Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та узагальнені доводи відповідача У жовтні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява мотивована тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» (далі ТОВ «Стар Файненс Груп») та [PERSON] 20 лютого 2024 року уклали кредитний договір № 21456-02/2024 на суму фінансового кредиту 5 000 грн. Цей кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить пункт 8 кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін. Відповідно до підпункту 1.1 пункту 1 кредитного договору товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності (далі кредит), а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Згідно з підпунктом 3.3 пункту 3 кредитного договору обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок товариство включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. Відповідно до підпункту 2.3 пункту 2 кредитного договору для отримання кредиту клієнт відвідує сайт товариства та ознайомлюється з відповідною інформацією, а саме правилами надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту; кредитними продуктами товариства, документами щодо взаємодії з споживачами, Примірним договором про надання кредиту, інформацією про істотні характеристики послуги мікрокредиту/споживчого кредиту та іншою інформацією про фінансову послугу, яка розміщується товариством на сайті товариства, відповідно до вимог чинного законодавства України та нормативно-правових актів Національного банку України (інформація на сайті товариства). Приймаючи умови кредитного договору, клієнт підтверджує, що він ознайомлений з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися (підпункт 7.6 пункту 7 кредитного договору). Кредитні кошти були перераховані на карту відповідача № [NUMBER] , емітовану банком України (Акціонерним товариством «Акцент-Банк» (далі АТ «А-Банк»)), вказану особисто позичальником. ТОВ «Стар Файненс Груп» і ТОВ «ФК «ЄАПБ» 24 червня 2024 року уклали договір факторингу № 24062024, відповідно до умов якого позивач набув права грошової вимоги до відповідача за договором від 20 лютого 2024 року № 21456-02/2024 у розмірі 17 500 грн, яка складається із заборгованості за основною сумою боргу 5 000 грн, заборгованості зі сплати відсотків 12 500 грн, що також підтверджується реєстром боржників до зазначеного договору факторингу. Після отримання права вимоги до відповідача позивач не здійснював нарахування штрафних санкцій. Відповідач не виконав своїх кредитних зобов`язань як первісному кредитору, так і позивачу. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором від 20 лютого 2024 року № 21456-02/2024 у розмірі 17 500 грн, яка складається із заборгованості за основною сумою боргу 5 000 грн, заборгованості зі сплати відсотків 12 500 грн. Попередній орієнтований (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які ТОВ «ФК «ЄАПБ» понесло і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи становить: 3 028 грн судовий збір, 1 514 грн витрати, пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів. На підставі викладеного ТОВ «ФК «ЄАПБ» просило стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором від 20 лютого 2024 року № 21456-02/2024 у розмірі 17 500 грн та судові витрати. У встановлений судом строк відповідач відзиву на позовну заяву не подав. Рух справи 08 жовтня 2025 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 жовтня 2025 року справу № 539/5233/25 передано судді Пилипчуку М. М. Суддя на виконання вимог частини шостої статті 187 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) звернувся із запитом до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача. Згідно з відповіддю, яка надійшла до суду з Центру надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 28 жовтня 2025 року позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення її недоліків. Представник позивача на виконання вимог указаної ухвали 10 листопада 2025 року звернувся до суду з клопотанням про долучення доказів. Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 17 листопада 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 15 грудня 2025 року, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, позивачу відповіді на відзив, відповідачу заперечення на відповідь на відзив; витребувано в АТ «А-Банк» інформацію щодо належності відповідачу відповідного карткового рахунку та виписки з цього рахунку. 04 грудня 2025 року до суду від АТ «А-Банк» надійшла інформаційна довідка та виписку про рух коштів за період з 20 лютого 2024 року до 25 лютого 2024 року. У зв`язку з неявкою відповідача судове засідання 15 грудня 2025 року відкладено на 13 січня 2026 року. У подальшому розгляд справи відкладено на 04 лютого 2026 року. Судові повістки були направлені відповідачу на поштову адресу за його зареєстрованим місцем проживання. Вказані обставини підтверджені рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Відповідач у судові засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення судового засідання не надсилав, заяви про розгляд справи без його участі не надав. Суд вважає, що відповідач не з`явився в судові засідання без поважних причин. Відповідно до частини четвертої статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Лубенський міськрайонний суд Полтавської області 04 лютого 2026 року постановив ухвалу про проведення у справі заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до частини першої статті 244 ЦПК України ухвалення та проголошення судового рішення відкладено на 10 лютого 2026 року. Фактичні обставини, встановлені судом Суд встановив, що 20 лютого 2024 року [PERSON] , ознайомившись з паспортом споживчого кредиту, підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією та контактними даними кредитодавця (ТОВ «Стар Файненс Груп»), основними умовами кредитування з урахуванням побажання споживача, інформацією щодо орієнтованої річної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту для споживача, порядком повернення кредиту тощо, підписавши його (паспорт споживчого кредиту) одноразовим ідентифікатором (W7484). ТОВ «Стар Файненс Груп» і [PERSON] 20 лютого 2024 року уклали договір про надання фінансового кредиту № 21456-02/2024. Вказаний договір підписаний позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором (W7484). Відповідно до пункту 1.1 договору про надання фінансового кредиту товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 5 000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Тип кредиту кредит. Мета отримання кредиту на власні потреби клієнта. Кредит надається строком на 100 днів. Дата надання кредиту 20 лютого 2024 року. Наданий кредит клієнт зобов`язаний погасити в останній день вказаного строку кредитування. Дата погашення кредиту 29 травня 2024 року (пункт 1.2 договору про надання фінансового кредиту). Відповідно до підпункту 1.4.1 пункту 1.4 договору про надання фінансового кредиту процентна ставка становить 2,5 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в пункті 1.2 цього договору. Згідно з пунктом 1.6 договору про надання фінансового кредиту кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки № 4323-34хх-хххх-5868 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Кредит надається без забезпечення у вигляді застави. Кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту за вказаними реквізитами. [PERSON] 20 лютого 2024 року підписав електронним підписом одноразовим ідентифікатором (W7484) додаток до договору про надання фінансового кредиту № 21456-02/2024. Відповідно до повідомлення Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальні платіжні рішення» від 06 серпня 2025 року вказане товариство надає послуги з переказу коштів в національній валюті. 20 лютого 2024 року на картку № [NUMBER] зараховано 5 000 грн. Згідно з інформаційною довідкою АТ «А-Банк» від 27 листопада 2025 року та виписки про рух коштів за період з 20 лютого 2024 року до 25 лютого 2024 року, на ім`я [PERSON] була емітована картка № [NUMBER] , на яку 20 лютого 2024 року зараховано 5 000 грн. За змістом договору факторингу від 24 червня 2024 року № 24062024, акта прийму-передачі реєстру боржників від 24 червня 2024 року за договором факторингу від 24 червня 2024 року № 24062024, платіжної інструкції від 27 червня 2024 року, витягу з реєстру боржників від 24 червня 2024 року до договору факторингу від 24 червня 2024 року № 24062024 ТОВ «Стар Файненс Груп» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 21456-02/2024 у розмірі 17 500 грн, з яких: заборгованість за основною сумою боргу 5 000 грн, заборгованість за відсотками 12 500 грн. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором від 20 лютого 2024 року № 21456-02/2024 у розмірі 17 500 грн, яка складається із заборгованості за основною сумою боргу 5 000 грн, заборгованості зі сплати відсотків 12 500 грн. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права За змістом частини першої статті 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України). Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частини перша та друга статті 14 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною першою статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Особливості укладання договору позики в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Згідно зі статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Кредитний договір, за яким позивач заявив вимоги у цій справі, укладений сторонами цього правочину в електронному вигляді з використанням електронного підпису, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію». Матеріалами справи підтверджено факт підписання відповідачем кредитного договору, за умовами якого йому передано грошові кошти у погодженому розмірі та на погоджений сторонами цього правочину строк, шляхом перерахування коштів на банківський рахунок позичальника. Зазначений договір укладений у вигляді електронного документа: шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно з Законом України «Про електронну комерцію». Використання для підписання кредитних договорів електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який містить комбінацію цифр та букв, узгоджується із вимогами законодавства. Підписання електронного договору за допомогою одноразового ідентифікатора, тобто укладення договору без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету не є можливим. Вказані обставини свідчать про дотримання письмової форми правочину та укладення кредитного договору, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит на банківський рахунок (банківську картку). Належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що всі дії, вчинені від імені відповідача, вчинені не ним, матеріали справи не містять. Таким чином, зібраними у справі доказами підтверджено, що кредитний договір укладений з дотриманням вимог закону. Частиною першою статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Сторони кредитного договору узгодили умови цього договору, зокрема, щодо розміру процентів за користування коштами, строк його дії тощо. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором (частина перша статті 1077 ЦК України). ТОВ «ФК «ЄАПБ» у визначений законом спосіб набуло право вимоги до відповідача за договором про надання фінансового кредиту від 20 лютого 2024 року № 21456-02/2024, що підтверджується договором факторингу від 24 червня 2024 року № 24062024, актом прийму-передачі реєстру боржників від 24 червня 2024 року за договором факторингу від 24 червня 2024 року № 24062024, платіжною інструкцією від 27 червня 2024 року, витягом з реєстру боржників від 24 червня 2024 року до договору факторингу від 24 червня 2024 року № 24062024. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором від 20 лютого 2024 року № 21456-02/2024 у розмірі 17 500 грн, яка складається із заборгованості за основною сумою боргу 5 000 грн, заборгованості зі сплати відсотків 12 500 грн. У постанові Верховного Суду від 29 травня 2024 року у справі № 755/10942/17 викладено висновок про те, що належним чином дослідити поданий стороною доказ (у цьому випадку розрахунок заборгованості за кредитним договором), перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково, зазначити правові аргументи на його спростування і навести у рішенні свій розрахунок це процесуальний обов`язок суду. Водночас суд не погоджується з визначеним позивачем розміром заборгованості за договором позики з огляду на таке. Оцінюючи розрахунки заборгованості відповідача за кредитним договором від 20 лютого 2024 року № 21456-02/2024, суд також враховує, що стаття 8 Закону України «Про споживче кредитування» була доповнена частиною п`ятою згідно із Законом від 22 листопада 2023 року № 3498-IX, якою передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Закон України від 22 листопада 2023 року № 3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24 грудня 2023 року. Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів 2,5 %; протягом наступних 120 днів 1,5 %. Частиною другою розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. З урахуванням змін до Закону України «Про споживче кредитування», які набрали чинності з 24 грудня 2023 року, відсотки з 25 грудня 2023 року до 22 квітня 2024 року (120 днів перехідного періоду) мали нараховуватися в розмірі денної процентної ставки не більше 2,5 %, а з 23 квітня 2024 року до 20 серпня 2024 року (наступні 120 днів перехідного періоду) в розмірі денної процентної ставки не більше 1,5 %. З огляду на викладене, заборгованість відповідача за процентами за користування кредитом за договором про надання фінансового кредиту від 20 лютого 2024 року № 21456-02/2024 становить 10 650 грн, у тому числі: за період з 20 лютого 2024 року до 22 квітня 2024 року 7 875 грн (5 000 грн ? 2,5 % ? 63 дні), з 23 квітня 2024 року до 29 травня 2024 року 2 775 грн (5 000 грн ? 1,5 % ? 37 днів). Отже, зібраними у справі доказами підтверджено, що у відповідача наявна заборгованість перед позивачем за договором про надання фінансового кредиту від 20 лютого 2024 року № 21456-02/2024 у розмірі 15 650 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 5 000 грн, заборгованість за відсотками 10 650 грн. Висновки за результатами розгляду позовних вимог Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором порушено майнові права позивача, тому наявні підстави для судового захисту прав кредитора, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення обґрунтоване доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими у судовому засіданні. Оскільки позовні вимоги задоволено частково, то суд відповідно до статті 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 2 707,94 грн (3 028 грн ? 89,43 %). Водночас матеріалами справи не підтверджується понесення позивачем витрат, пов`язаних з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів, у розмірі 1 514 грн, тому відсутні правові підстави для стягнення таких витрат з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial