Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

07 серпня 2025 року ТОВ «Коллект Центр» через систему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами: №4222226 від 01.09.2021 в сумі 69 411.50 грн, №101013493 від 04.09.2021 в сумі 32 540.86 грн, №75124737 від 24.08.2021 в сумі 35 346.94 грн, що разом становить 137 299,30 грн. та судових витрат по сплаті судового збору в сумі 2 422,40 грн і понесених витрат на правову допомогу у розмірі 25 000 грн. Ухвалою від 14.08.2025 відкрито провадження у вказаній цивільній справі, розгляд якої вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними матеріалами у справі. Ухвалою суду від 18 серпня 2025 року, зважаючи на складність справи та розмір заборгованості, суд постановив вийти з спрощеного позовного провадження та відкрити провадження у вказаній цивільній справі за правилами загального позовного провадження. Позивач та його представник копію ухвали про відкриття провадження отримали 14.08.2025 року, яка була доставлена до їх електронних кабінетів. Відповідач [PERSON] цивільний позов з додатками та копію ухвали про відкриття провадження у справі отримала 29.08.2025, що підтверджується зворотним рекомендованим поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення, відзив на позовну заяву не надала. Згідно ухвали суду від 20.11.2025 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті. Представник позивача ТОВ «Коллект Центр» у судове засідання не з`явився, у позові просив розгляд справи проводити без участі представника товариства. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, судову повістку не отримала, зворотне повідомлення повернуто до суду з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою. Згідно п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Так, відповідач не повідомила суд про зміну адреси реєстрації чи проживання. Оскільки згідно з інформацією, зазначеною у повідомленні про вручення поштового відправлення із штриховим ідентифікатором №R067042604299, судова повістка відповідачу не вручена, а поштове відправлення повернуто до суду з відміткою "адресат відсутній »", то суд приходить до висновку, що згідно ч.6 ст. 272 ЦПК України відповідачу вручено вказане поштове відправлення і фактично вона є повідомленою про час та місце розгляду справи. Окрім того, 21.11.2025 на електронну адресу відповідача була направлена судова повістка, клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що 01.09.2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №4222226 на суму 10 000 грн, строком на 15 днів з 01.09.2021 до 16.09.2021 включно. Орієнтовна загальна вартість кредиту -15 650 грн, реальна річна процентна ставка -5,409,714%, комісія за надання кредиту 1900,00 грн, яка нараховується за ставкою 19% від суми кредиту одноразово (п.1.2-1.5.1 договору). Відповідно до п. 1.5.2. договору проценти за користування кредитом: 3750.0 грн., які нараховуються за ставкою 2.5 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно п. 1.6. Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,0% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Також, сторонами погоджено графік платежів, який є невід`ємною частиною цього договору (а.с. 26-30,67).Договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора L93252, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача та підтверджується довідкою про ідентифікацію (а.с.140). Згідно п.1.1 договору, кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений п.1.3. договору надати позичальнику грошові кошти у сумі, визначеній у п.1.2 договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п.1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та у строки визначені договором. Відповідно до п.2.1 договору, кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Відповідно до пункту 2, сторонами узгоджені умови, щодо сплати за кредитом, пролонгації строку користування кредитом, повернення кредиту тощо. Договір передбачає, що Позичальник може збільшити строк кредитування, шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Відповідач, відповідно до ст. 15 Закону «Про споживче кредитування», у випадку, якщо вона вважала умови кредитування для себе неприйнятними мала змогу і після підписання кредитного договору відмовитись від нього протягом 14 днів з моменту укладення договору, та протягом ще 7 днів повернути кредит та сплатити проценти за період з дня одержання коштів до дня їх повернення за ставкою, встановленою договором про споживчий кредит. Такі ж умови містяться й в самому договорі (п.3.4.5.). Відповідно до частин першої, другої, п`ятої, сьомої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким із моменту укладення договору. Виходячи з мети законодавчого захисту прав споживача як більш вразливої та незахищеної сторони у договорі (в якому одна сторона є фахівець, а інша - ні), закон має на меті захистити право споживача бути обізнаним з умовами договору, що укладається, на зрозумілій для нього мові, коротко і прозоро, без прихованих невигідних для нього наслідків та умов, з метою уникнення ситуації, коли для належного розуміння договору та його умов споживач мав би детально аналізувати об`ємний матеріал, і з метою уникнення викривлення дійсного волевиявлення позичальника-споживача. Дані вимоги закону не мали на меті надати споживачу формальні підстави для подальшого визнання укладеного договору недійсним. Споживач (позичальник) не звільнений від обов`язку бути добросовісним при укладенні договору, що означає повне з`ясування позичальником умов договору (тобто умов, на яких йому кредитор видасть кредитні кошти, і які наслідки він матиме для себе) до підписання договору і відповідно до отримання позичальником на підставі підписаного договору кредитних коштів, а не навпаки. Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері визначає Закон України «Про споживче кредитування». Стаття 11 Закону України «Про захист прав споживачів» містить положення про те, що цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». У статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» наведено визначення термінів, які вживаються в цьому Законі, зокрема: договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором; загальна вартість кредиту для споживача - сума загального розміру кредиту та загальних витрат за споживчим кредитом; загальний розмір кредиту - сума коштів, які надані та/або можуть бути надані споживачу за договором про споживчий кредит; загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за супровідні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб; Для цілей обчислення реальної річної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом, що врегульовано в частині другій статті 8 Закону України «Про споживче кредитування». До загальних витрат за споживчим кредитом включаються, доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на супровідні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо). До загальних витрат за споживчим кредитом не включаються: платежі, що підлягають сплаті споживачем у разі невиконання його обов`язків, передбачених договором про споживчий кредит; платежі з оплати товарів (робіт, послуг), які споживач зобов`язаний здійснити незалежно від того, чи правочин укладено. Таким чином, Закон України «Про споживче кредитування» не забороняє встановлення у договорі про споживчий кредит процентів, комісій та інших обов`язкових платежів за додаткові та супутні послуги кредитодавця (крім тих, які згідно із законом надаються безоплатно) для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Зі змісту укладеного між сторонами кредитного договору вбачається, що сторони погодили строк кредитування, розмір відсотків та порядок їх сплати. Також договір містить інформацію про реальну річну процентну ставку та орієнтовну загальну вартість кредиту. На підтвердження виконання ТОВ «Мілоан» зобов`язань щодо перерахування коштів за кредитним договором, позивачем суду надано довідку ФК «Елаєнс» від 11.07.2025, з якої вбачається, що на підставі договору №40484607_26/10/18-1 про надання послуг з переказу грошових коштів (переказ на картку) та про інформаційно-технологічну взаємодію та приймання платежів, укладеного ФК «Елаєнс» та ТОВ «Мілоан» платежі успішно проведені в системі. Деталі операції: Дата платежу 01.09.2021, призначення платежу: кошти згідно договору 4222226, сума платежу 10 000 грн, номер картки: 516875ХХХХХХ9168 (а.с. 154). ТОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит на потрібну їй суму. Відповідач зі свого боку не виконала умов кредитного договору. З відомостей про щоденні нарахування за кредитним договором №4222226 виконаним ТОВ «Мілоан» вбачається, що проценти нараховувались за вказаним кредитним договором відповідно до його мов та у межах строку дії договору з 01.09.2021 по 18.11.2021 включно. З вказаних відомостей вбачається, що заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 18.11.2021 становить 27 216,50 грн., з яких: 9700 грн. тіло кредиту; 15616,50 грн. нараховані відсотки, 1900 грн - комісія (а.с.10). 29 листопада 2021 року ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердик - Капітал» уклали договір факторингу №29-11-102 (а.с.123). Згідно вищевказаного договору та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ «Вердикт - Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ «Мілоан», включно і до [PERSON] за кредитним договором №4222226 від 01.09.2021, що підтверджується актом приймання-передачі реєстру боржників від 30.11.2021 за договором факторингу №29-11-102 (додаток №4 до вказаного договору факторингу), актом приймання-передачі реєстру боржників за договором факторингу №29-11-102 від 29.11.2021 в електронному вигляді від 03.12.2021 (а.с.133-134), реєстром боржників до договору факторингу №29-11-102 від 29.11.2021 (Додаток №3 до договору), підписаного представниками ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт - Капітал», де під № 909 зазначено боржника [PERSON] за кредитним договором №4222226 від 01.09.2021 (а.с.136), платіжним дорученням №308250005 від 03.12.2021 про сплату ТОВ «Вердикт - Капітал» коштів на рахунок ТОВ «Мілоан» на виконання умов договору про відступлення прав вимоги. Станом на дату відступлення права вимоги заборгованість відповідача перед ТОВ «Мілоан» становить 27 216,50 грн., з яких: 9700 грн. тіло кредиту; 15 616,50 грн. нараховані відсотки, 1900 грн - комісія, що підтверджується реєстром боржників до договору факторингу №29-11-102 від 29.11.2021 та витягом з вказаного реєстру боржників (а.с. 138). 10 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт - Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, у відповідності до умов якого ТОВ «Вердикт - Капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» належні йому права вимоги до боржників, що підтверджується актом прийому-передачі реєстру боржників за вказаним договором від 10.01.2023 (додаток №4 до вказаного договору відступлення прав вимог), актом прийому-передачі реєстру боржників в електронному вигляді права вимоги за яким відступаються за договором №10-01/2023 від 10.01.2023 про відступлення прав вимоги (а.с.70-71), реєстром боржників до договору №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги (Додаток №3 до договору) (а.с.72-73), підписаного представниками ТОВ «Вердикт - Капітал» та ТОВ «Коллект Центр», де під № 1237 зазначено боржника [PERSON] за кредитним договором №4222226 від 01.09.2021 (а.с.73), актом зарахування зустрічних однорідних вимог від 28.02.2023 між ТОВ «Вердикт - Капітал» та ТОВ «Коллект Центр». Станом на дату відступлення права вимоги заборгованість відповідача перед ТОВ «Вердикт - Капітал» становила 69 411,50грн., з яких: 9700 грн. тіло кредиту; 57 811,50 грн. нараховані відсотки, 1900 грн - комісія, що підтверджується розрахунком заборгованості ТОВ «Вердикт - Капітал». Отже, відповідно реєстру боржників до договору №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимогиТОВ «Коллект Центр»набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 69 411,50грн, при цьому позивач не здійснював нарахувань за кредитним договором №4222226 від 01.09.2021. Також, судом встановлено, що 04.09.2023 [PERSON] уклала з ТОВ «Мілоан» договір про споживчий кредит №101013493 на суму 5000 грн, строком на 30 днів з 04.09.2021 до 04.10.2021 включно. Орієнтовна загальна вартість кредиту -5015 грн, реальна річна процентна ставка -4%. Згідно п. 1.6. договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.0 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Також, сторонами погоджено графік платежів, який є невід`ємною частиною цього договору (а.с. 12-17), що підтверджується паспортом споживчого кредиту (а.с.18). Договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора Z24810, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача та підтверджується довідкою про ідентифікацію (а.с.25). Згідно п.1.1 договору, кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений п.1.3. договору надати позичальнику грошові кошти у сумі, визначеній у п.1.2 договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п.1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та у строки визначені договором. Відповідно до п.2.1 договору, кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Відповідно до п.2.3 договору, сторонами узгоджені умови, щодо сплати за кредитом, пролонгації строку користування кредитом, повернення кредиту тощо. Договір передбачає, що Позичальник може збільшити строк кредитування, шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Зі змісту укладеного між сторонами кредитного договору вбачається, що сторони погодили строк кредитування, розмір відсотків та порядок їх сплати. Також договір містить інформацію про реальну річну процентну ставку та орієнтовну загальну вартість кредиту. На підтвердження виконання ТОВ «Мілоан» зобов`язань щодо перерахування коштів за кредитним договором, позивачем суду надано ID квитанцію про здійснення переказу в платіжній системі LIQPAY 04.09.2021 на суму 5000 грн на картку 516875*68 згідно договору №101013493 (а.с. 31). ТОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит на потрібну їй суму. Відповідач зі свого боку не виконала умов кредитного договору. З відомостей про щоденні нарахування за кредитним договором №101013493 виконаним ТОВ «Мілоан» вбачається, що проценти нараховувались за вказаним кредитним договором відповідно до його мов та у межах строку дії договору з 04.09.2021 по 10.12.2021 включно. З вказаних відомостей вбачається, що заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 10.12.2021 становить 19 003,36 грн., з яких: 4750 грн. тіло кредиту; 14 253,36 грн. нараховані відсотки. (а.с. 32-33). 29 грудня 2021 року ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт - Капітал» уклали договір факторингу №29-12/2021-45 (а.с.101-105). Згідно вищевказаного договору та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ «Вердикт - Капітал» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ «Мілоан», включно і до [PERSON] за кредитним договором №101013493 від 04.09.2021, що підтверджується актом приймання-передачі реєстру боржників від 29.12.2021 за договором факторингу №29-12/2021-45, актом приймання-передавання реєстру боржників за договором факторингу №29-12/2021-45 від 29.12.2021 в електронному вигляді (а.с.112-113), реєстром боржників до договору факторингу №29-12/2021-45 від 29.12.2021 (Додаток №3 до договору), підписаного представниками ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт - Капітал», де під № 546 зазначено боржника [PERSON] за кредитним договором №101013493 від 04.09.2021 (а.с.122), платіжним дорученням №0316900000 від 30.12.2021 про сплату ТОВ «Вердикт - Капітал» коштів на рахунок ТОВ «Мілоан» на виконання умов договору про відступлення прав вимоги №29-12/2021-45. Станом на дату відступлення права вимоги заборгованість відповідача перед ТОВ «Мілоан» становить 19 003,36 грн., з яких: 4750 грн. тіло кредиту; 14 253,36 грн. нараховані відсотки, що підтверджується реєстром боржників до договору факторингу №29-12/2021-45 від 29.12.2021 та витягом з вказаного реєстру боржників (а.с. 122). 10 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт - Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, у відповідності до умов якого ТОВ «Вердикт - Капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» належні йому права вимоги до боржників, що підтверджується актом прийому-передачі реєстру боржників за вказаним договором від 10.01.2023 (додаток №4 до вказаного договору відступлення прав вимог), актом прийому-передачі реєстру боржників в електронному вигляді права вимоги за яким відступаються за договором №10-01/2023 від 10.01.2023 про відступлення прав вимоги (а.с.70-71), реєстром боржників до договору №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги (Додаток №3 до договору) (а.с.75-76), підписаного представниками ТОВ «Вердикт - Капітал» та ТОВ «Коллект Центр», де під № 40700 зазначено боржника [PERSON] за кредитним договором №№101013493 від 04.09.2021 (а.с.76, 82), актом зарахування зустрічних однорідних вимог від 28.02.2023 між ТОВ «Вердикт - Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» (а.с.68). Станом на дату відступлення права вимоги заборгованість відповідача перед ТОВ «Вердикт - Капітал» становила 32 540,86грн., з яких: 4750 грн. тіло кредиту; 27 790,86 грн. нараховані відсотки, що підтверджується розрахунком заборгованості ТОВ «Вердикт - Капітал» (а.с.51). Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «Коллект Центр», ні на рахунки попереднього кредитора. Отже, відповідно до договору №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимогиТОВ «Коллект Центр»набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 32 540,86грн, при цьому позивач не здійснював жодних нарахувань за кредитним договором №101013493 від 04.09.2021. Окрім цього, 24.08.2021 [PERSON] уклала з ТОВ «Фінансова Компанія «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» договір позики № 75124737 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) на суму 10 607 грн., строком на 30 днів до 23.09.2021, під 1,99% за кожен день, орієнтовна реальна річна процентна ставка 2300%, орієнтовна загальна вартість позики 13773,19 грн. Договір підписано відповідачем електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора Y14TTSiJPh. Відповідно до п. 6.5. Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «Фінансова Компанія «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» (на умовах повернення позики в кінці строку позики) у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення позики та процентів, позичальнику на таку неповернуту позику (або її частину) Товариство має право нараховувати проценти у розмірі, передбаченому договором позики, за кожний день понадстрокового користування позикою (або її частиною), починаючи з першого дня такого понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики (або її частини) та процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування процентів на позику (або її частину) за понадстрокове користування позикою за договором позики не є штрафом, пенею чи будь-якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на позику за понадстрокове користування. На підтвердження виконання ТОВ «Фінансова Компанія «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» зобов`язань щодо перерахування коштів за договором позики, позивачем суду надано довідку ТОВ «Фінансової Компанії «Фінекспрес» від 03.07.2025, згідно якої, відповідно до умов договору про переказ коштів №23-01-18/5 від 23.01.2018, укладено між Компанією та ТОВ «Фінансова Компанія «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» була здійснена платіжна операція 24.08.2021, з переказу коштів на суму 10 697,00 грн отримувачу [PERSON] , на її картку [NUMBER] , яку вона вказала у договорі позики № 75124737 (а.с. 41). ТОВ «Фінансова Компанія«1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» умови договору позики виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві позику на потрібну їй суму. Відповідач зі свого боку не виконала умов договору позики. З розрахункуТОВ «Фінансова Компанія«1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» вбачається, що заборгованість відповідача за вказаним договором позики станом на 27.01.2022 становить 35 152,82 грн., з яких: 10 607 грн. тіло кредиту; 24 545,82 грн. нараховані відсотки (а.с. 47-48). 27 січня 2022 року між ТОВ «Фінансова Компанія «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 27/01/2022, у відповідності до умов якого, ТОВ «Фінансова Компанія«1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» передає (відступає) ТОВ «Вердикт Капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Вердикт Капітал» приймає належні ТОВ «Фінансова Компанія «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрах прав вимоги, що підтверджується актом приймання-передачі реєстру боржників від 27.01.2022 за договором факторингу №27/01/2022, актом приймання-передавання реєстру боржників за договором факторингу 27/01/2022 від 27.01.2022 в електронному вигляді (а.с.94-95), реєстром боржників до договору факторингу 27/01/2022, де під № 1214 зазначено боржника [PERSON] за кредитним договором 75124737 від 24.08.2021 (а.с.100), платіжним дорученням №32465 від 27.01.2022 про сплату ТОВ «Вердикт - Капітал» коштів на рахунок ТОВ «Фінансова Компанія«1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» на виконання умов договору факторингу №27/01/2022. Відповідно до Реєстру боржників №1 до договору факторингу №27/01/2022 ТОВ «Вердикт - Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 35 152,82 грн., з яких: 10 607 грн. тіло кредиту; 24 545,82 грн. нараховані відсотки (а.с.100). 10 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт - Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, у відповідності до умов якого ТОВ «Вердикт - Капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» належні йому права вимоги до боржників, що підтверджується актом прийому-передачі реєстру боржників за вказаним договором від 10.01.2023 (додаток №4 до вказаного договору відступлення прав вимог), актом прийому-передачі реєстру боржників в електронному вигляді права вимоги за яким відступаються за договором №10-01/2023 від 10.01.2023 про відступлення прав вимоги (а.с.70-71), реєстром боржників до договору №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги (Додаток №3 до договору) (а.с.75-76), підписаного представниками ТОВ «Вердикт - Капітал» та ТОВ «Коллект Центр», де під № 36788 зазначено боржника [PERSON] за договором позики№75124737 від 24.08.2021 (а.с. 83), актом зарахування зустрічних однорідних вимог від 28.02.2023 між ТОВ «Вердикт - Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» (а.с.68). Станом на дату відступлення права вимоги заборгованість відповідача перед ТОВ «Вердикт - Капітал» становила 35 346.94 грн., з яких: 10 607 грн. тіло кредиту; 24 545,82 грн. нараховані відсотки, Інфляційні збитки - 169.71 грн, 3% річних -24.41 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості ТОВ «Вердикт - Капітал» (а.с.52). Всупереч умовам договору позики, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «Коллект Центр», ні на рахунки попереднього кредитора. Отже, відповідно до договору №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимогиТОВ «Коллект Центр»набуло право грошової вимоги до відповідача за договором позики№75124737 від 24.08.2021в сумі 35 346.94 грн, при цьому позивач не здійснювала жодних нарахувань за цим договором позики . Таким чином, загальна заборгованість [PERSON] за вказаними кредитними договорами перед ТОВ «Коллект Центр» станом на день подання позовної заяви становить 137 299.30 грн. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Уклавши дані договори на умовах, викладених у них, відповідач тим самим засвідчив свою згоду та взяв на себе зобов`язання виконувати умови, які були в ньому закріплені. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за Допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно - телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Згідно з п. 6 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис є одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. З огляду на вище викладене, суд приходить до висновку, що укладені між сторонами договори про надання кредитів та позики, є укладеними з додержанням письмової форми визначеної законом, оскільки укладені з додержанням процедури визначеної законом України «Про електронну комерцію», та підписані відповідачем шляхом застосування електронного підпису одноразовим ідентифікатором, у порядку визначеному ст. 12 Закону та умов кредитного договору. На підтвердження факту укладення даних договорів відповідачем свідчить зазначення в договорі її особистих даних, таких як номер та серія паспорта, ідентифікаційний номер, місце проживання, а також існування самого тексту договору у позивача, який згідно зі ст. 11 Закону є оригіналом такого договору. Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання:, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. З Закону України «Про електронну комерцію»). При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (вебсайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Таким чином, сторони узгодили розмір кредитів, позики, грошову одиницю, в якій їх надано, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення таких договорів, на таких умовах шляхом підписання договорів за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з умовами договору позики позичальник зобов`язується вчасно повернути позику, сплатити відсотки за користування позикою в порядку, визначеному цим договором. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Також ч.3 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Ч.1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Ч. 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Виходячи з наданих позивачем доказів, фінансова установа виконали свій обов`язок своєчасно та у повному обсязі, а [PERSON] порушила умови договорів та зобов`язання по погашенню позики. Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Після відступлення права грошової вимоги, [PERSON] не здійснила жодного платежу для погашення наявного в неї боргу за вищевказаними договорами, ні на рахунки позивача, ні на рахунки попередніх кредиторів. За правилами ч. 3 ст.12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Будь-яких доказів (відомостей) на спростування встановлених судом обставин матеріали справи не містять і відповідач не надала. Суд встановив, що між сторонами існують цивільні правовідносини. В зв`язку з невиконанням [PERSON] зобов`язання по кредитних договорах, за якими кредитодавець виконав умови повністю і своєчасно, а позичальник порушив умови та правила договору, не повернувши позичені кошти, порушено майнові права ТОВ «Коллект Центр», тому з відповідача слід стягти заборгованість за кредитним договором та задовольнити позов в межах заявлених позовних вимог. Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог суд, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, вважає за необхідне вирішити питання щодо розподілу між сторонами справи судових витрат. Згідно з положеннями ч. ч. 1,3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. За ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. При звернені до суду ТОВ «Коллект Центр» було сплачено 2 422, 40 грн. судового збору, що підтверджується відповідною платіжною інструкцією. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволених позовних вимог в сумі 2 422, 40 грн. Вирішуючи питання про стягнення витрат на оплату витрат на правничу допомогу в сумі 25 000 грн. суд виходить з наступного. Відповідно до ч. ч. 1-5 ст. 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «Коллект Центр» та адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» 01.07.2024 був укладений Договір про надання правової допомоги №01-07/2024(а.с.147). До позову додано копію прайс-листа АО «Лігал Ассістанс»; копію заявки на надання юридичної допомоги №196 від 02.06.2025; копію витягу з акту №11 про надання юридичної допомоги від 30.06.2025 на суму 25 000 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Так, згідно копії заявки на надання юридичної допомоги позивачу адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» було надано такі послуги: надання усної консультації 2 год. ціна 4000 грн, підготовка пропозицій 3 год. ціна - 6000 грн, складання позовної заяви про стягнення боргу 5 год., ціна 15 000 грн. Судом відзначається, що розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Вирішуючи дану заяву по суті, суд враховує, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України). Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18), від 15 червня 2021 року №159/5837/19. Також, частиною п`ятою статті 137 ЦПК встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно з частиною шостою статті 137 ЦПК обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Суд зауважує, що відповідач не подавав до суду клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому суд звертає увагу, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Стороною відповідача не зазначено обставин та доказів, які б дали підстави для зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката. Таким чином, враховуючи складність справи, ціну позову, тривалість її розгляду, обсяг наданих адвокатом послуг та значення справи для сторін, суд приходить до висновку про стягнення з Литус Віти на користь позивача витрат на правову допомогу в розмірі 25000 грн.

Outcome: approved