Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги наступним. На підставі договору дарування від 24.07.1995 посвідченого державним нотаріусом Першої горлівської державної нотаріальної контори Власенко Г.А., позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Право власності на вказаний будинок було зареєстровано за позивачем у Горлівському бюро технічної інвентаризації 21 серпня 1995 року за реєстровим номером 2116, реєстрова книга 131. З метою реєстрації права власності на вказаний будинок в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно позивач звернувся до державного реєстратора, проте у здійсненні реєстрації його права було відмовлено з тих підстав, що державний реєстратор не отримав підтвердження інформації від компетентного органу, який проводив реєстрацію права власності до 01 січня 2013 року про зареєстровані права на вищевказаний житловий будинок. У зв`язку з чим, позивач просить визнати за ним право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача надала суду заяву про розгляд справи без їх участі, на позовних вимогах наполягала, просила позов задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Представник відповідача Горлівської міської ради Донецької області будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і який не подав відзив на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно договору купівлі-продажу від 24.07.1995 посвідченого державним нотаріусом Першої горлівської державної нотаріальної контори Власенко Г.А. № 2-6076, позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Право власності на вказаний будинок було зареєстровано за [PERSON] у Горлівському бюро технічної інвентаризації 21 серпня 1995 року за реєстровим номером 2116, реєстрова книга 131. Згідно технічного паспорту, житловий будинок за адресою: [ADDRESS] на праві власності належить [PERSON] , має загальну площу - 75 кв.м., житлову 39,3 кв.м. Технічний паспорт виданий КП «Горлівське міське бюро технічної інвентаризації». Як вбачається з рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту реєстрації Харківської міської ради Гвоздович А.І. № 81319229 від 14.10.2025, позивачу відмовлено у проведенні реєстрації права власності на будинок за адресою: [ADDRESS] , через неотримання державним реєстратором у порядку, визначеному Законом, підтвердження інформації від компетентного органу, який проводив реєстрацію права власності до 01 січня 2013 року про зареєстровані права на вищевказаний житловий будинок. Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово був продовжений та станом на дату розгляду справи триває. Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року № 376 (у редакції станом на час розгляду справи), місто Горлівка, що входить до Донецького району Донецької області, є тимчасово окупованою російською федерацією територією України. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Частиною першою статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. З приписів ст. 392 ЦК України слідує, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Тобто передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права. Позивачами у позові про визнання права власності є особи, які вже є власниками. Вказана стаття не породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності. Відповідно до ч. 1 ст. 128 ЦК УРСР 1963 року, право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Виходячи з вищевикладеного, аналізуючи надані у справі докази у їх сукупності та кожний доказ окремо, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки позивачем було доведено його право власності на вищевказаний житловий будинок, проте оскільки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно дані відомості відсутні, а отримати інформацію щодо зареєстрованого права власності позивача на будинок, яка міститься на паперових носіях у БТІ, що знаходиться на тимчасово окупованій території України (м. Горлівка Донецької області) на даний час неможливо, позивач не може зареєструвати своє право власності, чим позбавлений можливості розпоряджатися своїм майном, що безпосередньо порушує його право власності, тому заявлені ним позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved