Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-05 00:00:00

15.10.2025 року позивачі [PERSON] , [PERSON] , в інтересах яких діє представник адвокат Плецька Ю.В., звернулися до суду з вказаним позовом до [PERSON] , третя особа: Приватний нотаріус Запорізького нотаріального округу Вовк І.І., в якому просили визнати право власності за [PERSON] на земельної ділянки, кадастровий номер 2311000000:01:001:0082, площею 0,1га, розташованої за адресою: [ADDRESS] , частки житлового будинку в складі житлового будинку, господарських будівель і споруд (земельні поліпшення) розташованої за адресою: [ADDRESS] , частки житлового будинку садибного типу, розташованої за адресою: [ADDRESS] , визнати за [PERSON] право власності на земельної ділянки, кадастровий номер 2311000000:01:001:0082, площею 0,1га, розташованої за адресою: [ADDRESS] , частки житлового будинку в складі житлового будинку, господарських будівель і споруд (земельні поліпшення) розташованої за адресою: [ADDRESS] , частки житлового будинку садибного типу, розташованої за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що спадкоємцями перщої черги після померлої [PERSON] є рідні доньки [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Право власності [PERSON] на вказане нерухоме майно виникло на підставі наступних документів. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом №2437 від 09.08.1996 року, посвідченого Токмацькою державною нотаріальною конторою, житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] , розташований на земельній ділянці 600кв.м., в складі: житлового будинку з ракушняка, обкладеного цеглою, жилою площею 48,9 кв.м., а також господарчі будівлі і споруди: веранда літ.А, сарай літ.Б, гараж літ.б, паркан І, льох літ.В, вбиральня літ.Г, належить [PERSON] . Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЗП №079765 виданого 09.02.2004, земельна ділянка, кадастровий номер 2311000000:01:001:0082, площею 0,1га, виділена для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, належить [PERSON] . Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом №1-917 від 07.08.1991р. посвідченого Токмацькою державною нотаріальною конторою, житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] , розташований на земельній ділянці 910 кв.м., належить [PERSON] . Позивачі звернулись до приватного нотаріуса ЗМНО Вовк І.І. для оформлення спадкової справи щодо майна померлої матері [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса Вовк І.І. від 07.04.2025 року позивачам було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності [PERSON] на вищезазначене нерухоме майно. Окрім того, в результаті здійснення перевірки та формування інформаційної довідки зі спадкового реєстру, наявна інформація про декілька заповітів, які заявниками не надані. В той же час про існування заповітів позивачам не було відомо. Позивачі бажають прийняти спадщину, однак за вказаних обставин право на спадщину порушено, інакше ніж у судовому порядку визнати право власності на спадкове майно не видається можливим тому вони звернулись до суду. Ухвалою судді від 21.10.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та витребувано у приватного нотаріуса Запорізького нотаріального округу Вовк І.І. копію спадкової справи після смерті [PERSON] 10.11.2025 року до суду від приватного нотаріуса Запорізького нотаріального округу Вовк І.І. надійшла копія спадкової справи після смерті [PERSON] . 24.11.2025 року відповідачем [PERSON] подано до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги просить задовольнити. 17.12.2025 року до суду через систему «Електронний суд» представником позивачів подано уточнену позовну заяву. В якій зазначено, що після ознайомлення зі спадковою справою вважають за доцільне змінити предмет позову. А саме згідно архівної довідки від 23.04.2025, складеної Запорізьким обласним державним нотаріальним архівом вбачається, що за даними архівного фонду №90 Токмацької державної нотаріальної контори Запорізької області зберігаються заповіти від імені [PERSON] , посвідчені: 07.08.1991 року за реєстровим №1-919; 09.08.1996 року за реєстровим №2438. Відповідно до Заповіту від 07.08.1991 року за реєстровим №1-919, [PERSON] заповідала житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] та [PERSON] в рівних долях кожному. Згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого Токмацьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 05.10.2018 року, [PERSON] помер [INFO] . Таким чином, [PERSON] успадковує за заповітом після смерті матері частину житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , а інша 1/2 має спадкуватись за законом.Оскільки [PERSON] відмовилась від спадщини, за законом її мають право успадкувати спадкоємці першої черги в рівних частках, а саме: по 1/2 спадкують [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до Заповіту від 09.08.1996 року за реєстровим №2438, [PERSON] заповідала житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] . Тому просили прийняти уточнену позовну заяву до розгляду та визнати за [PERSON] , [INFO] , в порядку спадкування після померлої матері [PERSON] , [INFO] , право власності на: житловий будинок в складі житлового будинку, господарських будівель і споруд (земельні поліпшення) та земельну ділянку, кадастровий номер 2311000000:01:001:0082, площею 0,1 га, що розташовані за адресою: [ADDRESS] та на 1/4 житлового будинку садибного типу, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Визнати за [PERSON] , [INFO] , в порядку спадкування після померлої матері [PERSON] , [INFO] , право власності на: 3/4 житлового будинку садибного типу, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 25.12.2025 року уточнену позовну заяву прийнято до розгляду та підготовче провадження у справі було закрито і справу призначено до судового розгляду по суті. В судове засідання позивачі не з`явились. Представник позивачів в судовому засіданні 21.01.2026 року підтримала уточнену позовну заяву, наполягала на обставинах викладених в ній та просила уточнені позовні вимоги задовольнити. Пояснила, що оригінали правовстановлюючих документів на нерухоме майно залишилися у м.Токмак Запорізької області, яке є тимчасово окупованим починаючи з лютого 2022 року. В судове засідання 26.01.2026 року до суду надійшла заява від представника позивачів, в якій вона уточнені позовні вимоги та обставини викладені в позові підтримує, просить суд задовольнити в повному обсязі та розглянути справу без участі позивачів та їх представника. Відповідачка про дату час, та місце судового засідання повідомлялася належним чином, раніше нею була надана заява про розгляд справи у її відсутність, відзив на позов не подавала, позов просила задовольнити. Третя особа в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі. За правилами п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. В судовому засіданні 26.01.2026 року суд перейшов до стадії ухвалення рішення та відклав його ухвалення та проголошення на 06.02.2026 року. Дослідивши матеріали справи, докази надані учасниками справи, суд приходить до наступного. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Токмацьким міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 03.08.2020 року. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді нерухомого майна, а саме:земельної ділянки, кадастровий номер 2311000000:01:001:0082, площею 0,1га, розташованої за адресою: [ADDRESS] , житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] , житлового будинку садибного типу, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом №1-917 від 07.08.1991р. посвідченого Токмацькою державною нотаріальною конторою, житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] , розташований на земельній ділянці 910 кв.м., належить [PERSON] . Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом №2437 від 09.08.1996 року, посвідченого Токмацькою державною нотаріальною конторою, житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] , розташований на земельній ділянці 600кв.м., в складі: житлового будинку з ракушняка, обкладеного цеглою, жилою площею 48,9 кв.м., а також господарчі будівлі і споруди: веренда літ.А, сарай літ.Б, гараж літ.б, паркан І, льох літ.В, вбиральня літ.Г, належить [PERSON] . Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЗП №079765 виданого 09.02.2004, земельна ділянка розташована [ADDRESS] , кадастровий номер 2311000000:01:001:0082, площею 0,1га, виділена для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, належить [PERSON] . За життя [PERSON] було складено заповіт від 07.08.1991 року (зареєстровано в реєстрі за №1-919), посвідчений державним нотаріусом Токмацької державної нотаріальної контори Султан Т.Г., а також заповіт від 09.08.1996 року (зареєстровано в реєстрі за №2438). Відповідно до заповіту від 09.08.1996 року, [PERSON] заповіла належний їй житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] - [PERSON] . Спадкоємцями після смерті [PERSON] є її доньки: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] , [INFO] , що підтверджується наступним. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилася донка [PERSON] . [INFO] [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 24.11.1984 року. Після одруження прізвище [PERSON] було змінено на « [PERSON] ». Відповідно до заповіту від 07.08.1991року, [PERSON] заповіла належний їй житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] - [PERSON] та [PERSON] в рівних долях кожному. У встановлений законом строк [PERSON] звернулася до Токмацької державної нотаріальної контори Запорізької області. 03.03.2025 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Вовк І.І. із заявою про прийняття у своє провадження спадкової справи номер 240/2020 після смерті [PERSON] , відповідно до п.п.2.8 п.2 глави 10 розділу ІІ порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, для завершення спадкування в іншому нотаріальному окрузі, а також для оформлення спадщини. [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , тобто до відкриття спадщини, після смерті [PERSON] . [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] , [INFO] , що підтверджується наступним. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилася донка [PERSON] . 28 вересня 1991 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 28.09.1991 року. Після одруження прізвище [PERSON] було змінено на « [PERSON] ». У встановлений законом строк [PERSON] звернулася до Токмацької державної нотаріальної контори Запорізької області. 03.03.2025 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Вовк І.І. із заявою про прийняття у своє провадження спадкової справи номер 240/2020 після смерті [PERSON] , відповідно до п.п.2.8 п.2 глави 10 розділу ІІ порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, для завершення спадкування в іншому нотаріальному окрузі, а також для оформлення спадщини. [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] , [INFO] , що підтверджується наступним. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилася донка [PERSON] . [INFO] [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 25.06.1983 року. Після одруження прізвище [PERSON] було змінено на « [PERSON] ». Отже, [PERSON] належить до спадкоємців за законом першої черги. [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Вовк І.І. із заявою, в якій зазначила, що померла її мати [PERSON] спадщину після смерті не приймала, проживала окремо, строк на прийняття спадщини пропустила. На отримання свідоцтва про право на спадщину за законом не претендує. 07 квітня 2025 року державним нотаріусом Вовк І.І. було надано позивачам постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності [PERSON] на вищезазначене нерухоме майно. Окрім того, в результаті здійснення перевірки та формування інформаційної довідки зі спадкового реєстру, наявна інформація про декілька заповітів, які заявниками не надані. На даний час спадкова справа є чинною, свідоцтва про право на спадщину не видавались. У свою чергу вказані оригінали правовстановлюючих документів на нерухоме майно залишилися у м.Токмак Запорізької області, яке є тимчасово окупованим починаючи з лютого 2022 року. Таким чином, оригінали документи, що підтверджують право власності [PERSON] на нерухоме майно - втрачено. Отже, інакше, як в судовому порядку, визнати право власності на спадкове майно позивачі позбавлені можливості. Судом враховано, що ст. 15 ЦК України надає право громадянам України на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, для чого, у відповідності з вимогами ст. 16 цього ж Кодексу, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною першою статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 2 ст. 1220 ЦК України). Відповідно до норм статті 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні такого майна, або вимоги кредиторів. На підставі отриманої першої заяви нотаріус заводить спадкову справу, яка підлягає державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно зі ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦПК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 1236 ЦПК України, заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини. Згідно зст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно із ч.ч. 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.1,2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до статті 1297 ЦК України, спадкоємець який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п. 4.14. ст. 4 гл. 10 розд. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України при видачі свідоцтва про право на спадщину, нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Матеріалами справи підтверджено, що житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] ;житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , розташований на земельній ділянці 910 кв.м.; земельна ділянка розташована [ADDRESS] , кадастровий номер 2311000000:01:001:0082, площею 0,1га, виділена для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, належать [PERSON] на праві приватної власності. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з вищезазначеного нерухомого майна. Позивачі [PERSON] та [PERSON] , які є доньками померлої, в силу ст. 1223, 1261 ЦК України є спадкоємцями за заповітом та спадкоємцями першої черги за законом, які у строк, передбачений статтею 1270 ЦК України, прийняла спадщину після померлої матері. Таким чином позивач [PERSON] відповідно до заповіту від 07.08.1991року є спадкоємцем за заповітом частини житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] . Позивач [PERSON] відповідно до заповіту від 09.08.1996 року, є спадкоємцем за заповітом житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] Оскільки спадкоємець за заповітом від 07.08.1991року, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] до відкриття спадщини, частина спадкового майна, а саме частина житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] , підлягає перерозподілу. Відповідно до ч. 2 ст. 1275 ЦК України, якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну. Отже, у зв`язку з відмовою відповідачем [PERSON] від прийняття спадщини після смерті матері як спадкоємця першої черги за законом, спадкоємцями першої черги за законом щодо майна, що залишилось після смерті [PERSON] та не охоплено заповітами, є позивачі. Таким чином [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями по закону 1/2 частини житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] , саме частини кожна. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог. В даному випадку суд враховує, що свідоцтво про право на спадщину видається нотаріусом за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в установленому законом порядку. Лише у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, в т.ч. з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна за спадкодавцем, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. При цьому суд також бере до уваги, що обраний позивачами спосіб захисту їх спадкових прав шляхом визнання права власності на спадкове майно не суперечить вимогам чинного законодавства. Так, суд вважає встановленим та доведеним, що позивачі правомірно набули право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті їх матері [PERSON] , оскільки є спадкоємцями за заповітом та першої черги за законом, на момент смерті спадкодавця звернулися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, тобто у встановленому законом порядку прийняли спадщину. Спадкоємець відповідачка [PERSON] , спадщину не прийняла та не претендує на неї, а інших спадкоємців, які б в установлений законом термін і порядок звернулись би до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини немає. Право власності спадкодавця на нерухоме майно підтверджено та не оспорюється жодною особою, права та законні інтереси інших осіб не порушено. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину у вигляді вищевказаного нерухомого майна нотаріусом було відмовлено у зв`язку з відсутністю інформації про державну реєстрацію права власності спадкодавця на спадкове нерухоме майно, що підтверджено належним чином постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Однак, на думку суду, відсутність правовстановлюючого документа про право власності на нерухоме майно і відсутність державної реєстрації цього права за спадкодавцем не позбавляє спадкоємців права на спадщину, оскільки вона належить їм з моменту відкриття спадщини. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved