Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

Представник позивачів [PERSON] , [PERSON] , адвокат Яременко І.О., звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа: територіальна громада села Баківці в особі Бібрської міської ради Львівської області в якій просить визнати за [PERSON] , [INFO] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , право на 1/3 частину земельної частки (паю) на території Баковецької сільської ради, площею 1,47 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №066189/1779 від 21.04.1997 та визнати за [PERSON] , [INFO] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , право на 1/3 частину земельної частки (паю) на території Баковецької сільської ради, площею 1,47 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №066189/1779 від 21.04.1997. Обґрунтування позовних вимог. В обґрунтування позовної заяви представник позивачів покликається на те, що [INFO] померла бабуся позивачів по материній лінії [PERSON] .. Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої, окрім іншого, входило право на земельну частку (пай) на території Баковецької сільської ради, площею 1,47 умовних кадастрових гектари, належне померлій на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №066189/1779 від 21.04.1997. Згідно довідки Бібрської міської ради № 222 від 15.04.2025 року, [PERSON] була зареєстрована одна в с. Баківці Жидачівського району Львівської області, однак фактично постійно проживала у своєї дочки [PERSON] у с. Малечковичі Пустомитівського району Львівської області, до моменту своєї смерті, що наступила [INFO] . Від імені [PERSON] у виконкомі колишньої Баковецької сільської ради посвідчувався заповіт в користь дочки [PERSON] .. [PERSON] прийняла спадщину після смерті своєї матері [PERSON] , вступивши в управління та володіння спадковим майном у піврічний термін після її смерті. Окрім позивачки не було інших спадкоємців за заповітом чи осіб, які б претендували на обов`язкову частку у спадщині після смерті [PERSON] .. Чоловік покійної [PERSON] помер значно швидше. Син покійної [PERSON] також помер, а саме [INFO] . [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті своєї матері [PERSON] , бо вступила в управління та володіння спадковим майном (ст.549 ЦК УРСР 1963 року). Вона похоронила матір, користувалася присадибною ділянкою, підтримувала будинок у належному стані, однак юридично не оформила своїх спадкових прав. Даний факт підтверджується інформаційною довідкою зі спадкового реєстру від 31.03.2025, де відсутня інформація про заведені спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] .. [INFO] померла матір позивачів [PERSON] .. Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої, окрім іншого, увійшло право на земельну частку (пай) на території Баковецької сільської ради, площею 1,47 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №066189/1779 від 21.04.1997, що вона фактично успадкувала після смерті своєї матері [PERSON] , але юридично не оформила. Згідно довідки Солонківської сільської ради Львівського району Львівської області №02-14-389 від 26.03.2025, [PERSON] до дня смерті [INFO] була зареєстрована в [ADDRESS] , разом із чоловіком [PERSON] та дітьми [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] .. Від імені [PERSON] заповіт не посвідчувався. Оскільки заповіту [PERSON] не залишала, то спадкування відбулося за законом. Спадкоємцями першої черги спадкування за законом, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] були її неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] , а також її чоловік [PERSON] .. Інші діти, а саме [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] спадщину не прийняли у жоден із передбачених законом способів, оскільки не зверталися до нотаріуса із відповідними заявами та фактично не проживали із своєю матір`ю на час її смерті. Таким чином, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину після смерті [PERSON] в рівних частинах, тобто по 1/3 частині кожен, проте юридично не оформили своїх спадкових прав. Даний факт підтверджується інформаційною довідкою зі спадкового реєстру, де відсутня інформація про заведені спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Згодом позивачі вирішили юридично оформити спадщину після смерті своєї матері [PERSON] , але оскільки Сертифікат на право на земельну частку (пай) втрачено, то я звернувся із адвокатським запитом у відділ №5 управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, де отримав довідку від 15.04.2025 про те, що згідно Книги реєстрації Сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Баковецькій сільській раді зареєстрований сертифікат серії ЛВ №066189/1779 від 21.04.1997 року за [PERSON] .. Реєстраційний номер 115. Площа земельної ділянки 1,47 умовних кадастрових гектарів. Підстава для видачі сертифіката: розпорядження голови Жидачівської районної державної адміністрації від 03.04.1997 №181. 07.08.2025 позивачі звернулися до приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Л.С. Якимів, з метою отримання свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті своєї матері [PERSON] , однак їм відмовлено у вчинені нотаріальних дій через відсутність правовстановлюючого документу на земельну частку (пай), що знаходиться на території Баковецької сільської ради Жидачівського району Львівської області, що належала [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем якої за заповітом була її дочка [PERSON] , яка спадщину фактично прийняла, однак не оформила своїх спадкових прав. В даному випадку право позивачів на спадкове майно не визнається, оскільки вони не можуть пред`явити нотаріусу правовстановлюючий документ на спадкове майно. Процесуальні рішення, постановлені по справі. Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінко Р.Г. від 27.11.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження на 19.12.2025 /а.с.42-43/. Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 19.12.2025 клопотання представника позивачів [PERSON] , [PERSON] , адвоката Яременка І.О., про витребування доказів задоволено. Витребувано у приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Якимів Л.С. (адреса: Львівська область, Львівський район, с-ще. Щирець, вул. Галицького Д., буд. 5, 81160) матеріали або належним чином засвідчену копію спадкової справи №11/2025, заведену після смерті [PERSON] , померлого [INFO] /а.с.68-69/. Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 16.01.2026 закрито підготовче провадження в справі. Справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 30.01.2026 /а.с.142-143/. Розгляд справи по суті відбувся 30.01.2026 без участі сторін. Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі Позивачі [PERSON] , [PERSON] , будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Представник позивачів адвокат Яременко І.О. подав заяву згідно якої просить розглядати справу без їхньої участі, вимоги позовної заяви підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився. Подав заяву згідно якої просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає та не заперечує проти ухвалення рішення на користь позивачів. Відповідачка [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилась. Подала заяву згідно якої просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги визнає та не заперечує проти ухвалення рішення на користь позивачів. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився. Подав заяву згідно якої просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає та не заперечує проти ухвалення рішення на користь позивачів. У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу в порядку ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Згідно ч. 5 статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, а також враховуючи те, що суддя Равлінко Р.Г. у період з 04.02.2026 по 06.02.2026 включно перебував на лікарняному, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 30.01.2026, є дата складення повного тексту судового рішення 09.02.2026. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення свідків, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 08.05.1987, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 08.05.1987, про що було зроблено відповідний запис №86 та після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » /а.с.13/. Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10.07.2004, [PERSON] народилась [INFO] , а її батьками є [PERSON] та [PERSON] /а.с.14/. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 13.11.2024, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 13.11.2024, про що було зроблено відповідний актовий запис №616 та після державної реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » /а.с.15/. Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 21.06.2008, [PERSON] народився [INFO] , а його батьками є [PERSON] та [PERSON] /а.с.16/. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого повторно 21.08.2020, [PERSON] померла [INFO] у віці 62 роки, про що було зроблено відповідний актовий запис №29 /а.с.17/. Згідно з довідкою № 222 від 15.04.2025, виданою виконавчим комітетом Бібрської міської ради, [PERSON] була зареєстрована одна в с. Баківці Жидачівського району Львівської області, однак фактично постійно проживала у своєї дочки [PERSON] у с. Малечковичі Пустомитівського району Львівської області, до моменту своєї смерті, що наступила [INFO] . Від імені [PERSON] у виконкомі колишньої Баковецької сільської ради посвідчувався заповіт в користь дочки [PERSON] .. [PERSON] прийняла спадщину після смерті своєї матері [PERSON] , вступивши в управління та володіння спадковим майном у піврічний термін після її смерті /а.с.18/. Відповідно до заповіту, зареєстрованому в реєстрі за №37, [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде їй належати на день її смерті і на що вона за законом матиме право заповідає дочці [PERSON] /а.с.19/. Відповідно до витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) №80658022 від 31.03.2025, за параметрами пошуку [PERSON] інформація відсутня /а.с.20/. Згідно з довідкою №925/15-25 від 15.04.2025, виданою Відділом № 5 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Львівській області інформує, про те, що згідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), виданих Жидачівською районною державною адміністрацією по Баковецькій сільській раді, на підставі розпорядження голови Жидачівської районної державної адміністрації від 03.04.1997 № 181, за [PERSON] зареєстровано право на земельну частку (пай) розміром 1,47 умовних кадастрових гектарів на території Баковецької сільської ради. Сертифікат серії ЛВ № 066189/1779 зареєстрований 21.04.1997 за № 115. Інші правовстановлюючі документи, які б посвідчували право власності або право користування на вищезгадані земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Жидачівського району за [PERSON] у відділі не зареєстровано /а.с.21/. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 09.12.2015, [PERSON] помер [INFO] у віці 39 років, про що було зроблено відповідний актовий запис №57 /а.с.23/. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 01.07.2020, [PERSON] померла [INFO] у віці 51 рік, про що було зроблено відповідний актовий запис №79 /а.с.24/. Згідно з довідкою №02-14-389 від 26.03.2025, виданою Солонківською сільською радою Львівського району Львівської області, [PERSON] до дня смерті [INFO] була зареєстрована і проживала в [ADDRESS] разом з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , який помер [INFO] /а.с.25/. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №80658064 від 31.03.2025, за параметрами пошуку [PERSON] інформація відсутня /а.с.26/. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 07.10.2024, [PERSON] помер [INFO] у віці 63 роки, про що було зроблено відповідний актовий запис №111, що також підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільно стану громадян щодо актового запису про смерть №00048779764 від 16.01.2025 /а.с.27, 87/. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №80658082 від 31.03.2025, після смерті [PERSON] було заведено спадкову справу №11/2025 /а.с.28/. Згідно листа приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Львівської області Якимів Л.С. №202/01-16 від 07.08.2025, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері [PERSON] у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів /а.с.29/. Згідно листа приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Львівської області Якимів Л.С. №201/01-16 від 07.08.2025, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері [PERSON] у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів /а.с.30/. Також судом було досліджено спадкову справу № 11/2025, заведену після смерті [PERSON] , який помер [INFO] /а.с.83-139/. Відповідно до заяви про прийняття спадщини за законом №21 від 16.01.2025, [PERSON] звертався до приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Львівської області Якимів Л.С. про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] та заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом №173 від 01.07.2025 /а.с. 85, 118/. Згідно з довідкою № 551 від 04.12.2024, виданої Солонківською сільською радою Львівського району Львівської області, [PERSON] до дня смерті [INFO] був зареєстрований в [ADDRESS] разом з: [PERSON] , син, [PERSON] , син, [PERSON] , дочка, [PERSON] , син, [PERSON] дочка /а.с.88/. Відповідно до заяви про відмову від прийняття спадщини за законом №22 від 16.01.2025, [PERSON] відмовився від належної йому частки у спадщині, яка залишилась після смерті його батька [PERSON] /а.с.95/. Відповідно до заяви про відмову від прийняття спадщини за законом №23 від 16.01.2025, [PERSON] відмовився від належної йому частки у спадщині, яка залишилась після смерті його батька [PERSON] /а.с.101/. Відповідно до заяви про відмову від прийняття спадщини за законом №24 від 16.01.2025, [PERSON] відмовилася від належної їй частки у спадщині, яка залишилась після смерті її батька [PERSON] /а.с.106/. Відповідно до заяви про відмову від прийняття спадщини за законом №25 від 16.01.2025, [PERSON] відмовилася від належної їй частки у спадщині, яка залишилась після смерті її батька [PERSON] /а.с.112/. Згідно з свідоцтвом про право на спадщину за законом від 01.07.2025, зареєстрованому в реєстрі за №871 виданому [PERSON] на спадщину, яка складається з: житлового будинку [ADDRESS] . Житловий будинок під літ. «А-1» складається з однієї житлової кімнати та кухні, житловою площею 12,4 (дванадцять цілих чотири десятих) кв.м., загальна площа 39,9 (тридцять дев`ять цілих дев`ять десятих) кв.м. Право власності померлого на вищевказаний житловий будинок зареєстроване [PERSON] , державним реєстратором Гніздичівської селищної ради Жидачівського району Львівської області 23.11.2020, що стверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, виданим 27.11.2020, індексний номер витягу: 234435089, номер запису про право власності: 39410392, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2233440146215. Право власності на вищевказаний житловий будинок підлягає державній реєстрації /а.с.135/. Згідно з свідоцтвом про право на спадщину за законом від 01.07.2025, зареєстрованому в реєстрі за №872 виданому [PERSON] на спадщину, яка складається з: транспортного засобу марки ВАЗ, модель 212140, реєстраційний номер [NUMBER] , номер шасі (кузов, рама) № [NUMBER] , 2011 року випуску, колір сірий, тип загальний легковий седан - В, який стоїть на обліку в Центр ДАІ 4601 з 13.12.2011. Вищевказаний транспортний засіб належить спадкодавцю на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , виданого Центр ДАІ 4601, 27.02.2015 /а.с.137/. При вирішенні позовних вимог судом підлягають застосуванню наступні норми чинного законодавства. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила ЦК України (1963 року), у тому числі щодо прийняття спадщини, спадкоємців за заповітом і за законом. Стаття 524 ЦК УРСР встановлено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави. Відповідно до ст.525 ЦК УРСР, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Згідно із ст.526 ЦК УРСР, місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме. - місцезнаходження майна або його основної частини. Статтею 527 ЦК УРСР визначено, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Стаття 529 ЦК УРСР 1963 року визначає, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Згідно ст.549 ЦК УРСР 1963 року, діями, що свідчать про прийняття спадщини є: фактичний вступ в управління чи володіння спадковим майном або подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України). Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Відповідно до ст.ст.1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документи, що підтверджують право особи спадкоємця є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, виданий районною (міською) адміністрацією, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності - права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні та розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року № 899-IV право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Оскільки спір про визнання права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності - відповідна територіальна громада в особі сільської, селищної ради. З роз`яснень п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що при наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Оцінка доказів судом та висновки суду за результатами розгляду справи. Таким чином, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що [PERSON] , прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , у виді права на земельну частку (пай) на території Баковецької сільської ради, площею 1,47 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №066189/1779 від 21.04.1997, у встановленому законом порядку, вступивши в управління та володіння спадковим майном. Також судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивачі [PERSON] , [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом, які прийняли спадщину після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , у виді права на 1/3 (одну третю) земельної частки (паю) на території Баковецької сільської ради, площею 1,47 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №066189/1779 від 21.04.1997, оскільки постійно проживали разом із спадкодавцею на час відкриття спадщини, однак нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну земельну ділянку, оскільки у позивачів відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Зважаючи на вищевикладене, враховуючи те, що позивачі [PERSON] , [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом, оскільки є дітьми [PERSON] , та враховуючи, що вони постійно проживали із спадкодавицею на час відкриття спадщини, відповідачі не заперечують щодо заявлених позовних вимог, суд констатує що позивачі [PERSON] , [PERSON] набули права власності на спірну земельну ділянку, а відтак позовні вимоги підставні та підлягають до задоволення.

Outcome: approved