Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

Представник позивача Гурський Г.Ю. звернувся до Тернівського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 31.01.2022 року між [PERSON] та ТОВ «Кошельок» було укладено договір про надання коштів у позику №2946515897-601561 на умовах строковості, зворотності, платності, за яким відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов та правил, зазначених у договорі. Договір підписаний сторонами за допомогою веб-сайту (https://koshelok.ua/), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «КОШЕЛЬОК», в рамках якої реалізується технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле. Сума кредиту 11600,00 грн., початковий строк кредитування 22 дні, дисконтна відсоткова ставка 0,88 % на добу, базова процентна ставка 2,2% на добу. Кредитні кошти були перераховані на банківську картку відповідача № [NUMBER] . Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором №2946515897-601561 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту належним чином не виконав, а лише часткового сплатив кошти на загальну суму 4564,00 грн. Відповідач не виконав умов договору і тому у нього перед ТОВ «Кошельок» утворилась заборгованість, яка станом на 04.07.2025 року становить 27659,88 грн. з яких: заборгованість по кредиту 9282,00 грн., заборгованість за відсотками за користування позикою 18377,88 грн. Просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 27659,88 грн., стягнути понесені судові витрати із сплати судового збору та витрати на правничу допомогу у розмірі 10000, 00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, проте у позовній заяві просить розглядати справу без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належними чином. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що у позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що 31.01.2022 року між [PERSON] та ТОВ «Кошельок» було укладено договір про надання коштів у позику №2946515897-601561 за допомогою веб-сайту (https://koshelok.ua/), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Кошельок», в рамках якої реалізується технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле. Договір було підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором 6138, який було направлено позичальнику на номер мобільного телефону. Згідно умов договору ТОВ «Кошельок» надав [PERSON] кредит у розмірі 11600,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, за яким відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов та правил, зазначених у договорі. Згідно п. 1.3.2. Договору, проценти за користування кредитом: 2245,76 грн., які нараховуються за ставкою 0,88% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно п. 1.3.3. Договору, стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 2,2% відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Згідно п. 1.3.3.1. Договору, дисконтна процентна ставка за користування кредитом становить 0,01% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом на строк Лояльного періоду. Відповідно до п. 2.1. Договору, кредит надається строком на 22 дні, початком якого є дата підписання Договору, а закінченням є дата зарахування на поточний рахунок Кредитодавця. Відповідно до п.п.3.6., 3.7 Договору, сторони погодили, що факт користування Позичальником сумою наданого Кредиту після закінчення Лояльного Періоду користування кредитом є відкладальною обставиною, в розумінні 212 ст. ЦК, що має наслідком подовження строку користування Кредитом на наступних умовах: Зобов`язання щодо повернення основної суми переносяться на наступний день після закінчення Лояльного Періоду, але не більше ніж на 90 днів після закінчення Лояльного Періоду. Також, 31.01.2022 року між [PERSON] та ТОВ «Кошельок» було підписано в електронному вигляді паспорт споживчого кредиту та графік розрахунків. Згідно довідок ТОВ «МТП Банк», 31.01.2022 року на банківську картку [PERSON] № [NUMBER] було здійснено переказ кредитних коштів на суму 11600,00 грн., номер транзакції 53547201. Також, згідно з листом АТ КБ «Приватбанк» від 27.01.2026 року виписки по рахунку, на поточний рахунок [PERSON] № [NUMBER] 31.01.2022 року було здійснено зарахування коштів на загальну суму 11600,00 грн. З розрахунку заборгованості за кредитним договором №246850592 від 18.08.2024 року, вбачається, що [PERSON] належним чином не виконував своїх зобов`язань за вказаним договором, унаслідок чого у нього перед ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» утворилася заборгованість, яка за період з 18.08.2024 року по 14.01.2025 року становить 20675,28 грн. Згідно реєстру прав вимоги від 14.01.2025 року до договору факторингу №МВ-ТП/17 від 14.01.2025 року, до ТОВ «Таліон плюс» перейшло право вимоги до [PERSON] на суму 20675,28 грн. Згідно з платіжною інструкцією №1056 від 28.01.2025 року, ТОВ «Таліон плюс» сплатило ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» грошові кошти за відступлення права вимоги за договором факторингу. З розрахунку заборгованості за кредитним договором №2946515897-601561 від 31.01.2022 року, вбачається, що [PERSON] належним чином не виконував своїх зобов`язань за вказаним договором, унаслідок чого у нього перед ТОВ «Кошельок» утворилася заборгованість, яка за період з 31.01.2022 року по 22.05.2022 року становить 27659,88 грн. з яких: заборгованість по кредиту 9282,00 грн., заборгованість за відсотками за користування позикою 18377,88 грн. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина першастатті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII). За змістом статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Отже, між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису. Так, судом встановлено, що позивач виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши [PERSON] кредит відповідно до умов укладеного договору та перерахував грошові кошти на банківську картку відповідача. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №2946515897-601561, відповідач на виконання умов договору здійснив часткову оплату на загальну суму 4564,00 грн. Таким чином, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору. Стосовно стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу суд приходить до наступного. 12.02.2025 року між ТОВ «Кошельок» та Адвокатським бюро «Герман Гурський та партнери» укладено договір про надання правової допомоги. Відповідно до додатку від 20.06.2025 року до договору про надання правничої допомоги від 12.02.2025 року вартість послуг за надання правової допомоги по стягненню з [PERSON] кредитної заборгованості складає 10000,00 грн. Відповідач не довів суду неспівмірність витрат на правову допомогу в розмірі 10000,00 грн. В Постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 у справі №922/1964/21 викладена правова позиція, в якій зазначено, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права. У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України). Відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Така правова позиція узгоджується із постановою Верховного Суду від 13 січня 2021 по справі № 596/2305/18. Таким чином, враховуючи викладене, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» про стягнення заборгованості за кредитним договором №2946515897-601561 від 31.01.2022 року в розмірі 27659,88 грн. з яких: заборгованість по кредиту 9282,00 грн., заборгованість за відсотками за користування позикою 18377,88 грн., слід задовольнити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн.

Outcome: approved