Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

Представник позивача Мохир Я.В. звернувся до суду з позовною заявою, згідно якої просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ "Споживчий центр" заборгованість за кредитним договором №17.09.2024-100000465 від 17.09.2024 в розмірі 12306,83 грн. Свої вимоги обґрунтовують тим, що 17.09.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено електронний кредитний договір (оферту) №17.09.2024-100000465, за умовами якого позичальнику надано кредит у розмірі 7000,00 грн, шляхом перерахування коштів на платіжний засіб споживача 5457-08хх-хххх-3927; строком на 140 днів, дата повернення кредиту - 03.02.2025. Відповідно до умов кредитного договору за користування кредитними коштами позичальник зобов`язалася сплатити проценти. Денна процентна ставка складає 0,87%=(8559,14/7000)/140*100). Комісія, пов`язана з наданням кредиту становить 20% від суми кредиту та дорівнює 1400,00 грн. Також за кожен день невиконання неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання нараховується неустойка у розмірі 70,00 грн., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання. Відповідачка належним чином не виконує умови договору щодо погашення заборгованості за кредитним договором, у зв`язку із чим виникла заборгованість у розмірі 12306,83 грн, з яких: 5180,48 грн - заборгованість за тілом кредиту, 3626,35 грн - проценти, 3500,00 грн - неустойка. Вказану суму боргу позивач просить стягнути із відповідачки. Ухвалою судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19.12.2025 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам роз`яснено права, обов`язки та встановлено строки для вчинення процесуальних дій (а.с.62). Відповідачка повідомлялася про розгляд справи шляхом направлення ухвали суду про відкриття провадження у справі рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу зареєстрованого місця проживання, який повернувся до суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". У постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 921/6/18 наведено позицію, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням, зокрема на відсутність (вибуття) адресата, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Враховуючи, що справа призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, ненадходження від відповідачки відзиву на позовну заяву, суд вирішив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 17.09.2024 ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] уклали кредитний договір №17.09.2024-100000465 (кредитної лінії), за умовами якого позичальнику 17.09.2024 надано кредит, шляхом перерахування коштів на належний позичальнику електронний платіжний засіб [NUMBER] хх-хххх-3927 у розмірі 7000,00 грн, строком на 140 днів з дати його надання, дата повернення кредиту - 03.02.2025 (а.с. 21-36). Умовами договору передбачено, що процентна ставка "Стандарт"- фіксована незмінна процентна ставка - 1% в день застосовується протягом перших 3 чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів. Денна процентна ставка складає 0,87%=(8559,14/7000)/140*100). Комісія, пов`язана з наданням кредиту нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту, шляхом множення суми кредиту (база кредиту) - 20% від суми кредиту та дорівнює 1400,00 грн. Договір підписаний одноразовим ідентифікатором Е666. ТОВ «Споживчий центр» 17.09.2024 переказало відповідачці грошові кошти у розмірі 7000,00 грн, за кредитним договором №17.09.2024-100000465 на платіжну карту [NUMBER] , що доводиться повідомленням ТОВ Універсальні платіжні рішення від 21.11.2025 № 237-2111 (а.с. 20). Відповідно до копії довідки розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №17.09.2024-100000465 від 17.09.2024 заборгованість [PERSON] становить 12306,83 грн, з яких: 5180,48 грн - заборгованість за тілом кредиту, 3626,35 грн - проценти, 3500,00 грн - неустойка (а.с. 19). Відповідно до ч. 1, 2 ст.207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Положеннями ст.526 ЦК визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Згідно з п. 5 ч. 1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Наявними у справі доказами доведено, що ТОВ «Споживчий центр» покладені на нього зобов`язання за кредитним договором №17.09.2024-100000465 виконало в повному обсязі, надавши відповідачці 17.09.2024 грошові кошти в розмірі 7000,00 грн. Із наданої позивачем довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №17.09.2024-100000465 вбачається, що суму боргу за тілом кредиту, процентами та комісією відповідачка в повному обсязі не погасила. Відповідачка не скористалася правом подати відзив на позов та фактично не оспорила, що вона не здійснила погашення боргу за кредитним договором. Отже, заборгованість що складається: 5180,48 грн - основного боргу та 3626,35 грн - процентів суд стягує в повному обсязі. Щодо стягнення неустойки, яку позивач просить стягнути в розмірі 3500,00 грн, суд доходить таких висновків. Пунктом 18 Перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Верховний Суд у своїй постанові від 31.01.2024 (справа № 183/7850/22, пров. 61-14740св23) висловив правову позицію щодо тлумачення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у якій вказав, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2 ст. 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом ПрезидентаУкраїни від24лютого 2022року №64/202 введено в Україні воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 строком на 30 діб. Надалі строк дії режиму воєнного стану неодноразово продовжувався та триває до цього часу. Таким чином, нарахування позивачем неустойки в сумі 3500,00 грн за невиконання відповідачкою грошового зобов`язання за кредитним договором під час дії воєнного стану є неправомірним, оскільки сума неустойки підлягає списанню. Із наведених підстав, у стягненні 3500,00 грн неустойки суд відмовляє. Таким чином, суд стягує з [PERSON] борг за наданим кредитом в розмірі 8806,83 грн, що включає: 5180,48 грн - основного боргу, 3626,35 грн - процентів. Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України із відповідачки на користь позивача належить стягнути сплачений позивачем судовий збір, пропорційно задоволеним позовним вимогам, в розмірі 1733,50 грн.

Outcome: partial