Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

І. Стислий виклад позицій сторін. 26.12.2018 [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив усунути [PERSON] від права на спадкування майна померлої [INFO] їх матері [PERSON] на підставі ст. 1224 ЦК України. В обґрунтування позову вказав, що на його думку [PERSON] ухилилася від надання допомоги спадкодавцю, яка через тяжку хворобу перебувала в безпорадному стані та потребувала сторонньої допомоги. Обґрунтовуючи вимоги вказав, що за декілька тижнів до смерті матері відповідачка перевезла її за своїм місцем проживання, обмежила спілкування з матір`ю йому та його дружині лише телефонними розмовами, з яких вони зрозуміли, що [PERSON] перебуває у загальмованому стані, скаржилася на порушення пам`яті, чого до переїзду не було. [INFO] о 12 год. матері дзвонила його дружина, але відповідачка відповіла на дзвінок та сказала, що матір спить та вона не може її розбудити. Його дружина наполягала на виклику швидкої. Відповідачка викликала швидку лише о 18 год. Лікар діагностував інсульт та наполягав на госпіталізації, але відповідачка відмовилася. Йому відповідачка вказала, що буде лікувати матір самостійно та просила гроші на лікування. В подальшому відповідачка повідомила його, що викликала швидку матері [INFO] , їй була запропонована госпіталізація, але вона знову відмовилася. До матері ходила чи медсестра, чи лікар та робила їй уколи, а [INFO] матір померла. 07.05.2019 стороною відповідачки поданий відзив на позов, відповідно до якого позов не визнає та просить у його задоволенні відмовити в повному обсязі, оскільки за два роки до смерті мати почала важко хворіти, не виходила з дому, погано бачила, страждала високим артеріальним тиском та через похилий вік потребувала надання щоденної сторонньої допомоги, як у побуті, так і у лікуванні. Увесь 2017 рік вона була змушена щодня приїжджати до матері для догляду за нею, що було незручно, оскільки вона працювала, тому вони з мамою вирішили, що вона переїде до неї. Враховуючи переїзд мати вирішила, що змінить заповіт та збільшить її частку до 2/3, а її брату залишить 1/3, при цьому позивач був обізнаний з вказаного питання та заперечень не висловлював. Матір переїхала до неї в грудні 2017 року і вона одразу написала заяву про перевід мами на медичне обслуговування в поліклініку 2 КНП «ХМКЛ ім.Є.Є.Корабелиша» та заяву на обслуговування сімейним лікарем-терапевтом. Твердження позивача про скарги матері пояснюються віковими змінами в організмі та станом її здоров`я. У матері був належний догляд. Позивач жодної спроби побачитися з матір`ю не вчиняв, його твердження є голослівними та не підтверджені жодними доказами, як і доводи щодо невірного лікування матері. Щодо госпіталізації так лікарі швидкої пояснили, що святкові дні, в лікарні буде лікування тими самими препаратами, що і на дому, а враховуючи вік госпіталізація навпаки може погіршити стан. Крім того, від спадкування за ч.5 ст. 1224 ЦК України може бути усунутий лише спадкоємець за законом, а не за заповітом. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області Дорошинської В.Е. від 14.01.2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Відповідно до розпорядження керівника апарату Херсонського міського суду Херсонської області від 04.05.2020 року у зв`язку з тим, що суддя Дорошинська В.Е. не може продовжувати розгляд справи, через відсторонення від здійснення правосуддя, відповідно до п.2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №766/25513/18. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.05.2020 р., головуючим у справі визначена суддя Ус О.В., ухвалою від 08.05.2020 справа прийнята в провадження, призначене підготовче засідання. Ухвалами від 18.10.2020, 24.06.2021 витребувано докази, підготовчі засідання відкладалося. Ухвалою від 26.07.2021 закрите підготовче провадження, справу призначено до розгляду за суттю, встановлений порядок з`ясування обставин по справі та перевірки їх доказами, в тому числі розгляд питання щодо призначення експертизи провести після заслуховування сторін, дослідження письмових доказів та допиту свідків. В судовому засіданні 26.05.2025 р. позивач та його представник позов підтримали в повному обсязі та дали пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду показала, що [PERSON] та її чоловік забрали [PERSON] до себе, не попередивши їх. Потім вони домовлялися, що буде [PERSON] по черзі жити то у [PERSON] , то у них. [PERSON] скаржилася, що їй від ліків стало гірше. Взагалі вона була у загальмованому стані, але попросила її забрати. В понеділок вона подзвонила, але відповіла не [PERSON] , а [PERSON] , яка сказала, що мама спить тепер багато та вона не може її розбудити, вона наполягала викликати швидку. Потім у вівторок дізналися, що викликали швидку, але в лікарню її не забрали та на питання чому [PERSON] відповіла, що вона «обгадилася». У середу вона приїхала до них та говорила викликати швидку, бо [PERSON] була в поганому стані, а [PERSON] відмовилася. Потім дізналася, що їй ще у четвер викликали швидку, а у п`ятницю [PERSON] померла. В судовому засіданні 20.10.2025 відповідачка та її представник позов не визнали та дали пояснення, аналогічні викладеним у відзиві на позов. Свідок [PERSON] , яка є сусідкою відповідачки [PERSON] суду пояснила, що знає її маму з січня 2018 року, коли дізналася, що у [PERSON] тепер живе мама, у якої була окрема кімната та за нею був належний догляд. [PERSON] була охайна, розмовляла з нею в холі будинку, була при пам`яті, її гарно голодували, одягали. Оскільки вона є медиком, то з нею консультувалися. [PERSON] з мамою гуляли на вулиці, [PERSON] ніколи ні на що не скаржилася, сама виходила з подвір`я, жодних обмежень вона не бачила, в останні дні життя [PERSON] вона бачила, що приходила сімейна лікарка та приїжджала швидка. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила що працює медичною сестрою та відповідачка є її доброю знайомою, яка ремонтувала їй одяг. Вона бувала у неї дома, розмовляла особисто з її мамою, яка ніколи не жалілася, ходила по хаті, була охайною, іноді гуляла во дворі з собачкою. Наприкінці квітня 2018 року хотіла зробити ремонт, але [PERSON] їй відмовила через поганий стан матері. Допитана повторно 05.11.2025 в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що є дружиною позивача та стверджувала, що їй не було відомо що його мама переїди жити до його сестри. Вона з чоловіком не відвідували його маму, тому що домовлялися з відповідачкою, що [PERSON] буде по півроку проживати у неї, а потім у них. При цьому вони купили мамі чоловіка телефон, до цього в листопаді 2017 року вони давали гроші. Коли вона мала намір приїхати до свекрухи, то та сказала не приїжджати, щоб не було скандалу. Стверджувала, що свекруха була ходячою та сама себе обслуговувала, а вони просто привозили продукти харчування до її переїзду. Свекруха попросила її забрати, вона їй відповіла, що забере у понеділок і тоді вона була «ніяка» лежала, але вона особисто їй швидку не викликала, оскільки це був не її будинок. Коли приїжджала швидка вона не була присутня та знає все зі слів відповідачка, яка сказала що мама була «немита». Також вона була у будинку відповідачки в середу, але швидку свекрусі не викликала. Ухвалою суду від 05.11.2025 витребувано докази. В судове засідання 05.02.2026 учасники справи не прибули про час, дату та місце судового засідання повідомлені належним чином. Від представника позивача адвоката Головатенка К.К. надійшла заява про завершення розгляду у відсутність сторони позивача, від клопотання про призначення експертизи сторона позивача відмовляється, позов підтримують в повному обсязі, просять його задовольнити. Від представника відповідачки адвоката Бондарчук І.О. надійшла заява про розгляд справи у відсутність сторони відповідачки, проти задоволення позовних вимог заперечує та просить у задоволенні позову відмовити. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Позивач [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження, виданим міськбюро ЗАГС м.Херсон 03.07.1973. [PERSON] померла [INFO] у віці 83 років, про що 05.05.2018 складено відповідний актовий запис № 379 Суворовським районним у місті Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, що підтверджено потворним свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Відповідно до заповіту від 13.04.2018 [PERSON] заповіла все належне майно на день смерті наступним чином: [PERSON] 1/3, а [PERSON] 2/3. Заповіт посвідчено приватним нотаріусом ХМНО Ларічевою Н.А. через хворобу та похилий вік за імсцемс фактичного перебування заповідача: [ADDRESS] . [PERSON] 12.12.2018 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 2/3 частки кв. [ADDRESS] , спадкоємцем 1/3 вказаної квартири є [PERSON] , спадкова справа № 12/2018, зареєстровано в реєстрі 1299. З відповіді Департаменту патрульної поліції УПП в Херсонській області від 13.03.2019 вбачається, що екіпажами патрульної поліції заяви про вчинення кримінальних правопорушень або інших подій за адресою: [ADDRESS] у періол з 01.04.2018 по 04.05.2018 не надходило. Рекомендовано звернутися до Дніпровського ВП Херсонського ВП ГУНП в Херсонській області. З листа КНП «Херсонська міська клінічна лікарня ім.Є.Є.Корабелеша» від 20.03.2019 вбачається, що в книзі записів виклику лікарів додому зареєстровано виклики до [PERSON] , 1934 р.н. за адресою: [ADDRESS] : 02.05.2018 та 04.05.2018. Матеріалами спадкової справи № 12/2018 підтверджено прийняття спадщини після смерті [PERSON] сторонами по справі позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] . З лікарського свідоцтва про смерть [PERSON] вбачається, що причиною її смерті стало набряк головного мозку, хронічна недостатність мозкового кровообігу, далі нерозбірливо. Приблизний час між початком захворювання смертю приблизно 7. За відповіддю № 1291/01-10 від 27.10.2020 КНП «Обласний територіальний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» встановлено, що до [PERSON] , 1934 р.н. за адресою: [ADDRESS] зареєстровані виклик 01.05.2018 (поставлений діагноз гостре порушення мозкового кровообігу, від транспортування відмовилася в присутності свідка доньки) та 03.05.2018 (пацієнтка залишена на місці, інформації про попередній діагноз та госпіталізацію відсутні). IV. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України, передбачено що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Місцем відкриття спадщини відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно з ч. 5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Виходячи зі змісту указаної норми закону та відповідно до роз`яснень викладених у п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», правило ч. 5 ст. 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК України не були зобов`язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Суд при вирішенні справи про усунення особи від права на спадкування повинен установити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення має бути пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла таких дій. V. Мотивована оцінка і висновки суду. Згідно з ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи, що після смерті [PERSON] спадкування відбувалося за заповітом, а не законом, до спірних правовідносин ч.5 ст. 1224 ЦК України не застосовується. Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформованої в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29. За таких обставин, інші доводи учасників справи не стосуються предмету доказування в межах спірних правовідносин. Таким чином, враховуючи вищевикладене та оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволені позову. Щодо судових витрат Судовий збір покладається на сторони за ч.1 ст. 141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, за ч.2 ст. 141 ЦПК України покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судові витрати позивача не відшкодовуються. Про наявність судових витрат стороною відповідачки не заявлено. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складено 09.02.2026. Відповідно до ст. 12-19, 141, 265-268, 354 ЦПК України, суд

Outcome: dismissed