Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-05 00:00:00

Свої вимоги до суду представник позивача ТОВ «ВЕЛЛС-ІНВЕСТ ВН» мотивував тим, що ТОВ «ВЕЛЛС-ІНВЕСТ ВН» є учасником підприємства ТОВ «Швейна фабрика «Браїлівчанка» з часткою у статутному капіталі товариства, що становить 40%. Виробничий будинок загальною площею 4228,9 кв.м., який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належало на праві приватної власності ТОВ «Швейна фабрика «Браїлівчанка». 31.07.2015 року між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до умов якого [PERSON] передала у власність позичальників: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 2 500 000,00 гривень, строком до 01.01.2016 року без нарахування процентів за користування позикою. В забезпечення виконання зобов`язань за даним договором позики, 01.08.2015 року між ТОВ «Швейна фабрика «Браїлівчанка» та [PERSON] було укладено договір іпотеки. Згідно вказаного договору в іпотеку передали виробничий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . 04.09.2015 року між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] було укладено договір про внесення змін до договору позики від 31.07.2015 року. Сторони виклали п. 1 договору в новій редакції: «Позикодавець передав у власність Позичальників 3 020 000,00 гривень, строком до 01.01.2016 року без нарахування процентів за користування позикою». Крім того, 05.09.2015 року між ТОВ «Швейна фабрика «Браїлівчанка» та [PERSON] було укладено договір про внесення змін до іпотечного договору, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Храпенко Н.В., зареєстрованого в реєстрі під №743. Даним договором сторони внесли зміни у п.2 договору іпотеки, яким збільшили суму позики до 3 020 000,00 грн. 29.01.2020 року ТОВ «ВЕЛЛС-ІНВЕСТ ВН» дізналося з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна індексний номер №198204750 від 29.01.2020 року, що 25.11.2016 року державним реєстратором Виконавчого комітету Вінницької міської ради Бурлак В.В. було прийнято рішення про державну реєстрацію права власності на предмет іпотеки за [PERSON] 30.01.2020 року ТОВ «ВЕЛЛС-ІНВЕСТ ВН» звернулось з листом до ТОВ «Швейна фабрика «Браїлівчанка» з прохання роз`яснити причину переходу права власності на майно фабрики. 03.02.2020 року ТОВ «Швейна фабрика «Браїлівчанка» повідомила, що реєстрація права власності на приміщення фабрики було здійснено на підставі договору іпотеки від 01.08.2015 року. ТОВ «ВЕЛЛС-ІНВЕСТ ВН» вважає, що прийняте державним реєстратором рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 32610709 від 29.11.2016 року щодо реєстрації права власності на належні ТОВ «Швейна фабрика «Браїлівчанка» засновником якої є позивач приміщення за [PERSON] підлягає скасуванню, як незаконне. 06.04.2021 року позивач ТОВ «ВЕЛЛС-ІНВЕСТ ВН» з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру право власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотеки, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №251424428 від 06.04.2021 року дізнався, що приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Миронюк Н.В. як державним реєстратором було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяження, індексний номер 54878286 від 30.10.2020 року на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис №38940770 про реєстрацію за ТОВ «ГРАНДЕ ЛУКРО» право власності на 97/100 часток виробничого будинку фабрики, що є предметом спору у даній справі та знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Підставою реєстрації став акт приймання-передачі частки у статутному фонді ТОВ «Гранде Лукро» від 26.10.2020 року, відповідно до якого [PERSON] передала ТОВ «Гранде Лукро» в особі директора [PERSON] 97/100 часток комплексу нежитлових будівель розташованих за адресою: [ADDRESS] до статутного фонду Товариства. ТОВ «ВЕЛЛС-ІНВЕСТ ВН» вважає, що рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень є незаконним та підлягає скасуванню. 04.11.2020 року між [PERSON] та ТОВ «Гранде Лукро» було укладено договір іпотеки, який було посвідчено приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Миронюк Н.В., реєстровий номер 1027. У відповідності до положень договору іпотеки ТОВ «Гранде Лукро» - іпотекодавець з метою забезпечення належного виконання зобов`язання позичальником [PERSON] , що випливає з договору позики передає, а [PERSON] іпотекодержатель приймає в іпотеку в порядку та на умовах, визначених цим договором, наступне майно: 97/100 часток комплексу нежитлових будівель розміщених за адресою: [ADDRESS] . Позивач вважає, що вказаний договір підлягає визнанню недійсним, оскільки ТОВ «Гранде Лукро» набуло право власності у незаконний спосіб. Представник позивача ТОВ «ВЕЛЛС-ІНВЕСТ ВН» вважає, що порушене право товариства як учасника ТОВ «Швейна фабрика «Браїлівчанка» слід захистити шляхом скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію прав та обтяжень з одночасним припиненням права власності. ТОВ «ВЕЛЛС-ІНВЕСТ ВН» просить суд: скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 32610709, яке прийняте 29.11.2016 року державним реєстратором виконавчого комітету Вінницької міської ради Бурлак Вікторії Вікторівни про державну реєстрацію за [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER] ) права власності на нерухоме майно: виробничий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; припинити право власності, яке зареєстровано 25.11.2016 року державним реєстратором виконавчого комітету Вінницької міської ради Бурлак Вікторії Вікторівни за [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER] ) права власності на нерухоме майно: виробничий будинок, загальною площею 4228,9 кв.м. що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 54878286, яке прийняте 30.10.2020 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Миронюк Нелі Валеріївни про державну реєстрацію за Товариством з обмеженою відповідальністю «Гранде Лукро» (код за ЄДРПОУ - 43865144) права власності на 97/100 часток нерухоме майно: виробничий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; припинити право власності, яке зареєстровано 26.10.2020 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Миронюк Нелі Валеріївни про державну реєстрацію за Товариством з обмеженою відповідальністю «Гранде Лукро» (код за ЄДРПОУ - 43865144) права власності на 97/100 часток нерухоме майно: виробничий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; визнати недійсним договір іпотеки б/н, укладений 04.11.2020 року між [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю «Гранде Лукро», посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Миронюк Н.В., зареєстрований в реєстрі під №1028. Провести розподіл судових витрат. Представник позивача ТОВ «ВЕЛЛС-ІНВЕСТ ВН» адвокат Грицуляк Т.П. у судове засідання надав письмову заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю та наполягає на їх задоволенні, просив справу розглянути без його участі. Представник відповідача по справі [PERSON] - Савчук І.В. у судове засідання не з`явилася. Направила до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку перебуванням її на лікарняному. Судове засідання 19 січня 2026 року було відкладено за заявою представника відповідача [PERSON] - [PERSON] з підстав знаходження на лікарняному. Відповідач [PERSON] обізнана про тривалу хворобу представника адвоката Савчук І.В. Враховуючи, що судовий розгляд проводиться за правилами загального позовного провадження, триває з 2023 року, позивач повністю виклав свої позовні вимоги у позовній заяві, додав всі необхідні докази, скористався правом на відповідь на відзиви, відповідачі, в тому числі представник відповідача по справі [PERSON] адвокат Савчук І.В., скористалися правом на відзиви, додали всі необхідні докази, суд вбачає за можливе розглянути справу за наявними в матеріалах справи доказами. В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Так в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Як зазначає Верховний Суд, якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору. (Постанова КЦС ВС від 1 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18. Представник відповідача [PERSON] адвокат Савчук І.В. у відзиві на позову заяву вказала, що позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що 29.01.2020 року йому стало відомо, що 25.11.2016 року державним реєстратором прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень про реєстрацію права власності на предмет іпотеки за Відповідачем. Дане твердження спростовується наступним. В Інформаційній довідці № 198204750 від 29.01.2020 року підставою формування інформаційної довідки зазначено «звернення громадянина». Будь-які інші відомості, які б вказували на Позивача, в даній Довідці відсутні. Тому, Позивач безпідставно посилається саме на 29.01.2020 року, як дату, коли він дізнався про порушення свого права. Відповідно до п. 36 Іпотечного договору іпотеки від 01.08.2015 року «іпотекодавець бере на себе обов`язок вчиняти всі залежні від нього дії, які можуть стати необхідними для переходу права власності на предмет іпотеки до Іпотекодержателя». Рішенням державного реєстратора проведено державну реєстрацію права власності [PERSON] на об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 682461105210 та внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідний запис про право власності №17697211. Підставою виникнення права власності [PERSON] на вказаний об`єкт нерухомого майна слугували: ??Іпотечний договір від 01.08.2015 року №612; Договір від 05.09.2015 року №743 про внесення змін до іпотечного договору від 01.08.2015 року № 612; свідоцтво від 15.06.2016 року №357; ?? свідоцтво від 15.06.2016 року № 356; свідоцтво від 15.06.2016 року №355; свідоцтво від 15.06.2016 року №354. На момент проведення зазначених вище дій державний реєстратор Департаменту керувався вимогами Закону України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень» та Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджених Постановою КМУ від 25.12.2015 року №1127 в редакції від 16.11.2016 року. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосовувати встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Наявність зареєстрованої заборони відчуження майна, накладеної нотаріусом під час посвідчення договору іпотеки іпотекодержателем, а також зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки інших речових прав, у тому числі іпотеки, на передане в іпотеку майно - не є підставою для відмови у державній реєстрації права власності за іпотекодержателем. Отже, [PERSON] були дотримані всі вимоги законодавства при реєстрації права власності на приміщення фабрики на підставі Договору іпотеки від 01.08.2020 року. Державним реєстратором 25.11.2016 року було правомірно здійснено (вчинено) запис до державного реєстру прав власності про право власності №1769711 від 25.11.2016 року щодо реєстрації права власності на належні ТОВ «Швейна фабрика «Браїлівчанка» за [PERSON] . Згідно Іпотечного договору від 01.08.2015 року (зі змінами) [PERSON] перебувала у договірним відносинах виключно із ТОВ «Швейна фабрика «Браїлівчанка», обов`язок останнього, як вже зазначалось відповідно до п. 36, було вчинення всіх дій щодо переходу власності майна до [PERSON] в разі не виконання Боржниками своїх зобов`язань. Представник відповідача [PERSON] адвокат Савчук І.В. просила суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Представник Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради Тетяна Олексюк у відзиві на позовну заяву вказала, що заперечує щодо задоволення позову в частині скасування рішення державного реєстратора з наступних підстав. Правовідносини в сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень регламентовано Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». 29.11.2016 року державним реєстратором відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради Бурлак В.В. прийняте рішення про реєстрацію права власності на нерухоме майно : виробничий будинок загальною площею 4 228,9 кв.м., що находиться за адресою: [ADDRESS] . Підставою для державної реєстрації слугували документи зазначені в інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 29.01.2020 року. На підставі поданих заявником документів, державний реєстратор здійснила державну реєстрацію речового права на нерухоме майно, оскільки подані документи відповідали вимогам закону та порядку здійснення державної реєстрації. Вважає, що позивачем пропущений строк звернення з позовом до суду, оскільки рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 32610709 державним реєстратором прийняте 29.11.2016 року, а позовну заяву позивачем подано 31.05.2023 року тобто більше ніж 6 років з моменту прийняття спірного рішення державним реєстратором. Про оскаржуване рішення державного реєстратора, позивачеві було відомо ще 29.01.2020 року, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, яка міститься в матеріалах справи. Просила застосувати строк позовної давності та відмовити в задоволені позову. Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранде Лукро» у судові засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Відповідач [PERSON] у судові засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином. Представник Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради у судові засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Миронюк Неля Валеріївна у судові засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Швейна фабрика «Браїлівчанка», у судові засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. За змістом положень ст. ст. 317, 319, 321 ЦК України власник має право володіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно даних копії свідоцтва про власності на нерухоме майно від 17.07.2015 року, індексний номер 40795835, виробничий будинок, загальною площею 4228,9 кв.м., знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належало на праві приватної власності ТОВ «Швейна фабрика «Браїлівчанка». Відповідно до п. 2.1., 8.2 Статуту ТОВ «Швейна фабрика «Браїлівчанка» ТОВ «ВЕЛЛС-ІНВЕСТ ВН» є учасником підприємства з часткою у статутному капіталі товариства, яка становить 40%. Відповідно до рішення позачергових загальних зборів акціонерів від 14 грудня 2012 року, Приватне акціонерне товариство «Швейна фабрика «Браїлівчанка» шляхом перетворення реорганізовано у Товариство з обмеженою відповідальністю «Швейна фабрика «Браїлівчанка». Відповідно даних копії Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.07.2015 року, індексний номер 40882800, ТОВ «Швейна фабрика «Браїлівчанка» є власником виробничого будинку (складається: будівля фабрики (нова) позначена на плані літера «А», цокольний поверх літера «п/А», надбудова літера «н/А», надбудова літера «н1/А», надбудова літера «н2/А», ганок, будівля котельні літера «Б», будівля складу і майстерні літера «В», підвал літера «п/В», будівля фабрики (стара) літера «Г», цокольний поверх літера «п/Г», ганок, будівля складу (червона) літера «Д», підвал літера «п/Д», будівля складу літера «Є», сарай літера «Е», убиральня літера «Ж», гараж літера «З», гараж літера «З1», будівля скважини літера «К», погріб підземний (пожежна водойма) №1, вигрібна яма №2, водонапірна башта №3, скважина №4, огорожа №5, загальною площею 4 228,9 кв.м. 31.07.2015 року між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до умов якого [PERSON] передала у власність позичальників: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 2 500 000,00 гривень, строком до 01.01.2016 року без нарахування процентів за користування позикою. В забезпечення виконання зобов`язань за даним договором позики, 01.08.2015 року між ТОВ «Швейна фабрика «Браїлівчанка» та [PERSON] було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі під № 621. Відповідно до п. 5 Договору іпотеки в іпотеку передається виробничий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . 04.09.2015 року між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] було укладено договір про внесення змін до договору позики від 31.07.2015 року. Відповідно до умов договору сторони дійшли згоди викласти п.1 договору в новій редакції: «Позикодавець передав у власність Позичальників 3 020 000,00 гривень, строком до 01.01.2016 року без нарахування процентів за користування позикою». 05.09.2015 року між ТОВ «Швейна фабрика «Браїлівчанка» та [PERSON] було укладено договір про внесення змін до іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі під №743. Даним договором сторони внесли зміни у п. 2 Договору іпотеки, яким збільшили суму позики до 3 020 000,00 грн. Згідно даних інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна індексний номер №198204750 від 29.01.2020 року - 25.11.2016 року державним реєстратором Виконавчого комітету Вінницької міської ради Бурлак В.В. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 32610709 про реєстрацію права власності на предмет іпотеки за [PERSON] . Підставою для виникнення права власності у [PERSON] зазначено: Іпотечний договір, серія та номер: 621, виданий 01.08.2015, видавник: Храпенко Н.В. приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу; свідоцтво, серія та номер 357, виданий 15.06.2016 року виданик: Храпенко Н.В. приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу; договір про внесення змін до іпотечного договору, серія та номер 743, виданий 05.09.2015, видавник Храпенко Н.В. приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу; свідоцтво, серія та номер 356, виданий 15.06.2016, видавник: Храпенко Н.В. приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу; свідоцтво, серія та номер 355, виданий 15.06.2016, , видавник: Храпенко Н.В. приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу; свідоцтво, серія та номер 3555, виданий 15.06.2016, , видавник: Храпенко Н.В. приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу. Відповідно до ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Пунктом 15 договору іпотеки передбачено, що Іпотекодержатель має право у випадку та в порядку, передбачених даним договором та/або чинним законодавством України, одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки. Відповідно до п. 23 договору іпотеки Іпотекодержатель вправі звернути стягнення та одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами іпотекодавця у разі невиконання чи неналежного виконання зобов`язання за договором позики. Пунктом 24 договору іпотеки передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки може здійснюватися одним з таких способів за вибором Іпотекодержателя: 1) за рішенням суду; 2) на підставі виконавчого напису нотаріуса; шляхом позасудового врегулювання відповідно до передбачених даним договором застережень про задоволення вимог Іпотекодержателя. Відповідно до п.34 договору іпотеки у разі виникнення у Іпотекодержателя права звернути стягнення на предмет іпотеки, Іпотекодержатель може прийняти рішення про прийняття предмету іпотеки у свою власність, про що письмово повідомляє Іпотекодавця. Відповідно до ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. У цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. ТОВ «Швейна фабрика «Браїлівчанка» повідомила ТОВ «ВЕЛЛС-ІНВЕСТ ВН» про те, що підприємство як іпотекодавець не отримувало вимог про усунення порушень відповідно до ч.1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку». Відповідно до ч. 3 ст. 37 ЗУ «Про іпотеку» іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати Іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя. З огляду на перелік документів, на підставі яких реєстратор прийняв рішення про проведення державної реєстрації, оцінка предмета іпотеки відсутня, що є порушенням вказаної норми закону. Державним реєстратором не було встановлено відповідність вартості предмета іпотеки заявленим вимогам. Відсутність на момент здійснення звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом переведення права власності на предмет іпотеки оцінки нерухомого майна, свідчить про недотримання іпотекодержателем вимог закону щодо процедури звернення стягнення на предмет іпотеки, відповідно до умов ч.4 ст. 37 ЗУ «Про іпотеку». [PERSON] 28.05.2016 року звернувся із заявою до приватного нотаріуса Храпенко Н.В. для передачі її ТОВ «Швейна фабрика «Браїлівчанка», у якій попереджає, що у випадку невиконання її заяви про повернення коштів за договором позики від 31.07.2015 та повернення 3 020 000,00 грн., нею буде розпочате стягнення на підставі виконавчого напису нотаріусу. Дану заяву посвідчено приватним нотаріусом Храпенко Н.В. та зареєстровано в реєстрі під № 274. 28.05.2016 року приватний нотаріус Храпенко Н.В. оформляє передачу заяви для ТОВ «ТОВ «Швейна фабрика «Браїлівчанка», зареєстровано в реєстрі під №275, відповідно до якої нотаріус передає підприємству заяву [PERSON] відповідно до якої нотаріус повідомляє про необхідність погашення та попереджає про вчинення виконавчого напису. 15.06.2016 року приватним нотаріусом Храпенко Н.В. оформляється свідоцтво про передання заяви [PERSON] ТОВ «Швейна фабрика «Браїлівчанка» про вимогу сплати боргу в сумі 3 020 000,00 грн., зареєстровано в реєстрі під №357. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Частина 1 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлює гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державний реєстратор, зокрема, встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом. Відповідно до ч. 5 ст. 12 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості Державного реєстру прав вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки їх не скасовано у порядку, передбаченому цим Законом. Виходячи з норми ч. 4 ст. 18 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим документам. Частиною 2 ст. 18 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Пунктом 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. №1127 встановлено, що для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; заставна. Частиною 1 ст. 22 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Таким чином державний реєстратор на виконання вимог ч.3 ст. 10, ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» зобов`язаний був перевірити відповідність поданих на державну реєстрацію документів вимогам ст.35-37 ЗУ «Про іпотеку». Пункт 3 ч.1 ст. 24 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вказує, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом. Тобто, державний реєстратор Бурлак В.В. як посадова особа, відповідно до ч.3 ст. 10, ч.1 ст. 24 ЗУ Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» зобов`язана була перевірити на відповідність закону подані [PERSON] документи, і з`ясувавши, що подані документи не відповідають ст. 35 ЗУ «Про іпотеку» зобов`язана була відмовити у проведенні державної реєстрації. Згідно даних інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру право власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотеки, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №251424428 від 06.04.2021 року, приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Миронюк Н.В. як державним реєстратором було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяження, індексний номер 54878286 від 30.10.2020 року на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис №38940770 про ресторацію за ТОВ «ГРАНДЕ ЛУКРО» право власності на 97/100 часток виробничого будинку фабрики, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Підставою реєстрації став акт приймання-передачі частки у статутному фонді ТОВ «Гранде Лукро» від 26.10.2020 року, відповідно до якого [PERSON] передала ТОВ «Гранде Лукро» в особі директора [PERSON] 97/100 часток комплексу нежитлових будівель розташованих за адресою: [ADDRESS] до статутного фонду Товариства. 01.08.2015 року приватним нотаріусом Храпенко Н.В. до реєстру було внесено запис про іпотеку №10645022, та запис про обтяження № 1044736, підстави внесення записів договір іпотеки від 01.08.2015 року. 20.02.2020 року до реєстру відділом примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України було внесено запис про обтяження №35589001, підстава постанова про арешт майна боржника від 19.02.2020 року. Пунктом 6 ч. 1 ст. 24 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що підставою для відмови в державній реєстрації прав є наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно. Тобто, приватний нотаріус Миронюк Н.В., відповідно до положень п.6 ч. 1 ст. 24 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» зобов`язаний був відмовити у проведення державної реєстрації права власності за ТОВ «Гранде Лукро». У зв`язку з прийняттям державним реєстратором вказаного рішення, стало можливим прийняття 30.10.2020 р. приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Миронюк Н.В. рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за ТОВ «Гранде Лукро» права власності на приміщення фабрики на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна від 26.10.2020, про що свідчить інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 251424428 від 06.04.2020 року. Встановлено, що 04.11.2020 року між [PERSON] та ТОВ «Гранде Лукро» укладено договір іпотеки посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Миронюк Н.В. за реєстровим номером 1027. У відповідності до положень п. 1.1. договору іпотеки ТОВ «Гранде Лукро» - іпотекодавець з метою забезпечення належного виконання зобов`язання позичальником [PERSON] , що випливає з договору позики передає, а [PERSON] іпотекодержатель приймає в іпотеку в порядку та на умовах, визначених цим договором, наступне майно: 97/100 часток комплексу нежитлових будівель розміщених за адресою: [ADDRESS] . Вказаний договір підлягає визнанню недійсним за наступних обставин. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У даному випадку ТОВ «Гранде Лукро» неправомірно набуло право власності на 97/100 часток комплексу нежитлових будівель за адресою: [ADDRESS] , оскільки рішення про державну реєстрацію приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Миронюк Н.В. є похідною від державної реєстрації, проведеної [PERSON] . Відповідно до п.1 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про іпотеку» предметом іпотеки можуть бути один або декілька об`єктів нерухомого майна за таких умов - нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація. Посилання [PERSON] на свідоцтва, як на законну підставу реєстрації прав власності здійснену державним ресторатором [PERSON] , не можуть бути підставою для відмови у позові, оскільки не передбачені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень (в редакції 02.11.2016 року) та Порядком державної реєстрації речових прав нерухоме майно та їх обтяжень, затверджених Постановою КМУ від 25.12.2015 року №1127 (в редакції від 16.11.2016 року). Посилання [PERSON] на те, що позивач виклав аналогічні позовні вимоги, які були предметом спору у справі №130/1331/20, не відповідає дійсності, оскільки Вінницький апеляційний суд не підтвердив законність державної реєстрації нерухомого майна, а відмовив у позові з підстав не вірно обраного позивачем способу захисту його порушених прав. Стаття 182 ЦК України встановлює державну реєстрацію прав на нерухомість, в якій зазначається про те, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. Відповідно до п. 34 постанови Великої Палати Верховного суду від 23.10.2019 року у справі №908/1090/18 суд дійшов висновку: «Суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (пункт 5.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі №925/1265/16). Відповідно до вимог ч. 3 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі, якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. Верховний суд у постанові від 23.06.2020 у справі № 922/2589/19 зазначив, що ухвалення судових рішень, пов`язаних з питанням державної реєстрації, обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав. Вимога Представника Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради про застосування строку позовної давності та відмову в задоволені позову задоволенню не підлягає, оскільки позивач ТОВ «ВЕЛЛС-ІНВЕСТ ВН» дізналося про рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 32610709 від 29.11.2016 року з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна індексний номер №198204750 від 29.01.2020 року, та звернулося з позовом до суду 31.05.2023 року, тобто у визначений законодавством строк. На підставі викладеного і

Outcome: approved