Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

І. СУТЬ СПРАВИ 01.12.2025 позивачі звернулись до суду із позовом до Черняхівської селищної ради, за змістом якого просять визнати поважною причину пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини та визначити їм додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті їх матері [PERSON] , яка померла [INFO] , терміном три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. Позов обґрунтовується тим, що [INFO] померла мати позивачів [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, до якого увійшла земельна частка (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності Колективного сільськогосподарського підприємства «Нове життя» с.Сліпчиці, Черняхівського району Житомирської області, розміром 4,87 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Звернувшись до нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Котенко І.М. із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із пропуском шести місячного строку для прийняття спадщини. Позивачі зазначають, що пропустили строк для подання заяви про прийняття спадщини у зв`язку із необізнаністю про наявність у матері спадкового майна, а саме земельного паю. Дублікат сертифікату на право на земельну частку (пай) та довідку Сліпчицької сільської ради №1016 від 20.09.2016 року випадково знайшли серед особистих речей матері у липні 2025року. ІІ. ПРОЦЕДУРА та КОРОТКІ ПОЗИЦІЇ СТОРІН Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 01.12.2025 справа №293/1485/25 передана на розгляд судді Збаражському О.М. Ухвалою суду від 04.12.2025 позовна заява залишена без руху із наданням позивачу [PERSON] строку на усунення недоліків позову. 09.12.2025 ухвалою Черняхівського районного суду Житомирської області відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду у порядку загального позовного провадження з викликом сторін. Підготовче засідання призначено на 15.01.2026. 15.01.2026 підготовче провадження закрито. Справу призначено до розгляду по суті на 12.02.2026. 12.02.2026 сторони в судове засідання не прибули, про дату час та місце проведення судового засідання повідомлені встановленим порядком. 09.01.2026 позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду із заявами про розгляд справи без їх участі, позов підтримали у повному обсязі. Відповідач представника в судове засідання не направив, відзив на позов не подав. Згідно заяви поданої до суду 13.01.2026 просив розглядати справу без участі їх представника. Відповідно до ч. 3 ст. 211 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. В судовому засіданні 12.02.2026 суд склав вступну та резолютивну частини рішення. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] , його батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.19). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] , його батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.20). [INFO] у віці 62 років мати позивачів [PERSON] померла в с.Сліпчиці, Черняхівського району Житомирської області, що стверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] (а.с.17). Відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії РН №150074 від 27.04.2017, [PERSON] отримала право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності Колективного сільськогосподарського підприємства «Нове життя» с.Сліпчиці, Черняхівського району Житомирської області, розміром 4,87 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с. 21). Відповідно до довідки виконавчого комітету Сліпчицької сільської ради Черняхівського району Житомирської області від 20.09.2016 року за №1016, на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] , яка проживала за адресою: [ADDRESS] разом із нею ніхто не проживав та не був зареєстрований (а.с.18). 18.09.2025 приватний нотаріус Житомирського районного нотаріального округу Котенко І.М. відмовила позивачам [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] , на 1/2 частку земельної частки (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності Колективного сільськогосподарського підприємства «Нове життя» с.Сліпчиці, Черняхівського району Житомирської області, розміром 4,87 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), у зв`язку із пропуском встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини (а.с.12-13,14-15). Відповідно до витягу із спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) сформованого 18.09.2025, спадкова справа до майна померлої [PERSON] не заводилась (а.с.16). IV. ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ Відповідно до статті 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За змістом статей 15 Цивільного кодексу України особа має право на захист свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке реалізується шляхом звернення до суду. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені частиною 2 статті 16 Цивільного кодексу України. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина 3 статті 1223, частина 1 статті 1220, частина 1 статті 1270 Цивільного кодексу України). Відповідно до статті 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частина 1 статті 1269 Цивільного кодексу України передбачає, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно частини 3 статті 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. V. МОТИВИ ТА ОЦІНКА СУДУ Звертаючись до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, позивачі посилаються на наявність обставин, які перешкоджали їм своєчасно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та зазначили, що у встановлений законом шестимісячний строк не звернулись до нотаріуса з відповідною заявою, через необізнаність про наявність у матері спадкового майна. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Подібна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 11 липня 2018 року у справі №381/4482/16-ц, від 11 листопада 2020 року у справі № 750/262/20. Суд враховує аргументи позивачів, наведені на підтвердження обставин, на які вони посилається, як на підставу своїх вимог, оскільки такі не оспорюються відповідачем та підтверджені належними, допустимими та достовірними доказами в розумінні ст.ст. 77, 78, 79 ЦПК України. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.24 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7 додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права. Стаття 1 Першого протоколу до конвенції закріплює захист власності і встановлює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини Конвенція призначена для гарантування не теоретичних або ілюзорних прав, а прав практичних та ефективних (рішення від 9 жовтня 1979 року в справі Ейрі (пункт 24), рішення від 30 травня 2013 року в справі Наталія Михайленко проти України (пункт 32). У розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції майном визнаються активи, включаючи права вимоги, стосовно яких заявник може стверджувати, що він має принаймні законне сподівання на отримання можливості ефективно здійснити майнове право (рішення ЄСПЛ у справі Стретч проти Сполученого Королівства (пункт 32). Законне сподівання на отримання активу також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має законне сподівання, якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування (рішення у справі Копецький проти Словаччини (Kopecky v. Slovakia). Отже, враховуючи принцип автономного тлумачення понять, застосований в практиці Європейського суду, отримане (хоча і не оформлений належним чином) спадкове майно охоплюється поняттям майно в розумінні ст. 1 Першого протоколу. Враховуючи наведені обставини, поважність причин пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини та фактично відсутність іншого способу захисту свого права на отримання спадщини, суд дійшов до висновку про можливість поновлення позивачам строку на подання заяви про прийняття спадщини, оскільки це є єдиний можливий спосіб захисту порушених прав та подальшого оформлення спадкових прав на майно матері. Таким чином, оцінюючи в сукупності обставини, на які посилаються позивачі на підтвердження поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, суд дійшов висновку про наявність у позивача об`єктивних труднощів для своєчасного прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , що є підставою для задоволення позову у межах заявлених вимог та визначення позивачам додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. VІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ Розподіляючи судові витрати у виді судового збору, суд керується частиною 9 статті 141 ЦПК України, яка передбачає, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Враховуючи, що спір виник внаслідок того, що позивачі невчасно звернулись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, суд покладає судові витрати на позивачів.

Outcome: approved