Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, зазначивши, що 03.10.2018 року Акціонерним товариством "Перший Український Міжнародний Банк" та [PERSON] на підставі кредитного договору №2001142284301 видано кредитну картку з кредитним лімітом у сумі 1000 грн., який пізніше було збільшено до 25194,07 грн.. Відповідач зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує довготривалий строк та станом на 09.04.2025 року має заборгованість перед позивачем, яка складає: 40245,69 грн., з яких: 25175,89 грн. заборгованість за кредитом; 15069,80 грн. заборгованість за процентами. Кредитний договір укладено між сторонами 03.10.2018 року, однак кредитною карткою відповідач користувався і здійснював платежі до 26.10.2021 року, що відображено в розрахунку заборгованості та виписках по рахунку. На підставі вищевикладеного позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у сумі 40245,69 гривень та понесені судові витрати, розгляд справи здійснювати за відсутності представника Банку у порядку спрощеного позовного провадження. Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач належним чином повідомлявся про судовий розгляд справи ( направлення судових повісток за місцем реєстрації, розміщення оголошення на сайті судової влади), відзив на позов та інших заяв не подав. Згідно зі статтями 12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановленихстаттею 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом частини 1 статті 89 ЦПК України,суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Згідно з пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Положеннями частини першої статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Згідно з частиною першою статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За правилами статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії (частина перша, друга статті 640 ЦК України). У відповідності до частини першої статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Відповідно до частини першої, другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Так, згідно положень статті 1046 цього Кодексу договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України). Правилами статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до частини першої статті 536 цього Кодексу за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Положеннями частини другої статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною першою статті 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У відповідності до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що 03.10.2018 року між АТ "ПУМБ" та [PERSON] було укладено кредитний договір шляхом підписання відповідачем заяви №2001142284301 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (ДКБО), підписанням якої відповідач акцептував публічну пропозицію АТ "ПУМБ", яка розміщена на веб-сайті Банку: pumb.ua, в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані їй в процесі обслуговування (з урахуванням усіх змін) і погоджується з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через Дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості у банку), а при обранні послуги з укладення Договору страхування, підписанням цієї заяви підтвердив свою згоду на укладення Договору страхування на зазначених умовах. У заяві про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб зазначено, що відповідач (клієнт) просив встановити на його поточний рахунок у гривнях, відкритий за цією заявою, Кредитний ліміт у сумі 1000 грн.; розмір реальної річної процентної ставки складає 47,88%; розрахунковою та платіжною датою є 30 число кожного місяця; строк дії Кредитного ліміту, розмір мінімального платежу та інші умови надання та обслуговування Кредитної картки встановлюється відповідно до умов Договору комплексного банківського обслуговування. Перед підписанням заяви відповідач ознайомився з умовами паспорта споживчого кредиту. Згідно п.3 підписаного 03.10.2018 року відповідачем та АТ "ПУМБ" Паспорту споживчого кредиту відкрито кредитну лінію з кредитним лімітом 1000 грн., строк кредитування становить 12 місяців з автоматичною пролонгацією. Відповідно до п.4, п.5 Паспорту споживчого кредиту стандартна процентна ставка становить 47,88% річних, реальна річна процентна ставки складає 57,91%; порядок повернення кредиту: щомісячно не пізніше настання платіжної дати протягом встановленого строку кредитування, за наявності заборгованості за кредитом на кінець звітного Розрахункового періоду. АТ "ПУМБ" виконав свої зобов`язання за кредитним договором та надав відповідачу кредит на умовах, передбачених цим договором, відповідач кредит отримав. В подальшому, відповідно до умов кредитного договору кредитний ліміт було збільшено до 25194,07 грн.. Відповідач користувався кредитними коштами позивача, знімав з кредитного рахунку кошти для власних потреб, періодично сплачував кошти в рахунок повернення отриманих кредитних коштів, але свої зобов`язання за вказаним договором у повному обсязі не виконав, в результаті чого станом на 09.04.2025 року виникла заборгованість у розмірі 40245,69 грн., з яких: 25175,89 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 15069,8 грн. сума заборгованості за процентами. 10.04.2025 року АТ "ПУМБ" направлено відповідачу письмову вимогу щодо необхідності погашення заборгованості в розмірі 40245,69 грн .за кредитним договором №2001142284301. Як вбачається з виписки по особовому рахунку [PERSON] здійснював часткове погашення кредиту та відсотків. Разом з тим, будь-яких доказів на підтвердження направлення відповідачем банку заяв про припинення дії кредитного договору суду не надано. Наявні у справі розрахунки заборгованості відповідачем в силу принципу змагальності учасників судового процесу не спростовані, факт отримання кредитних коштів та користування ними відповідачем не заперечується. Як встановлено судом зі змісту розрахунку позивача по відсоткам за кредитом, позивач не перевищував встановлені кредитним договором ставки по відсоткам за наданим кредитом. Суд приходить до висновку, що позивач надав належні докази, які підтверджують право вимоги позивача за кредитним договором, а також наявність у відповідача грошового зобов`язання та заборгованості перед позивачем. Доказів того, що відповідач сплатив заборгованість за кредитним договором, а також щодо неправомірності здійснення розрахунку заборгованості за наданим кредитом чи нарахування заборгованості за порушення грошового зобов`язання, суду не надано, також не надано спростування наданого позивачем розрахунку. Оскільки відповідач не сплатив заборгованість по основній сумі боргу та за відсотками за кредитним договором, не спростував наявність боргу по кредиту та відсотках, суд вважає позовні вимоги АТ "ПУМБ" обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Виходячи з викладеного, з [PERSON] на користь АТ "ПУМБ" підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №2001142284301 від 03.10.2018 у розмірі 40245,69 грн., з яких: 25175,89 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу та 15069,80 грн. сума заборгованості за процентами. Оскільки, позовні вимоги задоволено повністю, тому судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені, за правилами ст.141 ЦПК України покладаються на відповідача, а тому суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2422 гривень 40 копійок.

Outcome: approved