідомлено, що по рахунку № [NUMBER] ( [NUMBER] ) було зарахування коштів на суму 9000 грн 00 коп. 25 лютого 2025 року. Виписка по рахунку № [NUMBER] ( [NUMBER] ) за період 25.02.2025-02.03.2025 містить інформацію про зарахування на суму 9000 грн 00 коп. 25.02.2025 (а.с. 85-86). Свої зобов`язання по кредитному договору ТОВ «ФК «Кредіплюс» виконало у повному обсязі, відповідач свої зобов`язання по кредитному договору належним чином не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість. Судом встановлено, що 16 квітня 2025 рокуміж ТОВ «ФК «Кредіплюс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу № 16042025, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Кредіплюс» відступило ТОВ «Юніт Капітал» право грошової вимоги, що зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, за плату на умовах, визначених Договором (а.с. 7-9). 05 серпня 2025 року «Клієнтом» та «Фактором» підписано акт приймання-передачі Реєстру прав вимог № 5 до договору факторингу № 16042025 від 16 квітня 2025 року (а.с. 60). Відповідно до витягу з додатку № 1 до договору факторингу № 16042025 від 16 квітня 2025 року, реєстр прав вимог № 5 від 05 серпня 2025 року ТОВ «Юніт Капітал» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 172697 у загальному розмірі 21326 грн 10 коп., із них: 12000 грн 00 коп. - сума заборгованості по основному боргу (тілу кредиту), 7025 грн 10 коп. - сума заборгованості за відсотками, 501 грн 00 коп. - сума заборгованості по комісії та 1800 грн 00 коп. - сума заборгованості по штрафах/пені (а.с. 61). Згідно з випискою з особового рахунку за кредитним договором № 172697 від 25 лютого 2025 року, за період 05.08.2025-01.11.2025 заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Юніт Капітал» станом на 01.11.2025 складає 21326 грн 10 коп., із них: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 12000 грн 00 коп. та прострочена заборгованість за процентами - 7025 грн 10 коп., прострочена заборгованість за комісією - 501 грн 00 коп. (а.с. 56). Позивачем зазначено, що заходи досудового врегулювання спору не здійснювались. Проаналізувавши вказані документи, суд встановив, що первинний кредитор свої зобов`язання відповідно до договору про споживчий кредит № 172697 (індивідуальна частина) від 25 лютого 2025 року виконав у повному обсязі. В свою чергу, відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, не надав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та комісією, у зв`язку з чим має непогашену заборгованість по кредиту. Звертаючись до суду з позовом, позивач, як на підставу для його задоволення, посилався на те, що в порушення умов договору кредитного договору № 172697 від 25 лютого 2025 року за відповідачем рахується заборгованість за договором у загальному розмірі 19526 грн 10 коп., що складається із заборгованості за тілом у розмірі 12000 грн 00 коп., заборгованості за відсотками в розмірі 7025 грн 10 коп. та заборгованості за комісією в розмірі 501 грн 00 коп. З огляду на викладене, позивач просив стягнути із відповідача заборгованість за договором кредитної лінії в загальному розмірі 19526 грн 10 коп. Надаючи оцінку позовним вимогам, суд виходить з наступного. Норми права, які підлягають застосуванню Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У статті 3 Закону № 675-VIII «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 Закону № 675-VIII, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону № 675-VIII). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (частина 6 статті 11 Закону№ 675-VIII). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі частина 12статті 11 Закону № 675-VIII. Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі статтею 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Згідно з частиною 1 статті 1069 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Відповідно до приписів частини 2 статті 1069 ЦК України права та обов`язки сторін, пов`язанні з кредитуванням рахунка, визначаються відповідними положеннями про позику та кредит (параграфи 1 та 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. Згідно з частиною 2 статті 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 ЦК України. Відповідно до положень частин 1, 2 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положенням частини 1 статті 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з частиною 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно з частиною 2 статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. За правилами частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором. Згідно з частинами 1, 2 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Згідно з статтею 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини 1 статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною 1 статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Висновки щодо правозастосування Судом встановлено, що 25 лютого 2025 року між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та [PERSON] укладений договір про споживчий кредит № 172697 (індивідуальна частина), відповідно до якого відповідач отримав кредит в сумі 9000 грн 00 коп. строком на 84 днів, із 25.02.2025 по 20.05.2025. Як вбачається зі змісту кредитного договору, відповідач шляхом накладення електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором прийняв пропозицію укласти договір. Відповідно до довідки ТОВ «ФК «Кредіплюс» підтверджено факт перерахування грошових коштів за договором на картковий рахунок відповідача (а.с. 18), відповідна інформація також підтверджується інформацією АТ КБ «Приватбанк», наданою на виконання ухвали суду від 12 січня 2026 року (а.с. 85-86). Доказів на спростування факту укладення вказаного договору та отримання кредитних коштів відповідачем не надано. З матеріалів справи вбачається, що відповідач не виконав належним чином умови договору щодо повернення отриманої суми кредиту за договором про споживчий кредит № 172697 (індивідуальна частина)у сумі 12000 грн 00 коп., не сплатив відсотки за користування кредитом в сумі 7025 грн 10 коп. та комісію в сумі 501 грн 00 коп., обов`язок сплати яких визначений у договорі. У зв`язку з цим заборгованість за договором складає в загальній сумі - 19526 грн 10 коп. ТОВ «Юніт Капітал» на підставі договору факторингу № 16042025 від 16 квітня 2025 набуло статус нового кредитора за кредитним договором № 172697 від 25 лютого 2025 року та отримало право вимоги щодо [PERSON] відносно заборгованості за вказаним договором. Згідно з випискою з особового рахунку за кредитним договором № 172697 від 25 лютого 2025 року, за період 05.08.2025-01.11.2025 заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Юніт Капітал» станом на 01.11.2025 складає, зокрема, прострочену заборгованість за сумою кредиту - 12000 грн 00 коп., прострочену заборгованість за процентами - 7025 грн 10 коп., прострочену заборгованість за комісією - 501 грн 00 коп., (а.с. 56). Відступлення права вимоги по суті це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Відповідно до статті 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Судом встановлено, що [PERSON] належним чином зобов`язання щодо повернення основної суми боргу за кредитом, заборгованості за відсотками та комісією - не виконав ані перед первісним кредитором, ані перед фактором - ТОВ «Юніт Капітал», яке набуло право вимоги за відповідним кредитним договором на підставі договору факторингу № 16042025 від 16 квітня 2025 року. Доказів протилежного відповідачем до суду не надано. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку ані кредитору, ані ТОВ «Юніт Капітал» не повернуті, суд дійшов висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит № 172697 від 25 лютого 2025 року. При цьому, відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною 1 статті 76, частиною 1 статті 77 та статті 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Отже, суд дійшов висновку, що відповідач не виконує умов кредитного договору і добровільно не сплачує визначені договором платежі. З огляду на викладене, враховуючи наявність у [PERSON] непогашеної заборгованості за кредитним договором, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача шляхом стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит № 172697 (індивідуальна частина) від 25 лютого 2025 року узагальному розмірі 19526 грн 10 коп., що складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 12000 грн 00 коп., заборгованості за відсотками в сумі 7025 грн 10 коп., заборгованості за комісією в сумі 501 грн 00 коп., оскільки зазначені суми підтверджені наданими позивачем доказами й відповідачем не спростовані. Розподіл судових витрат Згідно з частиною 1 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачем сплачений судовий збір у сумі 2422 грн 40 коп. (а.с. 110). Враховуючи вищезазначене, у зв`язку із тим, що суд дійшов висновку про задоволення позову, судові витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача по справі у розмірі 2422 грн 40 коп. на користь позивача ТОВ «Юніт Капітал». Позивачем заявлено вимогу щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу у розмірі 7000 грн 00 коп. Частиною 1 статті 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до частини 2 статті 137 ЦПК України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Згідно з частиною 3 статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частина 4 статті 137 ЦПК України передбачає, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з частиною 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання правових послуг та інші), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки). Позивачем на підтвердження понесених ним витрат на правничу допомогу надано: ордер на надання правничої допомоги адвокатом Соломко Олексієм Володимировичем серії АІ № 2004304 від 10 вересня 2025 року (а.с. 14), копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю гр. Соломко О.В. серії КС № 7073/10 (а.с. 14-зі звороту, 51), акт прийому-передачі наданих послуг (даний акт є невід`ємною частиною до Договору про надання правничої допомоги) № 10/09/25-02 від 10.09.2025 Адвокатським бюро «Соломко та партнери» із переліком наданих правових та юридичних послуг, а саме: складання позовної заяви ТОВ «Юніт Капітал» до позичальника, яким є [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором № 172697 від 25.02.2025 - 2 год, вартість 5000 грн 00 коп., вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості з позичальника, яким є [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 172697 від 25.02.2025 - 2 год, вартість 1000 грн 00 коп., підготовка адвокатського запиту щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором № 172697 від 25.02.2025 на рахунок позичальника, яким є [PERSON] , - 1 год, вартість 500 грн 00 коп., підготовка клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором № 172697 від 25.02.2025 на рахунок позичальника, яким є [PERSON] - 1 год, вартість 500 грн. Всього: 7000 грн 00 коп. (а.с. 52), додаткову угоду № 25771367681 до Договору про надання правничої допомоги № 10/09/25-02 від 10.09.2025 (а.с. 53), Договір про надання правничої допомоги № 10/09/25-02 від 10.09.2025 (а.с. 54-55), протокол погодження вартості послуг до Договору про надання правничої допомоги № 10/09/25-02 від 10.09.2025 (а.с. 55-зі звороту). Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 01 серпня 2019 року в справі № 915/237/18, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved