Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

18 квітня 2025 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за кредитним договором №4554663 від 11 серпня 2021 року у розмірі 118500 грн. 00 коп., судові витрати по справі у розмірі 2422 грн. 40 коп. та понесені витрати на правову допомогу у розмірі 25000 грн. 00 коп. В позовній заяві зазначав, що 11 серпня 2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] було укладено кредитний договір №4554663, відповідно до умов якого кредитодавець надав відповідачу кредит у розмірі 15000 грн., строком на 30 днів на строк, а останній зобов`язався повернути його у строк та сплатити відсотки за користування кредитом. 29 листопада 2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу №29-11-102, відповідно до умов якого товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» відступило на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до боржників, в тому числі й за кредитним договором №4554663 від 11 серпня 2021 року. У свою чергу, товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», відповідно до договору факторингу №10-03/2023/01 від 10 березня 2023 року, відступило право вимоги до боржників за кредитними договорами товариству з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», у тому числі і за кредитним договором №4554663 від 11 серпня 2021 року, який був укладений між товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] . Посилаючись на те, що за час користування кредитом відповідач не виконував його умови та належним чином не сплачував кредитні платежі, через що за ним утворилася загальна заборгованість у розмірі 135750 грн. 00 коп., проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності, просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 118500 грн. 00 коп. та понесені судові витрати. В судове засідання представниця позивача не з`явилася, в позові просила розглядати справу без її участі, позов задовольнити, щодо винесення судом заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив, відзиву не подав. Ухвалою суду від 04 липня 2025 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 03 лютого 2026 року постановлено розгляд справи здійснювати в заочному порядку за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши досліджені по справі докази в їх сукупності, суд встановив наступні факти та відповідні правовідносини. Судом було встановлено, що 11 серпня 2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] був укладений кредитний договір №4554663 від 11 серпня 2021 року, відповідно до умов якого кредитодавець надав відповідачу кредит в сумі 15000 грн., строком на 30 днів. Відповідно до п. 1.5.2. договору проценти за користування кредитом 9000 грн., які нараховуються за ставкою 2% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно п. 1.6. договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до п. 2.1 договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Пунктом 2.3.1.2. договору визначено, що позичальник може збільшити строк кредитування на 1 день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначен6ого строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Згідно п. 4.2. договору у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору, кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою, передбаченою п.1.6. договору, в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст.625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п. 1.6. договору. Відповідач підписав договір електронним цифровим підписом та був ознайомлений з його умовами. 29 листопада 2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено договір №29-11-102, відповідно до умов якого товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» відступило на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до боржників, в тому числі й за кредитним договором №4554663 від 11 серпня 2021 року. У свою чергу, товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», відповідно до договору відступлення права вимоги №10-03/2023/01 від 10 березня 2023 року, відступило право вимоги до боржників за кредитними договорами товариству з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», у тому числі і за кредитним договором №4554663 від 11 серпня 2021 року, який був укладений між товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] . Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання та повинен сплатити суму боргу та процентів, передбачених договором. Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Згідно ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну особу від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною 1 статті 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. З матеріалів справи вбачається, що товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» повністю виконало взяті на себе зобов`язання, а відповідач навпаки, порушив умови договору в частині вчасного повернення кредиту, а також процентів за користування ним, в зв`язку з чим за ним рахується заборгованість за кредитним договором №4554663 від 11 серпня 2021 року у розмірі 135750 грн. 00 коп., проте позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 118500 грн. 00 коп., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 15000 грн.; заборгованість за відсотками 102000 грн. 00 коп.; заборгованість за комісією 1500 грн. За таких обставин, на підставі ст.ст. 526, 530, 1049, 1050, 1054 ЦК України, вона підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду в сумі 2422 грн. 40 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 25000 грн., відповідно до договору про надання правничої допомоги №01-07/2024 від 01 липня 2024 року та заявки про надання юридичної допомоги №222 від 01 березня 2025 року. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved