Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

25.11.2025 року позивач звернулася до суду з позовом, яким просить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на час навчання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до закінчення навчання, але не довше як до досягнення нею двадцяти трьох років. Позовні вимоги мотивує тим, що дочка навчається у Ковельському фаховому медичному коледжі Волинської обласної ради, форма навчання денна, тому не має змоги влаштуватися на роботу, а отже потребує матеріальної допомоги. Зазначила, що донька навчається за кошти фізичних осіб. Разом з тим, вказала, що несе чималі витрати пов`язані із навчанням, зокрема витрати пов`язані із проживанням, проїздом до навчального закладу, харчуванням, придбанням навчального інвентарю. Відповідно, вважає, що вартість цих витрат повинна бути поділена між батьками. Ухвалою від 11.12.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено до судового розгляду на 22.01.2026. Через першу неявку у судове засідання належним чином повідомленого відповідача, розгляд справи 22.01.2026 відкладено на 10.02.2026. В судове засідання 10.02.2026 року учасники не з`явилися. На адресу суду надійшло клопотання позивача про розгляд справи у її відсутності. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, заяв, клопотань, відзиву відносно позову не подавав. За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача та її представника проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу відповідно до вимог ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про її народження серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Червоноградського міського управління юстиції Львівської області 11.05.2007 року (а.с.3). Як вбачається із копії довідки №146 від 23.09.2025 року, [PERSON] є студенткою другого курсу спеціальності 223 «Медсестринство» (освітньо-професійна програма Лікувальна справа) Ковельського фахового медичного коледжу Волинської обласної ради денної форми навчання. Навчання за рахунок коштів фізичних осіб, термін навчання з 01.09.2025 року до 30.06.2028 року (а.с.2). Відповідно до п.12 Договору про надання освітніх послуг закладом фахової передвищої освіти №127 від 22.08.2025 року, для здобувача передвищої освіти [PERSON] фінансування навчання здійснюється за рахунок коштів фізичних та/або юридичних осіб (а.с.10-11). З відповіді з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та / або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суми річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи вбачається, що з першого кварталу 2025 року по четвертий квартал 2025 року [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) отримував щомісячний дохід у вигляді заробітної плати. За ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Ст.200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Так, згідно зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Як роз`яснено в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Отже, стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання дитина не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Відповідно до ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд виходить з того, що навчання [PERSON] на стаціонарній формі виключає можливість власного працевлаштування, тому її потреба у матеріальній допомозі батьків є очевидною та встановленою. На підставі наведеного, враховуючи, що [PERSON] навчається на денній формі навчання, беручи до уваги прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2026 році, відсутність заперечень зі сторони відповідача, суд врахувавши, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення витрат на навчання, врахувавши вимоги розумності і справедливості, дійшов висновку щодо наявності підстав для застосування статті 199 СК України та підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої доньки, що продовжує навчання у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу). У постанові від 23 січня 2019 року в справі № 346/103/17 Верховний Суд акцентує увагу на тому, що дитина, яка навчається на денній формі, не в змозі офіційно працювати та отримувати доходи, а отже потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання. Вирішуючи питання з якого часу стягувати аліменти, суд виходить з дати подачі позову, та вважає, що такі слід стягувати з 25.11.2025 року і до закінчення навчання, але не довше як до досягнення дитиною двадцяти трьох років, відтак позов підлягає задоволенню. Оскільки позивач відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» була звільнена від сплати судового збору за подачу позову, в порядку розподілу судових витрат з відповідача підлягає стягненню в дохід держави 1211,20 грн. судового збору за вимогу про стягнення аліментів на час навчання станом на момент подачі позову.

Outcome: approved