Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №157147 від 16.10.2024 у сумі 27 822,33 грн., з яких 15 585,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 11 436,33 грн. заборгованість за відсотками, 801,00 грн. заборгованість за комісією, судовий збір у сумі 2 422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 7 000,00 грн. У обґрунтування вимог позивач зазначив, що 16 жовтня 2024 року між ТОВ «Фінансова Компанія «Кредіплюс» та [PERSON] було укладено кредитний договір №157147 про надання кредиту у сумі 15 585,00 грн. 06 лютого 2025 року ТОВ «Юніт Капітал» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредіплюс» уклали Договір факторингу №06022025, на підставі якого до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №157147. Оскільки відповідач не виконав умови кредитного договору, то позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №157147 від 16.10.2024 в сумі 28 222,33 грн., що складається з тіла кредиту у сумі 15 585,00 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом у сумі 11 436,33 грн., комісії у сумі 801,00 грн., заборгованість за штрафними санкціями у сумі 400,00 грн. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 січня 2026 року відкрито спрощене позовне провадження у справі, призначено судове засідання на 10 лютого 2026 року. Представник позивача до судового засідання не з`явилася, у позовній заяві зазначила про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позов, проти винесення заочного рішення не заперечила. Відповідач до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про наявність поважних причин неявки до судового засідання не повідомив, відзив на позовну заяву не надав, зустрічний позов до суду не пред`явив. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Згідно ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судові дебати не проводяться. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд зазначає таке. Судом встановлено, що 16.10.2024 між ТОВ «Фінансова Компанія «Кредіплюс» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №157147, відповідно до якого кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 2.6. Договору, надати позичальнику грошові кошти у сумі, визначеній п. 2.2.1. Договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту, комісію за управління та обслуговування кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості згідно п. 2.6. Договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором (п. 2.1. Договору). Пунктом 2.2.1. Договору визначено суму кредиту 15 585,00 грн. надається не пізніше наступного дня після укладення Договору в наступному порядку: у розмірі 12 000,45 грн. на картку позичальника № [NUMBER] у національній валюті; у розмірі 3 584,55 грн. шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією, нарахованою згідно п. 2.5. індивідуальної частини. Пунктом 2.5.Договору визначено комісію за надання кредиту, яка складає 3 584,55 грн., що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення цього Договору за ставкою 23,00% від загальної суми кредиту за рахунок власних коштів позичальника або за рахунок кредиту, якщо це не передбачено п. 2.2.1. цієї індивідуальної частини. Згідно п. 2.6. Договору загальний строк кредитування за цим Договором становить 126 днів з 16.10.2024 (дата надання кредиту) по 19.02.2025. Пунктом 2.7.1. Договору визначено денну процентну ставку у розмірі 0,7654% в день. Згідно графіку платежів за кредитним договором №157147 від 16.10.2024 загальна вартість кредиту становить 30 614,88 грн., що складається із суми кредиту за договором 15 585,00 грн., проценти за користування кредитом 11 436,33 грн., платежі за обслуговування кредитної заборгованості 9,00 грн., платежі за комісією за надання кредиту 3 584,55 грн. З листа ТОВ «ФК «Кредіплюс» вбачається, що 16.10.2024 о 09:35 на рахунок № [NUMBER] було зараховано 12 000,45 грн. Згідно п. 2.2.1. Договору про споживчий кредит №157147 від 16.10.2024 номер картки [NUMBER] був указаний як рахунок для отримання кредитних коштів. З розрахунку заборгованості по договору №157147 від 16.10.2024 вбачається, що ТОВ «ФК «Кредіплюс» нараховано відсотки за період з 16.10.2024 по 19.02.2025 у сумі 11 436,33 грн. Відповідно до договору факторингу №06022025 від 06 лютого 2025 року, укладеного між ТОВ «Юніт Капітал» (фактор) та ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» (клієнт), Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором (п. 2.1 Договору факторингу). Згідно п. 4.1. договору факторингу Право вимоги переходить від Клієнта до Фактора з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимог та Акту приймання-передачі Реєстру, по формі, встановленій у відповідному Додатку. З акту приймання-передачі Реєстру №2 до Договору факторингу №06022025 від 06 лютого 2025 року, що підписаний ТОВ «Юніт Капітал» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс», вбачається, що клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр боржників кількістю 737 осіб. Згідно витягу з реєстру прав вимог №2 до договору факторингу №06022025 від 06 лютого 2025 року ТОВ «Юніт Капітал» набуло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №157147 від 16.10.2024 на загальну суму 28 222,33 грн., з яких 15 585,00 грн. заборгованість по тілу кредиту, 11 436,33 грн. заборгованість за відсотками, 801,00 грн. заборгованість за комісією, 400,00 грн. заборгованість за штрафами. З виписки з особового рахунку за кредитним договором №157147 від 16.10.2024 вбачається, що заборгованість відповідача перед ТОВ «Юніт Капітал» станом на 01.11.2025 за кредитним договором №157147 від 16.10.2024 не погашена, залишок заборгованості складає 28 222,33 грн., з яких прострочена заборгованість за сумою кредиту 15 585,00 грн., прострочена заборгованість за процентами 11 436,33 грн., заборгованість за комісією 801,00 грн. Стаття 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, а також сплати процентів, належних йому, якщо інше не передбачено договором. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідач належним чином умови договору не виконував, кредитні кошти позивачу не повернені. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за тілом кредиту у сумі 15 585,00 грн., однак, як встановлено під час розгляду справи, згідно умов договору про споживчий кредит №157147 указана сума складається із суми 12 000,45 грн., яка надається позичальнику шляхом зарахування на картковий рахунок, та суми 3 584,55 грн., що є сумою для погашення заборгованості за комісією згідно п. 2.5. Договору (пункт 2.2.1. Договору). Крім того, листом ТОВ «ФК «Кредіплюс» підтверджено отримання відповідачем 16.10.2024 на рахунок № [NUMBER] коштів у сумі 12 000,45 грн. Отже, позивачем враховано в суму заборгованості за тілом кредиту комісію, передбачену п. 2.5. Договору у сумі 3 584,55 грн. Як було встановлено судом, п. 2.5. Договору про споживчий кредит визначено сплату комісії за надання кредиту сумі 3 584,55 грн., яка нараховується за ставкою 23,00% від загальної суми кредиту за рахунок власних коштів позичальника або за рахунок кредиту, якщо це не передбачено п. 2.2.1. цієї індивідуальної частини. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту». Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит). Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит, загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19. У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі №202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 10 січня 2024 року, справа №727/5461/23, провадження № 61-17096св23. Судом установлено, що умовами Договору про споживчий кредит №157147 від 16.10.2024 визначено сплату комісії, пов`язану з наданням кредиту, у розмірі 23,00% від суми кредиту, що становить 3 584,55 грн. (п. 2.5. Договору), та комісію за управління та обслуговування кредиту (п. 2.4. Договору). При цьому в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачу, та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позивач не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору, а тому положення кредитного договору щодо сплати комісії за надання кредиту є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». З урахуванням викладеного, позивач необґрунтовано врахував комісію за надання кредиту у сумі 3 584,55 грн. в рахунок заборгованості за тілом кредиту, що також підтверджується додатком до договору про споживчий кредит (а саме графіком платежів за кредитним договором). З цих же підстав позовна вимога про стягнення комісії в сумі 801,00 грн. також є необґрунтованою та задоволенню не підлягає. Суд зазначає, що позивачем не доведено отримання відповідачем кредитних коштів у сумі 15 585,00 грн., а тому до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту у сумі 12 000,45 грн. З розрахунку заборгованості за договором кредитної лінії №157147 вбачається, що відповідачем за період з 16.10.2024 по 19.02.2025 нараховані відсотки за користування кредитом у сумі 11 436,33 грн. Указана сума розрахована у межах строку дії кредитного договору, згідно його умов, а тому підлягає стягненню з відповідача. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, ураховуючи, що отримані та використані відповідачем кредитні кошти в добровільному порядку позивачу у повному обсязі не повернуті, розрахунок заборгованості відповідачем не спростований, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №157147 від 16.10.2024 у сумі 23 436,78 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту 12 000,45 грн., заборгованість за відсотками 11 436,33 грн. У решті позовних вимог слід відмовити. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом задоволено позовні вимоги у сумі 23 436,78 грн., що становить 84,24% від заявленої позовної вимоги, а отже з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у сумі 2 040,63 грн. та документально підтверджені витрати на правничу допомогу у сумі 5 896,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial