Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення заборгованості. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 13.05.2023 відповідач приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі вказаної Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку відповідачем ініційовано встановлення кредитного ліміту на її банківський рахунок та отримання платіжної картки, як засобу доступу до зазначеного рахунку. Відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40.80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Анкета-Заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у А-Банку разом з Умовами та правилами, які викладені на сайті, складає між ним та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. В порушення умов договору відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим у нього станом на 21.11.2025 утворилася заборгованість у розмірі 120382,36 грн., з яких: 96038,68 грн. - заборгованість за кредитом, 24343,68 грн.- заборгованість по відсоткам. Просить стягнути з відповідача суму заборгованості, а також понесені судові витрати. У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, представником позивача до позовної заяви додано клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та представника АТ «Акцент-Банк», позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду додаткові пояснення, у яких зазначив, що позов визнає частково, а саме у розмірі 96038,68 грн., та заперечує проти нарахованих відсотків у сумі 24343,68 грн., оскільки надана Анкета-заява про приєднання умов та правил надання банківських послуг від 13.05.2023 підписана сторонами, не містить відомостей щодо розміру кредитного ліміту, а також процентної ставки. Також у заяві відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Зазначає, що сама по собі підписана Анкета-заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг без надання належних та допустимих доказів, що підтверджують укладення договору, не може бути підставою для стягнення процентів за користування кредитними коштами, пені та штрафів за невиконання кредитного договору. Роздруківка із сайту позивачем належним доказом не може бути, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни та умови правила споживчого кредитування. Вказує, що з 2023 по червень 2025 ним щомісячно сплачувались обов`язкові платежі за кредитом, а в подальшому був позбавлений можливості виконувати умови договору у зв`язку із скрутним матеріальним становищем. За вказаних обставин просить відмовити у вимоги позивача щодо стягнення з нього заборгованості по відсоткам за кредитним договором у розмірі 24343,68 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Розглянувши наявні у справі документи і матеріали, суд встановив наступне. Так, судом встановлено, що 13.05.2023 між АТ «Акцент-Банк» та [PERSON] був укладений договір про надання кредитного ліміту на картковий рахунок, що підтверджується Анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк» та Заявою щодо встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком. Своїм особистим підписом відповідач підтвердив факт отримання повної інформації про умови кредитування в АТ «А-Банку» та згоду, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, складають між ним і банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодилася з умовами договору про надання банківських послуг та зобов`язується виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно самостійно знайомитися з їх змінами, про що свідчить підпис відповідача у анкеті - заяві (а. с. 14, 14 зворот - 16). Відповідачу було відкрито рахунок № [NUMBER] та видані наступні картки: № [NUMBER] строком дії до грудня місяця 2031 року; № [NUMBER] строком дії до грудня місяця 2031 року, що підтверджується довідкою за картами, наданою АТ «Акцент-Банк» (а.с. 25 зворот). Згідно довідки за лімітами, 13.05.2023 на картковий рахунок відповідача був встановлений кредитний ліміт, який збільшувався 13.05.2023 до 23000,00 грн., 10.07.2023 до 53000,00 грн., 11.09.2023 до 80000,00 грн., 28.05.2024 до 85000,00 грн., 28.07.2024 до 90000,00 грн., 28.07.2024 до 96100,00 грн. (а.с. 25). Відповідно до п. 2.1.1.2.3 Умов та правил надання банківських послуг АТ «Акцент-Банк» вбачається, що підписання цього договору є прямою і безумовною згодою клієнта щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком (а.с. 28). В матеріалах справи мається анкета-заява про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг, що підписана 13.05.2023 представником позивача та відповідачем. У цій заяві йдеться про те, що шляхом її підписання відповідач укладає із банком кредитний договір (а.с. 14). З виписки по картці [PERSON] вбачається, що за період з 13.05.2023 по 21.11.2025 сума витрат становить 188682,02 грн., сума зарахувань 70232,00 грн., сума комісій 364,91 грн. Також, відповідно до виписки по картці відповідача за кредитним договором у період з 13.05.2023 по 21.11.2025, відповідач користувався кредитними коштами та здійснював погашення заборгованості за кредитним договором. Це свідчить про наявність кредитних зобов`язань та підтверджує, що відповідач отримав кредитні кошти (а.с. 18-24). Отже, позивач довів факт надання коштів позичальнику (відповідачу), оскільки надав відповідні докази (зокрема виписку по рахунку), наданий позивачем розрахунок кредитної заборгованості підтверджено належними доказами. Факт отримання кредитних коштів відповідачем підтверджується, зокрема, попереднім підписанням кредитного договору та ознайомленням з його умовами, в результаті чого позичальник взяв на себе зобов`язання повернення кредиту, які він не виконав в повному обсязі. Вказане не оспорюється відповідачем. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором б/н від 13.05.2023, відповідач станом на 21.11.2025 має заборгованість в розмірі 120382,36 грн., з яких: 96038,68 грн. - заборгованість за кредитом, 24343,68 грн. - загальна заборгованість по відсоткам (а.с. 11-13). Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав, у передбачений в договорі строк грошові кошти (суму кредиту) та нараховані проценти за користування позикою у повному розмірі не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість. Відповідачем на час розгляду справи судом, не надано доказів, які б свідчили про погашення заборгованості або про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. У додаткових поясненнях щодо позову, відповідач висловив сумнів щодо правильності наданого позивачем розрахунку заборгованості, проте свого розрахунку не надав. Разом з тим, Верховним Судом неодноразово наголошувалось, що незгода з наданим суду розрахунком не є підставою для відмови у задоволенні позову у повному обсязі. Вказана позиція суду узгоджується також з висновками Верховного Суду у постановах від 23 січня 2018 року у справі № 755/7704/15-ц (провадження № 61-283св18), від 26 вересня 2018 року у справі № 159/2146/15-ц (провадження № 61-20113св18), від 02 жовтня 2020 року у справі №911/19/19. Наданий стороною позивача розрахунок заборгованості є належним доказом, котрий підтверджує розмір заборгованості за вказаним кредитним договором, адже містить детальний розрахунок нарахованої заборгованості, кількість днів за які нарахована заборгованість, залишок заборгованості за наданим кредитом, дати нарахування складових загальної заборгованості за кредитом. Відповідачем свого контррозрахунку не надано. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1055 ЦК України, передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, встановлені ст. 203 ЦК України. Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятись у формі, встановленій законом. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню, а саме: з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в розмірі 120382,36 грн. Зважаючи на те, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню, то відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 2422,40 грн. судового збору. На підставі викладеного та відповідно до ст.ст. 509, 526, 527, 530, 611, 626, 628, 638,1048, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: approved