Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-05 00:00:00

Представник Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи позовні вимоги тим, що 04.10.2021 року відповідач ознайомилася з умовами кредитування та підписала Паспорт кредиту. Крім того, 10.11.2020 року відповідач власноручно підписала заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, яка є кредитним договором, та погодилася з його умовами. Згідно з умовами договору відповідачу було надано відновлювану кредитну лінію з кредитним лімітом до 75 000 грн, тип кредитної картки «Універсальна» GOLD, строк кредитування 12 місяців з правом пролонгації, процентна ставка 40,8 % річних. Погашення заборгованості передбачалося шляхом щомісячної сплати мінімального обов`язкового платежу до останнього календарного дня місяця, наступного за місяцем здійснення витрат. Розмір мінімального обов`язкового платежу становив 5 % від суми заборгованості, але не менше 100 грн, а у разі прострочення 10 %, але не менше 100 грн. Також договором передбачено нарахування процентів у розмірі 60 % річних від суми простроченої заборгованості відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України. Заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг була підписана відповідачем із використанням цифрового власноручного підпису на планшеті, що відповідає вимогам постанови НБУ №151 від 13.12.2019 року. На підставі укладеного договору відповідачу було надано кредитну картку № [NUMBER] зі строком дії до 03/24 типу «Універсальна» GOLD. У подальшому відповідач додатково отримала кредитні картки № [NUMBER] зі строком дії до 11/24 та № [NUMBER] зі строком дії до 12/27, що підтверджується виписками по рахунку. Відповідач користувалася кредитним лімітом та здійснювала операції за рахунком, у зв`язку з чим відповідно до Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, затвердженого постановою НБУ №164 від 29.07.2022 року, є власником рахунку та держателем платіжних інструментів. Позивач виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту, що підтверджується матеріалами справи. Водночас відповідач порушила умови договору, припинивши своєчасне погашення заборгованості за кредитом та сплату відсотків, що підтверджується розрахунком заборгованості та випискою з рахунку. Таким чином, відповідач не виконала взяті на себе зобов`язання, чим порушила вимоги статей 509, 526, 629 та 1054 Цивільного кодексу України. Оскільки строк повернення кредиту закінчився на 180-й день прострочення, починаючи з 181-го дня відповідно до умов договору позивачем нараховувалися проценти на суму простроченої заборгованості. Станом на 01.12.2025 року заборгованість відповідача становить 40 385,92 грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту. У зв`язку з викладеним позивач просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, однак у судове засідання не з`явилася, причин неявки суду не повідомила та відзив на позовну заяву не подала. З огляду на наведені обставини суд дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення відповідно до статті 280 Цивільного процесуального кодексу України. Ухвалою Косівського районного суду Івано-Франківської області від 06.02.2026 року справу призначено до заочного розгляду відповідно до статті 281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності та взаємному зв`язку, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до статей 12, 13 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, за винятком випадків, встановлених законом. Суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи та в межах заявлених нею вимог, на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується копією Паспорту споживчого кредиту, 04.10.2021 року відповідач ознайомилася з умовами кредитування та підписала Паспорт кредиту (додаток №7). Крім того, відповідно до копії заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг від 10.11.2020 року, відповідач власноручно підписала зазначену заяву, яка відповідно до її змісту є кредитним договором, та погодилася з усіма його умовами (додаток № 6). Згідно з умовами укладеного договору відповідачу було надано відновлювану кредитну лінію з максимальним кредитним лімітом до 75 000 грн, тип кредитної картки «Універсальна» GOLD, строк кредитування 12 місяців з автоматичною пролонгацією, процентна ставка 40,8 % річних, що підтверджується змістом договору та Паспорту кредиту. Умовами договору також передбачено обов`язок відповідача щомісячно сплачувати мінімальний обов`язковий платіж у розмірі 5 % від суми заборгованості, але не менше 100 грн, а у разі прострочення 10 %, але не менше 100 грн, а також нарахування процентів у розмірі 60 % річних від суми простроченої заборгованості відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України. Факт укладення договору у електронній формі підтверджується тим, що заява про приєднання була підписана відповідачем із використанням цифрового власноручного підпису на планшеті, що відповідає вимогам постанови НБУ №151 від 13.12.2019 року, що підтверджується матеріалами справи. На підставі укладеного договору позивачем було відкрито відповідачу рахунок та видано кредитну картку № [NUMBER] зі строком дії до 03/24 типу «Універсальна» GOLD, а згодом додаткові кредитні картки № [NUMBER] зі строком дії до 11/24 та № [NUMBER] зі строком дії до 12/27, що підтверджується виписками по рахунку, наявними в матеріалах справи (а.с.10-27). З аналізу виписок по рахунку вбачається, що відповідач фактично користувалася кредитним лімітом, здійснювала операції за рахунком та отримувала кредитні кошти, у зв`язку з чим відповідно до Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, затвердженого постановою НБУ №164 від 29.07.2022 року, є власником рахунку та держателем платіжних інструментів. Таким чином, позивач належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу кредитні кошти, що підтверджується випискою по рахунку. Водночас з матеріалів справи, зокрема з розрахунку заборгованості та виписки по рахунку, вбачається, що відповідач порушила умови кредитного договору, припинивши своєчасне виконання зобов`язань щодо погашення кредитної заборгованості та сплати відсотків ( а.с.10-43). У такий спосіб відповідач не виконала взяті на себе договірні зобов`язання, чим порушила вимоги статей 509, 526, 629 та 1054 Цивільного кодексу України. Оскільки строк повернення кредиту відповідно до умов договору сплив на 180-й день прострочення, починаючи з 181-го дня позивач правомірно здійснював нарахування процентів на суму простроченої заборгованості. Згідно з розрахунком заборгованості, наданим позивачем, станом на 01.12.2025 року заборгованість відповідача становить 40 385,92 грн та складається із заборгованості за тілом кредиту. Суд визнає зазначену заборгованість обґрунтованою та підтвердженою належними і допустимими доказами, які відповідачем [PERSON] не заперечені та не спростовані. На час розгляду справи відповідач продовжує не виконувати взяті на себе зобов`язання за договором про надання банківських послуг та не здійснює погашення заборгованості, чим порушує законні права та інтереси АТ КБ «ПриватБанк». Зазначені обставини підтверджуються письмовими доказами, поданими позивачем, зокрема: розрахунком заборгованості, випискою по рахунку, копіями договору та Паспорту кредиту, доказами сплати судового збору, доказами направлення копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу, а також іншими документами, наявними в матеріалах справи. Оцінюючи подані докази відповідно до вимог статей 7681 ЦПК України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, зокрема сплатити грошові кошти, або утриматися від вчинення певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника належного виконання такого обов`язку. Зобов`язання повинні ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з частиною третьою статті 207 Цивільного кодексу України використання при вчиненні правочинів електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом або за згодою сторін. Матеріалами справи підтверджується, що заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг була підписана відповідачем із використанням цифрового власноручного підпису, що відповідає вимогам чинного законодавства та не спростовано відповідачем. Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, а одностороння відмова від виконання зобов`язання або зміна його умов не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом. За змістом статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати позичальнику грошові кошти у визначеному розмірі та на визначених умовах, а позичальник зобов`язується повернути отримані кошти та сплатити проценти. До правовідносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики, зокрема статей 10461049 Цивільного кодексу України. Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України зобов`язання з визначеним строком виконання підлягає виконанню у встановлений строк. У разі прострочення виконання зобов`язання, згідно зі статтею 1050 Цивільного кодексу України, кредитор має право вимагати дострокового повернення всієї суми кредиту та сплати нарахованих процентів. Згідно зі статтею 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Відповідно до статей 599, 610 Цивільного кодексу України зобов`язання вважається припиненим лише після належного виконання, а його порушенням є невиконання або неналежне виконання умов договору. Як встановлено судом та підтверджується розрахунком заборгованості й випискою по рахунку, наданими позивачем, станом на 01.12.2025 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить 40 385,92 грн і складається із заборгованості за тілом кредиту. Вказана сума є обґрунтованою, належним чином підтвердженою документами та підлягає стягненню на користь позивача. Таким чином, відповідач [PERSON] не виконувала належним чином умови кредитного договору, що призвело до виникнення заборгованості та свідчить про порушення взятих на себе договірних зобов`язань. За таких обставин суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем, а саме судовий збір у розмірі 2 422,40 грн, що підтверджується доказами його сплати та міститься в матеріалах справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved