Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

У провадженні Індустріального районного суду м. Дніпра перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивує тим, що 26.06.2013 року уклали шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Китайгородської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області, актовий запис № 1. Від шлюбу мають малолітніх дітей: 1. [PERSON] , [INFO] ; 2. [PERSON] , [INFO] ; Позивач та Відповідач з вересня 2022 року разом не проживають. Між ними втратилося почуття любові, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. З грудня 2023 року Позивач проживає однією сім`єю з іншим чоловіком [PERSON] , від якого [INFO] народила дитину [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] . Ухвалою суду від 09.12.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач в судове засідання не з`явилася, 11.12.2025 року надала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений. Відзиву на позовну заяву, заяв чи клопотань до суду не надходило. З викладених обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення на підставі ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони 26.06.2013 року уклали шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Китайгородської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області, актовий запис № 1. Від шлюбу мають малолітніх дітей: 3. [PERSON] , [INFO] ; 4. [PERSON] , [INFO] ; Позивач та Відповідач з вересня 2022 року разом не проживають. Між ними втратилося почуття любові, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. З грудня 2023 року Позивач проживає однією сім`єю з іншим чоловіком [PERSON] , від якого [INFO] народила дитину [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] . Таким чином Позивач та Відповідач вже не можуть відновити відносини та підтримувати нормальну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімйних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. На даний момент спільного господарства позивач та відповідач не ведуть, та за глибоким переконанням позивача, подальшого сенсу у відносинах не має. У шлюбі з відповідачем, позивач відчуває себе нещасною. Таким чином, перебування у шлюбі шкодить інтересам позивача. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги заяву позивача, суд вважає, що збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. При таких обставинах справи суд вважає, що сім`я сторін розпалась остаточно, підстав для досягнення примирення між сторонами немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя і тому суд приходить до висновку про розірвання шлюбу між сторонами. Згідно ч. 2 ст.114, абз. 2 ч. 3 ст.115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved