Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Сахновщинської державної нотаріальної контори Харківської області, третьої особи Відділу державної реєстрації Кегичівської селищної ради Харківської області про припинення обтяження (заборони) на нерухоме майно та виключення його з єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна. В якій просила припинити обтяження за №40982, зареєстроване 24.06.2004 року Кегичівською державною нотаріальною конторою на підставі договору застави від 18.04.1990 року шляхом зняття арешту з житлового будинку, розташованого за адресою [ADDRESS] , який належить їй, [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ), за договором купівлі-продажу АЕК №785462 від 31.07.2002 року, вчиненим приватним нотаріусом Кегичівського нотаріального округу Харківської області Удовиченко С.О. та виключити з єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна вищевказаний будинок. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 25.04.2025 їй стало відомо про накладення обтяження на житловий будинок розташований за адресою [ADDRESS] , який належить мені за договором купівлі-продажу АЕК №785462 від 31.07.2002 року, вчиненим приватним нотаріусом Кегичівського нотаріального округу Харківської області Удовиченко С.О. Згідно з наданою інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна накладене обтяження за №40982, зареєстровано 24.06.2004 Кегичівською державною нотаріальною конторою на підставі договору застави від 18.04.1990, власником об`єкта обтяження зазначена [PERSON] - дружина [PERSON] , продавця житлового будинку за договором купівлі-продажу АЕК №785462 від 31.07.2002. На день укладення договору купівлі-продажу житлового будинку за адресою [ADDRESS] , між нею та [PERSON] будь-які заборони чи обтяження були відсутні, про що вказано в п. 4 договору. Станом на день реєстрації обтяження 24.06.2004 вказаний житловий будинок належав їй [PERSON] . Майно, що знаходиться під забороною відчуження фактично перебуває у її користуванні та володінні. З яких підстав накладений арешт на майно колишньої померлої власниці [PERSON] , яке їй не належить, позивачці не відомо. В єдиному реєстрі боржників відсутня будь-яка інформація стосовно [PERSON] , як боржника. Відповідно до інформації наданої Кегичівським відділом державної виконавчої служби у Берестинському районі згідно даних АСВП відсутні виконавчі провадження відносно позивача [PERSON] . Позивач звернулась до Сахновщинської державної нотаріальної контори Харківської області із заявою про зняття обтяження з житлового будинку розташованого за адресою [ADDRESS] , який належить позивачу [PERSON] , а у разі неможливості здійснити зняття обтяження - надати письмові роз`яснення щодо подальших дій. Листом від 27.05.2025 держаний нотаріус Серьогіна Ольга Миколаївна, повідомила що зняти обтяження з житлового будинку неможливо, оскільки договір застави який став підставою для накладення обтяження на вищевказане майно відсутній. 02.07.2025 позивач звернулась до Начальника відділу з питань нотаріату у Харківській області Управління нотаріату Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із зверненням про надання інформації щодо документа, який став підставою для накладення обтяження на житловий будинок, розташований за адресою [ADDRESS] , який належить їй [PERSON] за договором купівлі-продажу АЕК №785462 від 31.07.2002 року. За результатами розгляду звернення позивачці надано роз`яснення, що вона не є особою за дорученням якої або щодо якої вчинялася нотаріальна дія, на підставі якої було накладено обтяження, тому не може отримати запитувану інформацію. Довідки про вчинення нотаріальних дій та копії документів, що зберігаються у нотаріуса, видаються нотаріусом виключно фізичним та юридичним особам, за дорученням яких або щодо яких вчинялись нотаріальні дії. Довідки про вчинені нотаріальні дії та інші документи надаються нотаріусом протягом десяти днів на обґрунтовану письмову вимогу суду, прокуратури, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування у зв`язку з кримінальним провадженням, цивільними, господарськими, адміністративними справами, справами про адміністративні правопорушення, що знаходяться у провадженні цих органів, з обов`язковим зазначенням номера справи та прикладенням гербової печатки відповідного органу. Зазначила, що наявність в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна заборони на нерухоме майно, порушує її права як власника об`єкта нерухомості по володінню, розпорядженню, користуванню належним їй майном. Ухвалою Кегичівського районного суду Харківської області від 15 вересня 2025 року провадження у справі було відкрито, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Задоволено клопотання про витребування доказів. Зобов`язано нотаріуса Сахновщинської державної нотаріальної контори Харківської області Серьогіну Ольгу Миколаївну надати до суду копії документів, на підставі яких здійснено накладення обтяження на житловий будинок площею 40,8 м2 за адресою [ADDRESS] , який належить [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ), за договором купівлі-продажу АЕК №785462 від 31.07.2002 року, вчиненим приватним нотаріусом Кегичівського нотаріального округу Харківської області Удовиченко С.О. Ухвалою Кегичівського районного суду Харківської області від 09 грудня 2025 року задоволено клопотання про витребування доказів. Зобов`язати нотаріуса Сахновщинської державної нотаріальної контори надати до суду завірену копію книги Алфавіту до реєстру заборон Кегичівської державної нотаріальної контори Харківської області за 1990 рік, яка містить запис за № 13 про накладення заборони на житловий будинок [ADDRESS] на ім`я [PERSON] . Зобов`язано філію Харківське обласне управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» надати до суду відомості про те чи був укладений договір іпотеки (застави) між [PERSON] та банком 18.09.1990 та чи виконані умови погашення договору іпотеки (застави) позичальницею. Якщо так, надати підтверджуючі документи. Учасники справи належним чином повідомлені про розгляд справи у судове засідання не з`явились. Позивач [PERSON] подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує. Відповідач Сахновщинська державна нотаріальна контора Харківської області подала заяву про розгляд справи без участі її представника. В судовому засіданні встановлено, що позивач, на той час [PERSON] , 31.07.2002 уклала договір купівлі-продажу житлового будинку зі [PERSON] , за яким [PERSON] продав позивачу житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] .Право власності належало продавцю на підставі свідоцтва про право власності та свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Кегичівською державною нотаріальною конторою 17.05.2002 і зареєстрованого 22.07.2002. Договіркупівлі-продажу посвідчено приватним нотаріусом Кегичівської районної нотаріального округу Харківської області Удовиченко С.О. 31.07.2002, зареєстровано в реєстрі за №1693. Цей договір зареєстрований в Кегичівському МПТІ в реєстровій книзі №8 за реєстровим №1470 від 31.07.2002. Зміна прізвища позивача з « [PERSON] » на « [PERSON] » підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 22.07.2005. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №424186704 від 25.04.2025 на нерухоме майно за адресою [ADDRESS] накладено обтяження заборона на відчуження об`єкта нерухомого майна (архівний запис), реєстровий номер 40982, зареєстровано 24.06.2004 за №40982 реєстратором Кегичівською державною нотаріальною конторою. Підстава обтяження договір застави 18.09.1990 Кегичівська державна нотаріальна контора, Власник об`єкта обтяження Стороженко В.М, причина відсутності коду архівний запис. Додаткові дані: архівний номер 13, архівна дата 24.06.2004, дата виникнення 18.04.1990. Позивач [PERSON] звернулася до Сахновщинської державної нотаріальної контори з заявою про зняття обтяження з житлового будинку. Сахновщинська державна нотаріальна контора на цю заяву позивача надала лист №172/01-16 від 27.05.2025 в якому повідомила, що згідно із наданими заявником нотаріальній конторі документами - відсутній будь-який договір застави посвідчений Кегичівською державною нотаріальною конторою Харківської області 18.09.1990 та і підтвердити чи спростувати нотаріусу, як державному реєстратору, факт виникнення обтяження, погашення вказаного боргу за цим договором застави, на підставі якого накладено обтяження на житловий будинок - заборону (архівний запис - реєстраційний номер обтяження 40982) і його статус, та прийняти законне й обґрунтоване рішення неможливо, оскільки підстави виникнення та/або припинення обтяження наявними наразі документами не встановлені. Водночас відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, житловий будинок [ADDRESS] на праві приватної власності за [PERSON] не зареєстровано і його власником є [PERSON] , згідно наданої заявником копії договору купівлі-продажу жилого будинку, посвідченого Удовиченко С.О., приватним нотаріусом Кегичівського районного нотаріального округу Харківської області 31 липня 2002 року за реєстровим № 1693. Так, статтею 74 Закону України "Про нотаріат" встановлено порядок зняття заборони, яким передбачено, що одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. З наданих документів вбачається наявність невідповідності документів про право власності на майно. У зв`язку з цим вирішення питання можливе лише в судовому порядку. Згідно з інформацією Кегичівського відділу державної виконавчої служби у Берестинському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 15907 від 19.06.2025 відповідно до даних журналу реєстрації вхідних виконавчих документів та журналів обліку виконавчих проваджень, переданих державному виконавцю, а також згідно даних АСВП встановлено, що на виконанні у відділі відсутнє виконавче провадження де стороною є [PERSON] . Відповідно до інформації з Єдиного реєстру боржників від 26.06.2025, від 30.06.2025 інформація в реєстрі щодо [PERSON] та [PERSON] відсутні. Згідно з листом Сахновщинської державної нотаріальної контори Харківської області від 14.10.2025 №351/01-16 конторою для глибшого аналізу первопричини накладення заборони на житловий будинок належного [PERSON] було додатково перевірено книгу Розпоряджень по накладенню і зняттю заборон Кегичівської державної нотаріальної контори Харківської області за 1990 рік, де повідомлень про накладення заборони на вищезазначений житловий будинок, ні на ім`я [PERSON] , ні на ім`я продавця [PERSON] не отримувалося і не реєструвалося. При перевірці книги - Алфавіту до реєстру заборон Кегичівської державної нотаріальної контори Харківської області виявлено запис в 1990 році, що на підставі реєстрового за № 13 внесено запис про накладення заборони на житловий будинок [ADDRESS] на ім`я [PERSON] , яка і зареєстрована власником цього житлового будинку, відповідно до наданої копії інформаційної довідки за № 424186704 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Більш того, з наданих документів, вбачається наявність невідповідності документів про право власності (володіння, користування розпорядження) на майно, на яке накладено обтяження. Іншої інформації стосовно цього житлового будинку в архіві Кегичівської державної нотаріальної контори Харківської області не знайдено. Відповідно до листа АТ «Ощадбанк» від 22.12.2025, суду надано інформацію, що згідно зі ст. 111 Переліку документів, що утворюються в діяльності Національного банку України та банків України, із зазначенням строків зберігання» Додатку до Правил, строк зберігання документів, а саме справ щодо юридичного оформлення рахунку клієнтів за активними та пасивними операціями: ідентифікаційні документи, кредитні договори, договори застави, переказу боргу, майнові доручення, поручительства третьої особи, гарантії, акредитиви, довідки, інші документи справи в національній та іноземних валютах становить - 5 років, після виконання умов договору, угоди, контракту. Відповідно до ст 117 Переліку документів, що утворюються в діяльності Національного банку України та банків України, із зазначенням строків зберігання» Додатку до Правил, строк зберігання первинних документів за кредитними та/або депозитними операціями в банках, які видали кредит або розмістили депозит становить 5 років після погашення кредиту, повернення депозиту. Враховуючи вищевикладене в АТ «Ощадбанк» інформацію щодо укладання договору іпотеки (застави) між [PERSON] та банком від 18.09.1990 не виявлено. Крім того, станом на 15.12.2025 на ім`я [PERSON] відсутні боргові зобов`язання перед АТ «Ощадбанк». Відповідно до копії з книги алфавіту до реєстру заборон Кегичівської державної нотаріальної контори Харківської області за 1990 рік, за №2 значить [PERSON] як особа, на будинок якої накладено заборону, реєстровий номер 13. Графа «заборону знято (дата)» не заповнена. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до статей 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно зі ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з положеннями статті 41 Конституції України та статті 321 Цивільного кодексу України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Право приватної власності є непорушним. Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. За положеннями статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до пункту 1 статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Відповідно до статті 1 першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенції) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини під майном також розуміються майнові права. Судом у судовому засіданні на підставі досліджених доказів встановлено, що нерухоме майно належить на праві власності позивачу на підставі договору купівлі-продажу. Це право зареєстровано у встановленому законом порядку на час виникнення відповідних правовідносин. Також судом встановлено, що після укладення цього договору та переходу права власності на житло до позивача, нотаріусом 24.06.2004 були внесені відомості про обтяження цього нерухомого майна за архівними відомостями, у зв`язку з договором застави від 18.09.1990 цього майна [PERSON] . На час укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна, його власником був вже [PERSON] . Право власності належало продавцю на підставі свідоцтва про право власності та свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Кегичівською державною нотаріальною конторою 17.05.2002 і зареєстрованого 22.07.2002. Відповідно до положень Цивільного кодексу Української РСР 18.07.1963 № 1540-VI, який діяв на час виникнення застави, поняття застави визначалося в статті 181. Відповідно до положень цієї статті, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає в силу договору чи закону. Заставою може бути забезпечена дійсна вимога. Відповідно до ст. 182 ЦК УРСР, заставодавцем може бути як сам боржник, так і третя особа. Заставодавець повинен бити власником заставленого майна або мати право оперативного управління ним (стаття 87-1 цього Кодексу). Згідно зі ст. 183 ЦК УРСР, предметом застави може бути всяке майно, за винятком того, на яке не може бути звернено стягнення в силу статей 93, 96, 99 цього Кодексу. Відповідно до ст. 184 ЦК УРСР, договір застави повинен бути укладений у письмовій формі. Договір застави жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений з накладенням заборони (арешту) на жилий будинок. Відповідно до ст. 188 ЦК УРСР, в разі переходу права власності на заставлене майно від заставодавця до іншої особи право застави зберігає силу щодо нового власника. Відповідно до ст. 190 ЦК УРСР, право застави припиняється: 1) з припиненням забезпеченого заставою зобов`язання; 2) в разі загибелі заставленого майна; 3) в разі придбання заставодержателем права власності на заставлене майно; 4) в разі примусового продажу заставленого майна. З 11.11.1992 введено в дію Закон України «Про заставу» № 2654-XII, якимвизначаються основні положення про заставу. Відповідно до положень ст. 27 цього Закону, застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи. Згідно зі ст. 28 цього Закону, застава припиняється: з припиненням забезпеченого заставою зобов`язання; в разі загибелі заставленого майна; в разі придбання заставодержателем права власності на заставлене майно; в разі примусового продажу заставленого майна; при закінченні терміну дії права, що складає предмет застави; примусове відчуження земельної ділянки, іншого нерухомого майна відповідно до статті 14-1 Закону України "Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану; в інших випадках припинення зобов`язань, установлених законом. З 01.01.2004 введено в дію Закон України «Про іпотеку». Відповідно до статей 3, 17 цього Закону, іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору.Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Згідно зі ст. 593 ЦК України 435-IV від 01.01.2004, право застави припиняється у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою.Право застави припиняється також в інших випадках, встановлених законом. У разі припинення права застави на нерухоме майно до державного реєстру вносяться відповідні дані. Згідно зі статтею 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Обмеження речових прав на нерухоме майно (обтяження нерухомого майна) - це обмеження або заборона розпорядження нерухомим майном, установлена відповідно до правочину (договору), закону або актів органів державної влади, місцевого самоврядування, їх посадових осіб, прийнятих у межах повноважень, визначених законом (абзац п`ятий частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень»). Відповідно до ст. 73 Закону України «Про нотаріат» нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження: за повідомленням установи банку, підприємства або організації про видачу громадянину позики (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири); при посвідченні договору довічного утримання; при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна; за повідомленням іпотекодержателя; в усіх інших випадках, передбачених законом. Відповідно до статті 74 Закону України «Про нотаріат» одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Безпосередньо процедура зняття заборони відчуження нерухомого майна регламентована пунктом 5 глави 15 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі - Порядок), а саме: нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв`язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, після припинення договору іпотеки у зв`язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; про припинення, розірвання, визнання недійсним договору ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору; органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини; про скасування рішення суду про оголошення фізичної особи померлою або закінчення п`ятирічного строку з часу відкриття спадщини на майно особи, оголошеної померлою; про смерть другого з подружжя, що склали спільний заповіт; про скасування рішення суду про позбавлення батьків дитини батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав; про смерть відчужувача за спадковим договором або про смерть другого з подружжя, що уклали спадковий договір; про відчуження майна, переданого під виплату ренти; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація проводиться на підставі судового рішення щодо набуття, зміни або припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, що набрало законної сили. Записи про державну реєстрацію обтяжень нерухомого майна, а також іпотеки (застави) за належного виконання в повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором є перешкодами в реалізації власником права розпорядження відповідним майном. Системний аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави зробити висновок, що після сплати боржником перед банком боргу у повному обсязі, кредитний договір припиняється у зв`язку з виконанням боржником зобов`язання за кредитним договором, а отже, і припиняється дія всіх забезпечувальних договорів. Схожі висновки викладені у постанові Верховного Суду від 26 січня 2022 року у справі № 127/26402/20 (провадження № 61-12159св21), постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 711/4556/16-ц (провадження № 14-88цс19). Згідно зі ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що на цей час встановити підстави виникнення застави не має можливості. В архіві нотаріальної контори, яка вносила відомості щодо обтяження нерухомого майна відповідні документи відсутні. Інформація про заставодержателя відсутня. За даними виконавчої служби та відомостями з реєстру боржників про наявність виконавчого провадження чи непогашених боргів щодо позивача та продавця житлового будинку відсутні. За відомостями АТ «Ощадбанк» в установі відсутні відомості щодо укладення договорів іпотеки (застави) зі [PERSON] . Боргові зобов`язання [PERSON] перед банком відсутні. Поряд з цим, відповідач жодних доказів на протилежне не представив, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Отже, на підставі викладеного, суд доходить висновку про відсутність невиконаних зобов`язань у [PERSON] , [PERSON] забезпечених договором застави. Існування заборони порушує право позивача вільно розпоряджатися своїм майном, вирішити цей спір в досудовому порядку не можливо. Відновлення порушеного права позивача, не можливе без скасування в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про заборону відчуження нерухомого майна і саме на державного реєстратора покладено обов`язок вносити відомості щодо обтяжень до зазначеного реєстру. Верховний Суд у своїй практиці неодноразово посилався на те, що «ефективний засіб правового захисту» повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації - не відповідає положенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №705/552/15-а, постанови Верховного Суду від 18 квітня 2018 року у справі №82614016/16, від 11 лютого 2019 року у справі №2а-204/1). Суд вирішуючи цей спір також керується висновками Верховного Суду викладеними у постанові від 13 вересня 2023 року у справі № 295/7291/20 (провадження № 61-11106св21) за якими суд зазначив, що належним відповідачем у такій категорії справи є заставодержатель, але за обставин, коли заставодержатель відсутній, а запис про реєстрацію обтяження не скасований, то нотаріус є належним відповідачем у справі, оскільки наявність такого запису порушує право власника предмета іпотеки (застави). Тлумачення частини першої статті 8 ЦК України свідчить, що законодавець визначив порядок усунення прогалин у приватному праві. Приватні відносини є різноманітними, а соціальне життя - рухливе. У зв`язку з цим може виникнути необхідність визначення певного правила, яке не закріплено в приватно-правових нормах безпосередньо; умовами застосування аналогії закону є те, що: відносини, до яких застосовується аналогія, охоплюються предметом цивільно-правового регулювання (статті 1, 9 ЦК); наявність прогалини в їх регулюванні (прогалини в праві); відсутній регулятор, який визначав би правило поведінки учасників приватних відносин (норми акта цивільного законодавства або договору); існують правові норми, що регулюють подібні за змістом відносини; застосування аналогії закону не повинно суперечити суті цих відносин. Верховний суд також вказав, що можуть існувати випадки, коли «відсутня» особа, яка має відповідати за позовом, тобто бути відповідачем (наприклад, припинення юридичної особи внаслідок ліквідації). Касаційний суд констатує, що в ЦК України є прогалина та відсутній регулятор, який визначав би правило поведінки учасників приватних відносин для випадку, коли «відсутня» особа, яка має відповідати за позовом, тобто бути відповідачем (наприклад, припинення юридичної особи внаслідок ліквідації). Подібною нормою є абзац третій частини четвертої статті 277 ЦК України, відповідно до якої, якщо особа, яка поширила недостовірну інформацію, невідома, то фізична особа, право якої порушено, може звернутися до суду із заявою про встановлення факту недостовірності цієї інформації та її спростування (абзац третій частини четвертої статті 277 ЦК України). Тому Касаційний Суд підкреслює, що коли «відсутня» особа, яка має відповідати за позовом, тобто бути відповідачем (наприклад, припинення юридичної особи внаслідок ліквідації), то особа (іпотекодавець) може звернутися із заявою про встановлення факту припинення іпотеки, скасування запису про заборону відчуження нерухомого майна та запису про іпотеку згідно з абзацом третім частини четвертої статті 277 ЦК України, яка підлягає застосуванню на підставі аналогії закону. За таких обставин, на підставі викладених норм Закону та досліджених доказів, та встановлених на їх підставі фактів, суд доходить висновку про обґрунтованість заявлених позивачем позовних вимог та їх задоволення. Про розподіл судових витрат сторонами не заявлено.

Outcome: approved