Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

У січні 2026 року [PERSON] , діючи через свого представника - адвоката Горностаєвої А.В., звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною трьох років. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 09 листопада 2013 року позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу вони мають двох малолітніх дітей доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя між позивачем та відповідачем склалось, тому наразі у Снігурівському районному суді перебуває на розгляді справа за позовною заявою [PERSON] про розірвання шлюбу. Відповідач ухиляється від утримання позивача, чим порушує її права, передбачені ч. 2 і ч. 4 ст. 84 СК України, якими передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. На підставі викладеного, просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня пред"явлення позову до суду й до досягнення дитиною трирічного віку. В судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача - адвокат Горностаєва А.В. згідно поданої письмової заяви просила про розгляд справи за відсутності позивачки та її представника, позов підтримують повністю та просила задовольнити повністю. Проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач про день, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням за місцем реєстрації та через оголошення опубліковане на офіційному веб-сайті суду на порталі Судова влада України. Причини неявки суду невідомі. Відзив на позов не надійшов. За наявності умов, визначених у ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що з 09 листопада 2013 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] видане 09 листопада 2013 рокуКіровської сільської ради Бериславського району Херсонської області на підставі актового запису №8, складеного 09 листопада 2013 року (а.с. 7 зворот). Від даного шлюбу мають двох малолітніх дітей доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтв про народження (а.с. 8 зворот). Позивачка разом з дітьми зареєстрована за адресою [ADDRESS] , та дитина знаходиться на її утриманні, що підтверджується витягами з реєстру Снігурівської територіальної громади (а.с. 7 зворот - 8). Відповідач значиться зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] , відповідно до інформації з Єдиного державного демографічного реєстру за № 2231949 від 12 січня 2026 року (а.с. 13). Рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 29 січня 2026 року у справі № 485/22/26 шлюб між сторонами розірвано. Згідно ч.1, ч. 4 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом. Згідно зі ст. 84 СК України, дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. За правилами ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. В Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. В постанові Верховного Суду по справі № 750/9224/16-ц (провадження № 61-16837св18) від 13 червня 2018 року суд касаційної інстанції звернув увагу на те, що відповідно до частин другої та шостої статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років і в разі розірвання шлюбу. Згідно з частиною четвертою статті 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині - матері незалежно від цієї обставини. Судом встановлено, що спільна дитина позивача та відповідача [PERSON] , [INFO] , станом на день розгляду справи не досяг трирічного віку. Визначаючи право позивачки на отримання аліментів до досягнення дитиною трьох років, суд виходить з того, що малолітній син сторін мешкає разом із позивачкою та перебуває на її утриманні, а тому позивачка має право на отримання аліментів до досягнення дитиною трьох років від відповідача. При вирішенні питання про спроможність відповідача сплачувати аліменти на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є особою працездатного віку, у суду відсутні відомості щодо стану здоров`я чи матеріального стану відповідача, які б перешкоджали задоволенню позовних вимог. Отже, суд приходить до висновку, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу дружині до досягнення їх дитиною трирічного віку. Доказів протилежного відповідачем суду не надано. З врахуванням наведених норм права, зважаючи на те, що обставин які б виключали можливість відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, з якою проживає його малолітня дитина, та таких, що підлягають врахуванню при визначенні розміру аліментів, судом не встановлено, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки на її утримання у розмірі 1/6 частини доходів відповідача, щомісяця, до досягнення дитиною трирічного віку. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову. Позовна заява сформована в системі "Електронний суд" 09 січня 2026 року. У силу п. 1 ч. 1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір", позивач звільнена від сплати судового збору. Таким чином, у зв"язку із задоволенням позовних вимог позивача в повному обсязі, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави, розмір якого відповідно до ст. 4 ЗУ "Про судовий збір" складає 1331,20 грн.

Outcome: approved