Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

Короткий зміст позовної заяви 15.12.2025 року [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, у якому просить стягнути із [PERSON] на її користь 50% додаткових витрат на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 21 274 грн. 42 коп. та витрати на правнВ обґрунтування позовних вимог зазначала, що з 03.09.2011 вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 08.12.2019. Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] та сина - [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 06.08.2019 з відповідача на її користь на утримання дітей стягуються аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, на кожну дитину, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 05.08.2019 року і до досягнення дітьми повноліття. На даний час неповнолітні діти сторін потребують значно більшого медичного догляду та матеріальних витрат, у зв`язку із розвитком творчих та спортивних здібностей. Дочка [PERSON] є ученицею школи мистецтв (образотворче та музичне відділення/), є лауреаткою міжнародних конкурсів, що в свою чергу зумовлює необхідність вивчення англійської мови. Син [PERSON] має значні досягнення у футболі, входить до основного складу команди «Звягель» та приймає участь в обласних та всеукраїнських змаганнях. Позивачка самостійно несе всі витрати, пов`язані з утриманням дітей, і на даний час не має можливості у повному обсязі забезпечити та задовольнити їх потреби та реалізувати їх право на розвиток. Відповідач участі у вихованні дітей, їх догляді, а також у покритті витрат на лікування не бере. Витрати, пов`язані з навчанням дітей у школі мистецтв, футбольній школі, на курсах іноземних мов, зокрема оплату навчання, придбання спортивного одягу, взуття та необхідного навчального приладдя, відповідач не компенсує. Прохання розподілити витрати, пов`язані з навчанням дітей відповідач ігнорує. Витрати на утримання, виховання та забезпечення належних умов проживання дітей суттєво зросли. Загальна сума додаткових витрат на дітей, що підлягає відшкодуванню відповідачем у розмірі 50% складає 21 274 грн 42 коп., які позивачка просить стягнути із відповідача. Доводи сторін у справі Позивач просить задовольнити позовні вимоги. 12.01.2026 року від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній зазначає, що позов є безпідставним та необґрунтованим. Відповідач вказує, що позивачем не доведено наявності особливих обставин, які б свідчили про необхідність понесення додаткових витрат на дітей. На його думку, витрати, віднесені позивачкою до додаткових, зокрема пов`язані з навчанням доньки у школі мистецтв та на курсах англійської мови, а також із відвідуванням сином футбольної школи, придбанням спортивного одягу та взуття, не зумовлені особливими обставинами чи особливими здібностями дітей. ичу допомогу в розмір 2 000 грн. Відповідач стверджує, що понесення таких витрат є добровільним волевиявленням позивачки, а також зазначає, що не надано доказів погодження з ним необхідності відвідування дітьми зазначених додаткових занять. Крім того, відповідач звертає увагу на те, що у квитанції щодо придбання термобілизни, нібито для сина, зазначено, що товар призначений для дівчат. Також, на його думку, не доведено, що кошти, витрачені на придбання лікарських засобів та оплату стоматологічних послуг, стосуються лікування саме його дітей. Окремо відповідач зазначає, що позивачкою не доведено, що заявлені витрати не покриваються за рахунок аліментів, які він сплачує на утримання дітей. Відповідач просить суд врахувати його матеріальне становище, а також те, що на підставі рішення Житомирського районного суду від 16.03.2023 року він сплачує аліменти на утримання іншої дитини. У відповіді на відзив позивачка зазначає, що відповідач заблокував її та дітей у всіх можливих засобах зв`язку, зокрема в месенджерах, а також приховує своє місце проживання, у зв`язку з чим узгодити з ним питання щодо додаткових витрат на дітей є неможливим. Відповідач продовжує проживати разом з [PERSON] , на користь якої рішенням Житомирського районного суду присуджено аліменти на утримання дитини [PERSON] . Зі слів сусідів, між ними зберігаються добрі стосунки, що, на думку позивачки, свідчить про формальний (штучний) характер звернення щодо нібито порушених прав. Також позивачка зазначає, що розмір аліментів у сумі 5 083,37 грн на одну дитину не є достатнім для забезпечення належного та гармонійного розвитку дітей, придбання одягу, взуття та задоволення інших повсякденних потреб, з урахуванням необхідності сезонного оновлення гардеробу у зв`язку з фізіологічним ростом дітей. Крім того, позивачка вказує, що відповідач фактично самоусунувся від участі у вихованні дітей та їх забезпеченні (окрім сплати аліментів у примусовому порядку), а відтак не обізнаний про їх досягнення та здібності. Зокрема, донька [PERSON] з 2019 року є ведучою хористкою народного дитячого фольклорного ансамблю «Ордана», який відомий за межами України; її художні картини беруть участь у міжнародних виставках, а в майбутньому вона планує пов`язати професійну діяльність із образотворчим мистецтвом. Син [PERSON] є гравцем футбольної команди, у якій виступає на позиції вінгера та демонструє високі спортивні результати. Команда стала переможцем обласних змагань серед ювеналів, а у 2025 році посіла третє місце на всеукраїнських змаганнях, що є найвищим досягненням за всю історію дитячого футболу у м. Звягель. У запереченні на відповідь на відзив відповідач [PERSON] зазначає, що понесення заявлених витрат є добровільним волевиявленням позивачки та не зумовлене особливими обставинами, пов`язаними з розвитком здібностей дітей, а відтак такі витрати не можуть вважатися понесеними за особливих обставин. Також звертає увагу, що згідно довідки про доходи та сплачені аліменти з в/ч [NUMBER] від 03.01.2026 за № 988/165-а за період з січня 2023 року до грудня 2025 року ним сплачено на користь позивачки аліменти у загальній сумі 521 579,42 грн. За розрахунком відповідача, зазначена сума становить у середньому 7 244,25 грн щомісячно на кожну дитину (521 579,42 грн : 36 місяців : 2 дітей), що, на його думку, є достатнім для покриття всіх витрат позивачки на утримання дітей за відповідний період. Дослідивши матеріали справи, оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Фактичні обставини справи, встановлені судом Встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є дітьми сторін у справі (а.с. 5, 6). Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 08.12.2019 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. На підставі судового наказу № 283/2827/19 від 06.08.2019 з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходів). На обґрунтування заявлених позовних вимог та підтвердження розміру понесених додаткових витрат на дітей позивачкою надано такі докази: 1. Довідка Звягельської школи мистецтв за навчання дочки [PERSON] у 2023-2024 н.р. та у 2024-2025 н.р. в розмірі 5 850 грн. (а.с. 12); 2. Довідка Дитячої школи Звягель «Kids» за навчання сина [PERSON] з грудня 2024 року до листопада 2025 року в розмірі 10 470 грн. (а.с. 16); 3. Довідка ФОП [PERSON] за навчання дочки [PERSON] у 2024-2025 н.р. в розмірі 11 300 грн. (а.с. 21); 4. Фіскальний чек ТОВ «Подорожник Житомир» аптека від 20.05.2025 про купівлю лікарських засобів на суму 8,73 грн. (а.с. 7); 5. Фіскальний чек ТОВ «Дарія Фарма» аптека № 22 від 09.09.2025 про купівлю лікарських засобів на суму 306, 50 грн. (а.с. 8); 6. Фіскальний чек ТОВ «Подорожник Житомир» аптека від 22.08.2025 про купівлю лікарських засобів на суму 759 грн. (а.с. 8). 7. Фіскальний чек ТОВ «Мед Сервіс» аптека від 07.10.2025 про купівлю лікарських засобів на суму 181,40 грн. (а.с. 9); 8. Фіскальний чек ТОВ «АВ Фармація» аптека № 12 від 21.02.2025 про купівлю лікарських засобів на суму 436,10 грн. (а.с. 9); 9. Фіскальний чек ТОВ «Дарія Фарма» аптека № 22 від 13.08.2025 про купівлю лікарських засобів на суму 174,42 грн. (а.с. 9); 10. Фіскальний чек ФОП [PERSON] магазин «Центр взуття Gabis» від 17.10.2025 про купівлю дитячих бутсів на суму 495 грн. (а.с. 8); 11. Товарний чек № 4326 магазин «Модняшка» від 30.09.2025 про купівлю термобілизни дівчинка Columbia 140 на суму 600 грн. (а.с. 9); 12. Фіскальний чек ФОП [PERSON] від 21.02.2025 про купівлю гетрів LIGA SPORT та щитків клубних на суму 219 грн. (а.с. 9); 13. Фіскальний чек ТОВ «Подорожник Житомир» аптека від 21.01.2025 про купівлю лікарських засобів на суму 520 грн. (а.с. 10); 14. Фіскальний чек ТОВ «Мед-сервіс» аптека № 29 від 01.07.2025 про купівлю лікарських засобів на суму 900 грн. (а.с. 10); 15. Чек ППФ «Санітас» аптека № 95 від 05.03.2025 про купівлю лікарських засобів на суму 361,20 грн. (а.с. 10); 16. Чек № 60791 ТОВ «Подорожник Житомир» аптека від 25.04.2025 про купівлю лікарських засобів на суму 545, 40 грн. (а.с. 10); 17. Фіскальний чек ТОВ «Подорожник Житомир» аптека від 09.08.2025 про купівлю лікарських засобів на суму 595, 55 грн. (а.с. 11); 18. Фіскальний чек ТОВ «Подорожник Житомир» аптека від 20.08.2025 про купівлю лікарських засобів на суму 325 грн. (а.с. 11); 19. Фіскальний чек ТОВ «Подорожник Житомир» аптека від 27.01.2025 про купівлю лікарських засобів на суму 208, 24 грн. (а.с. 11); 20. Квитанція від 11.06.2025 за навчання дочки [PERSON] в розмірі 1 250 грн. (а.с. 13); 21. Квитанція від 11.04.2025 за навчання дочки [PERSON] в розмірі 300 грн. (а.с. 13); 22. Квитанція від 15.01.2025 за навчання дочки [PERSON] в розмірі 300 грн. (а.с. 14); 23. Подана повторно квитанція від 11.04.2025 за навчання дочки [PERSON] в розмірі 300 грн. (а.с. 14); 24. Квитанція від 11.06.2025 за навчання дочки [PERSON] в розмірі 250 грн. (а.с. 14); 25. Квитанція від 15.01.2025 за навчання дочки [PERSON] в розмірі 300 грн. (а.с. 15); 26. Квитанція від 11.04.2025 за навчання дочки [PERSON] в розмірі 500 грн. (а.с. 15); 27. Подана повторно квитанція від 15.01.2025 за навчання дочки [PERSON] в розмірі 300 грн. (а.с. 15); 28. Квитанція від 15.01.2025 за навчання дочки [PERSON] в розмірі 300 грн. (а.с. 15); 29. Квитанція від 10.05.2025 за навчання сина [PERSON] в розмірі 700 грн. (а.с. 18); 30. Квитанція від 11.02.2025 за навчання сина [PERSON] в розмірі 700 грн. (а.с. 20); 31. Квитанція від 24.02.2025 за навчання сина [PERSON] в розмірі 840 грн. (а.с. 18); 32. Квитанція від 12.03.2025 за навчання дочки [PERSON] в розмірі 300 грн. (а.с. 22); 33. Квитанція від 15.09.2025 за навчання дочки [PERSON] в розмірі 300 грн. (а.с. 22); 34. Квитанція від 11.06.2025 за навчання дочки [PERSON] в розмірі 300 грн. (а.с. 23); 35. Квитанція від 11.02.2025 за навчання дочки [PERSON] в розмірі 300 грн. (а.с. 23); 36. Квитанція від 10.05.2025 за навчання дочки [PERSON] в розмірі 300 грн. (а.с. 23); 37. Квитанція від 10.09.2025 за навчання дочки [PERSON] в розмірі 200 грн. (а.с. 24). Із досліджених судом письмових доказів (квитанцій, довідок, фіскальних та товарних чеків) суд знаходить доведеним позивачем понесення додаткових витрат на дітей в загальній сумі 41 395 грн. 54 коп. Разом з тим, суд не приймає до уваги окремі докази, оскільки витрати, які ними підтверджуються, не мають характеру додаткових витрат на дітей, зумовлених особливими обставинами, а саме: 1. Чек № 5534690608 ФОП [PERSON] стоматологічний кабінет «Smile Dent» від 30.10.2025 про оплату стоматологічних послуг на суму 2 200 грн. (а.с. 7); 2. Чек № 5574216086 ФОП [PERSON] стоматологічний кабінет «Smile Dent» від 05.11.2025 про оплату стоматологічних послуг на суму 1 000 грн. (а.с. 7); 3. Чек № 5540523542 ФОП [PERSON] стоматологічний кабінет «Smile Dent» від 31.10.2025 про оплату стоматологічних послуг на суму 2 600 грн. (а.с. 7); 4. Чек № 5534690608 ФОП [PERSON] стоматологічний кабінет «Smile Dent» від 30.10.2025 про оплату стоматологічних послуг на суму 2 200 грн. (а.с. 7); 5. Чек № 5613593859 ФОП [PERSON] стоматологічний кабінет «Smile Dent» від 11.11.2025 про оплату стоматологічних послуг на суму 2 400 грн. (а.с. 10); Вказані витрати суд не розцінює як додаткові витрати зумовлені особливими обставинами. З наданих чеків неможливо встановити, кому саме були надані стоматологічні послуги - дитині чи повнолітній особі, оскільки такі чеки не містять відомостей про пацієнта. У зв`язку з цим суд не має можливості дійти беззаперечного висновку про те, що зазначені витрати понесені саме на лікування дітей сторін. 6. Квитанція від 15.01.2025 в розмірі 500 грн. (а.с. 17); 7. Квитанція від 12.07.2025 в розмірі 800 грн. (а.с. 17); 8. Квитанція від 11.06.2025 в розмірі 800 грн. (а.с. 17); 9. Квитанція від 07.08.2025 в розмірі 1 100 грн. (а.с. 18); 10. Квитанція від 08.12.2024 в розмірі 700 грн. (а.с. 19); 11. Квитанція від 12.03.2025 в розмірі 700 грн. (а.с. 19); 12. Квитанція від 11.04.2025 в розмірі 700 грн. (а.с. 19); 13. Квитанція від 15.09.2025 в розмірі 800 грн. (а.с. 20); 14. Квитанція від 15.01.2025 в розмірі 1 300 грн. (а.с. 22). Зазначені витрати не свідчать про наявність особливих обставин, які б відносили їх до додаткових витрат, передбачених законодавством, оскільки з наданих квитанцій неможливо встановити призначення здійснених платежів, зокрема не зазначено, за яке саме навчання або за які послуги перераховувалися кошти. Вказані документи не містять достатньої деталізації щодо виду послуг, періоду їх надання та особи, в інтересах якої здійснено оплату, що унеможливлює беззаперечний висновок про їх належність саме до додаткових витрат на дітей. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Згідно із вимогами ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Пленум Верховного Суду України у постанові від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у пункті 18 звернув увагу судів на те, що до передбаченої статті 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Тлумачення відповідних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов. При цьому, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Також, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати особливі обставини, якими обумовлені ці додаткові витрати і які є індивідуальними у кожній конкретній справі, а також стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав. Аналогічний висновок міститься в постановах Верховного Суду від 20.03.2019 № 183/1679/17, від 12.12.2019 № 756/4947/17-ц, від 01.04.2020 № 521/16268/18. Крім того, чинне законодавство не вимагає, щоб кожна витрата попередньо погоджувалася між батьками, особливо якщо один із них фактично не бере участі у щоденному вихованні та утриманні дітей. Факт добровільного понесення витрат не знімає обов`язку іншого з батьків брати участь у покритті реальних потреб дітей. Позивачка здійснювала витрати відповідно до реальних потреб дітей та виходячи з їх інтересів. Ігнорування таких витрат порушує принцип справедливості, а також може суперечити найкращим інтересам дітей, що мають першочергове значення відповідно до статті 3 Конвенції ООН про права дитини. Витрати на освіту та розвиток дітей, зокрема навчання у школі мистецтв, дитячій футбольній школі, на курсах англійської мови, є витратами, спрямованими на забезпечення права дітей на всебічний розвиток, здобуття якісної освіти та реалізацію їх здібностей. Такі витрати безпосередньо пов`язані з виконанням батьківських обов`язків щодо виховання, навчання та розвитку дітей. На підтвердження розвитку та досягнень дітей позивачкою надано суду фото- та відеоматеріали, які відображають участь дітей у творчих і спортивних заходах, конкурсах та змаганнях. Крім того, зазначені досягнення висвітлюються у соціальних мережах та на інформаційних ресурсах відповідних колективів і спортивних команд, що свідчить про їх публічний характер та відомість широкому колу осіб. Таким чином, надані матеріали підтверджують реальність участі дітей у відповідних заходах та наявність у них здібностей, які потребують подальшого розвитку. Разом із тим, відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства, тягар доказування покладається на позивача. Заявляючи вимоги про стягнення додаткових витрат, позивачка зобов`язана належним чином обґрунтувати їх наявність, розмір та надати належні й допустимі докази на їх підтвердження. При цьому додаткові витрати, на відміну від аліментів, повинні бути зумовлені саме особливими обставинами. Якщо стягнення аліментів обумовлене необхідністю забезпечення дитини належними умовами життя, зокрема харчуванням, одягом, навчанням та іншими базовими потребами, що враховується при визначенні їх розміру, то додаткові витрати підлягають стягненню у разі наявності особливих обставин, таких як хронічні або разові проблеми зі здоров`ям дитини, необхідність лікування, реабілітації, а також обставини, пов`язані з розвитком її здібностей та обдарувань. Відповідач просить суд врахувати його матеріальне становище, а також обставину сплати ним аліментів на утримання іншої дитини на підставі рішення Житомирського районного суду від 16.03.2023 року. Суд враховує зазначені доводи відповідача відповідно до вимоги ч. 1 ст. 185 СК України, якою передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Разом із тим, наявність у відповідача обов`язку щодо утримання іншої дитини не звільняє його від обов`язку брати участь у додаткових витратах на утримання та розвиток дітей у цій справі. Узагальнюючи викладене та надавши оцінку зібраним у справі доказам у їх сукупності, суд дійшов висновку, що частина заявлених позивачкою витрат не може бути віднесена до додаткових витрат, зумовлених особливими обставинами, а відтак не підлягає врахуванню при визначенні їх загального розміру. З урахуванням прийнятих судом доказів та за вирахуванням витрат, які судом відхилено як такі, що не відповідають критеріям додаткових витрат у розумінні ст. 185 СК України, загальний розмір додаткових витрат на дитину становить 41 395 грн. 54 коп. Відповідно до принципу рівності обов`язків батьків щодо участі у додаткових витратах на дитину, 50 % від зазначеної суми підлягає стягненню з відповідача [PERSON] , що становить 20 697, 77 грн. Висновки за результатами розгляду позовної заяви За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги частково підтверджуються, належними, допустимими і достатніми доказами, є частково обґрунтованими, а тому підлягають частковому задоволенню. Вирішуючи питання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2 000 грн, суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Указаний критерій застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Суд приходить до висновку, що наданими до суду доказами фактичний обсяг витрат на правову допомогу у зазначеній справі представником позивача частково обґрунтовано, і з огляду на незначну складність самої справи, суд вважає, що понесені позивачем витрати є не співмірними із складністю справи, ціною позову та обсягом наданих адвокатом послуг. У зв`язку з вищезазначеним, суд, вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правову допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, приходить до висновку про зменшення розміру таких витрат до 1 000 грн, що буде за даних обставин справи справедливим і співмірним відшкодуванням таких витрат саме в зазначеному розмірі. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1331, 20 грн.

Outcome: partial