Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

У вересні 2025 року КП «Київтеплоенерго» звернулось до Подільського районного суду м. Києва із вищевказаною позовною заявою. В обґрунтування заявлених вимог представник позивача зазначає, що з 01.05.2018 КП «Київтеплоенерго» є виконавцем комунальних послуг, а саме: з 01.05.2018 до 31.10.2021 є виконавцем послуг з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води; з 01.11.2021 позивач є виконавцем послуг з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води. Відповідачі від послуг з ЦО/ЦПГВ, а з 01.11.2021 від послуг з ТЕ/ПГВ у встановленому чинним законодавством порядку не відмовлялись. Проте відповідачі у порушення вимог чинного законодавства у сфері комунальних послуг своєчасно не сплачували за спожиті послуги, в результаті чого утворилась заборгованість, яка станом на 31.07.2025 складає 78 901,70 грн., з яких: заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення за період з 01.05.2018 по 31.10.2021 у розмірі 6 000,00 грн., інфляційної складової боргу у розмірі 2 093,00 грн., 3% річних у розмірі 586,36 грн.; заборгованість за спожиті послуги з централізованого постачання гарячої води за період з 01.11.21 у розмірі 20 345,03 грн., інфляційної складової боргу у розмірі 2 813,62 грн., 3% річних у розмірі 723,85 грн., пені у розмірі 880,68 грн.; заборгованість за спожиті послуги з постачання теплової енергії за період з 01.11.2021 у розмірі 37 091,42 грн., інфляційної складової боргу у розмірі 5 099,95 грн., 3 % річних у розмірі 1 344,43 грн., пеня у розмірі 1 635,72 грн.; заборгованості з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання теплової енергії у розмірі 180,58 грн. заборгованості з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання гарячої води у розмірі 107,06 грн. Таким чином позивач просив стягнути з відповідачів вищевказану заборгованість, а також судові витрати. Ухвалою від 17 вересня 2025 року було відкрито провадження по справі за правилами спрощеного провадження з повідомленням сторін. 19 листопада 2025 року від відповідача [PERSON] надійшов Відзив на позовну заяву, у якому відповідач повідомляла про сплату заборгованості. 27 листопада 2025 року у судовому засіданні було оголошено перерву для надання актуальних відомостей про заборгованість. У судове засідання 12.02.2026 представник позивача надав Довідку про розмір заборгованості, яка утворилася за період з 01.05.2018 по 31.07.2025, згідно якої відповідачі не сплатили пеню у розмірі 2 516,40грн., інфляційне збільшення боргу у розмірі 10 006,57 грн., 2 654,64 грн. як 3% річних та судовий збір у розмірі 3 028, 00 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. Судом встановлено, що КП «Київтеплоенерго», є правонаступником ПАТ «Київенерго», визначено обов`язковим виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання для житлових будинків комунальної форми власності згідно Закону України № 1198-VІІ від 10.04.2014 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» з 01.08.2018 року. За розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.04.2018 № 591 КП «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам. Відтак з 01.05.2018 року надання послуг з постачання теплової енергії здійснює КП «Київтеплоенерго». Правовідносини з постачання теплової енергії та гарячої води між постачальною організацією та споживачем (фізичною особою) починаючи з 01.11.2021 року здійснюється на підставі Постанови КМУ від 11.12.2019 року №1182 «про затвердження Правил надання послуги з постачання гарячої води та типових договорів про надання послуг з постачання гарячої води» та Постанови №830 « Про затвердження Правил надання послуг з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуг з постачання теплової енергії від 21.08.2019 року. Відповідно до п. 8 Правил послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі договору про надання послуг з центрального опалення та постачання гарячої води. Відповідно до ч. 7 статті 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року договір про надання послуг з центрального опалення, послуг з центрального постачання холодної води, послуг з центрального постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання. На виконання вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року КП «Київтеплоенерго» підготовлено та опубліковано договір про надання послуг та централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28.03.2018 року № 34 (5085). Зміст зазначеного договору відповідає змісту типового договору, затвердженого Правилами. Такі договори є договорами приєднання, а може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови. Відповідно до норм ЦК України встановлено, якщо особа вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, то договір вважається укладеним. Підключення будинку до мереж централізованого опалення та/або постачання гарячої води свідчить про надання послуг позивачем. Відповідачі від мереж централізованого опалення та/або постачання гарячої води у встановленому чинним законодавством порядку не відмовлялись (не відключались). Тому виникнення цивільних прав та обов`язків підтверджується діями сторін: постачальник надає послуги з централізованого опалення та постачає гарячу воду, надсилає споживачу платіжні документи (рахунки) на оплату послуг, а споживач має здійснювати оплату виставлених рахунків. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року, п. п. 18, 20, 30 Правил, споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Згідно з п.21 Правил, у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання, з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалювальної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення (радіаторів) згідно з законодавством. Згідно з п.30 Правил, споживач зобов`язаний: 1) оплачувати послуги в установлені договором строки; 2) забезпечувати доступ до мережі, арматури, квартирних засобів обліку, розподільчих систем представника виконавця за наявності в нього відповідного посвідчення: для ліквідації аварій - цілодобово; для встановлення і заміни санітарно-технічного та інженерного обладнання, проведення технічного і профілактичного огляду, зняття контрольних показників квартирних засобів обліку - згідно з умовами договору; 3) дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг; 4) забезпечувати цілісність квартирних засобів обліку та не втручатися в їх роботу; 5) у разі несвоєчасного внесення плати за послуги сплачувати пеню у встановлених законом та договором розмірі; 6) виконувати інші обов`язки відповідно до законодавства. Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Проте відповідачі у порушення вимог чинного законодавства у сфері комунальних послуг своєчасно не сплачували за спожиті послуги, в результаті чого утворилась заборгованість, яка станом на 31.07.2025 року складала 78 901,70 грн., з яких заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення за період з 01.05.2018 по 31.10.2021 у розмірі 6 000,00 грн., інфляційної складової боргу у розмірі 2 093,00 грн., 3% річних у розмірі 586,36 грн.; заборгованість за спожиті послуги з централізованого постачання гарячої води за період з 01.11.2021 у розмірі 20 345,03 грн., інфляційної складової боргу у розмірі 2 813,62 грн., 3% річних у розмірі 723,85 грн., пені у розмірі 880,68 грн.; заборгованість за спожиті послуги з постачання теплової енергії за період з 01.11.2021 у розмірі 37 091,42 грн., інфляційної складової боргу у розмірі 5 099,95 грн., 3 % річних у розмірі 1 344,43 грн., пеня у розмірі 1 635,72 грн.; заборгованості з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання теплової енергії у розмірі 180,58 грн.; заборгованості з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання гарячої води у розмірі 107,06 грн. На погашення заборгованості відповідачем було здійснено платежі на загальну суму 63 724,09 грн. Відповідно до Довідки про залишок заборгованості станом на 12.02.2026 внесено платежів на суму 63 724,09 грн. із зазначенням конкретного призначення платежу. Заборгованість за теплову енергію та гарячу воду погашена, не сплачено пеню у розмірі 2 516,40грн., інфляційне збільшення боргу у розмірі 10 006,57 грн., 2 654,64 грн. як 3% річних та судовий збір у розмірі 3 028,00. Відтак, станом на день постановлення рішення у справі, заборгованість за централізоване постачання гарячої води та теплової енергії погашена, що є підставою для відмови у задоволенні позову в цій частині. Втім, позивач на заборгованість з оплати перелічених послуг нарахував 3% річних та інфляційне збільшення боргу. Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Аналогічний висновок висловлений у постанові Великої Палати Верховного суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина друга статті 625 ЦК). За відсутності оформлених договірних відносин, але в разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, на боржника покладається відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України. Такий висновок висловлений у постановах Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13, від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2023цс15, та постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 14-448цс19-ц. Отже, суд приходить до висновку, що з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню інфляційна складова боргу та 3%. Крім того, відповідно до ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Нарахування пені починається з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку внесення плати за житлово-комунальні послуги. Пеня не нараховується за умови наявності заборгованості держави за надані населенню пільги та житлові субсидії та/або наявності у споживача заборгованості з оплати праці, підтвердженої належним чином. Позивач нарахував пеню на заборгованість у зв`язку з несвоєчасним внесенням платежів з лютого 2024 року, коли обмеження її нарахування у зв`язку з воєнним станом вже не діяли відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 1405 від 29 грудня 2023 року. До цієї дати законодавець на рівні акту Постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року №206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» встановлював заборону нараховувати пеню. Відповідно до Довідки про залишок заборгованості станом на 12.02.2026 розмір заборгованості зі сплати пені становить 2 516,40 грн., інфляційне збільшення боргу - 10 006,57 грн., 3% річних - 2 654,64 грн. Виходячи з наведеного, позовні вимоги в частині стягнення з відповідачів пені, інфляційних витрат та трьох процентів річних за прострочення виконання зобов`язання, підлягають задоволенню. Розрахунок пені, 3% річних та інфляційного збільшення боргу здійснено позивачем вірно та не спростовано відповідачем. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а з відповідачів підлягають стягненню солідарно пеня у розмірі 2 516,40 грн., інфляційне збільшення боргу у розмірі 10 006,57 грн., 3% річних у розмірі 2 654,64 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст.142 ЦПК України, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжною інструкцією №8705 від 25.08.2025 року про сплату судового збору у сумі 3 028,00 грн., який відповідно до ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: partial