Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що відповідач сплачував аліменти на утримання їх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2/5 (двох п`ятих часток) від усіх видів доходів відповідача, щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на кожну дитину, до досягнення ними повноліття. Однак, у зв`язку з досягненням дочкою сторін [PERSON] [INFO] повноліття, стягнення аліментів припинено. Водночас, ця дочка продовжує навчатися на першому курсі здобуття вищої освіти у фізичному факультеті Львівського національного університету імені Івана Франка, термін навчання до 30.06.2029 року. Крім того, ця дочка сторін продовжує навчатися на третьому курсі здобуття фахової, передвищої освіти у відокремленому структурному підрозділі «Коломийський фаховий коледж Національного університету «Львівська політехніка», термін навчання до 30.06.2026 року. Водночас, вказана дочка сторін продовжує навчатися на другому курсі здобуття вищої освіти у Навчально-науковому фізико-технічному інституті Київського політехнічного інституту імені Ігоря Сікорського, термін навчання до 30.06.2028 року. Проте, відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання зазначеної дочки не надає. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Позивачці важко забезпечити цю дочку всім необхідним, у зв`язку з чим остання потребує матеріального забезпечення і з боку батька, який є здоровим, працездатним та матеріальне становище якого дозволяє сплачувати аліменти на час навчання вказаної дочки. Тому позивачка просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до припинення дочкою навчання, але не довше, ніж до досягнення нею 23-річного віку, а також стягнути з відповідача судові витрати. Позивачка в судове засідання 05.02.2026 року не з`явилася, 29.01.2026 року її представник, адвокат Гринів Яна Василівна подала заяву, в якій просить розглянути справи без їх участі, задовольнити позов та стягнути з відповідача на користь позивачки витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9 000 грн. Відповідач в судове засідання 05.02.2026 року повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причин своїх неявок він суду не повідомив, не звернувся із заявою про розгляд справи в його відсутності та не подав відзив на позов. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому відповідно до положень ч.4 ст.223 та ч.1 ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачка не вказала, що заперечує проти такого вирішення справи. Стадія ухвалення судового рішення судом визначена до 10.02.2026 року. У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін (їх представників) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків. Відповідно до даних свідоцтва про народження серії « [NUMBER] (актовий запис № 627 від 16.11.2007 року), виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Головного управління юстиції в Івано-Франківській області того дня, [INFO] у сторін народилася дочка [PERSON] (а. с. 12). Відповідно до даних рішення зазначеного суду від 31.03.2015 року, ухваленого у справі № 346/1301/15-ц, з відповідача присуджено аліменти на користь позивачки на утримання вказаної дочки сторін та їхнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2/5 (двох п`ятих часток) від усіх видів доходів відповідача, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину, до досягнення ними повноліття. Судом також встановлено, що рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 12.04.2023 року, ухваленим у справі № 346/2451/22, шлюб між сторонами, який зареєстровано 02.07.2004 року, розірвано (а. с. 14, 15). Згідно з даними довідки № 92, виданої старшим диспетчером деканату Львівського національного університету імені Івана Франка 02.09.2025 року, дочка сторін [PERSON] навчається в даному навчальному закладі, на І-му курсі, форма навчання денна, навчання за рахунок бюджетних коштів, термін навчання до 30.06.2029 року (а. с. 21). Відповідно до даних довідки № 27з/2025, виданої заступником директора Навчально-наукового фізико-технічного інституту Київського політехнічного інституту імені Ігоря Сікорського 15.10.2025 року, дочка сторін [PERSON] навчається в даному навчальному закладі на ІІ курсі за рахунок коштів фізичних та/або юридичних осіб, форма навчання заочна, термін навчання до 30.06.2028 року (а. с. 20). Згідно з даними довідки № 333, виданої директором та завідувачем механіко-економічного відділення відокремленого структурного підрозділу «Коломийський фаховий коледж Національного університету «Львівська політехніка» 20.10.2025 року, дочка сторін [PERSON] навчається в даному навчальному закладі за рахунок коштів фізичних та/або юридичних осіб, на ІІІ-му курсі, форма навчання заочна, термін навчання до 30.06.2026 року (а. с. 22). Судом також встановлено, що згідно з даними квитанцій від 18.08. та 03.09.2025 року позивачка оплатила вартість навчання вказаної дочки сторін у відокремленому структурному підрозділі «Коломийський фаховий коледж Національного університету «Львівська політехніка» та Київському політехнічному інституті імені Ігоря Сікорського у розмірах 9 700 грн. та 19 550 грн. відповідно (а. с. 26). Відповідно до змісту довідки №849, складеної начальником відділу проходження служби особовим складом відділу кадрів військової частини [NUMBER] Державної прикордонної служби України 26.02.2024 року, відповідач проходить військову службу в зазначеній військовій частині, з 21.06.2023 року перебуває у службовому відрядженні та бере безпосередню участь у забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Харківської області (а. с. 24). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до положень ч.1 ст.199 вказаного Кодексу якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, а згідно положень ч.3 цієї ж статті право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі ст.200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. На підставі доводів сторони позивачки судом встановлено, що відповідач є здоровим, працездатним, оскільки проходить військову службу та не надав відомості про протилежне. Тому суд вважає, що відповідач має можливість та зобов`язаний утримувати свою повнолітню дочку, яка продовжує навчання у вищевказаних навчальних закладах. Суд вважає за необхідне визначити аліменти в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, що за вище вказаних обставин відповідатиме вимогам розумності та справедливості. Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з положеннями ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір, від сплати якого звільнена позивачка. Крі того, відповідно до даних договору про надання правничої допомоги від 15.10.2025 року, приймання-передачі професійних правничих послуг адвоката від 29.01.2026 року за період з 15.10.2025 року по 29.01.2026 року та товарним чеком від 29.01.2026 року, виданих адвокатом Гринів Яною Василівною, вказана адвокат надала позивачці, а остання прийняла такі юридичні послуги: -вивчнення та аналіз наданих клієнтом документів; -формування правової позиції та підготовка позовної заяви про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання; -складання процесуальних документів в ході розгляду справи. Загальна сума витрат на професійну правничу допомогу становить 9 000 грн. (а. с. 61, 63, 64). Згідно з положенням частин 2, 3 ст. 141 ЦПК України судові витрати (крім судового збору), пов`язані із розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову - на відповідача. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Суд, вивчивши зазначену вище документацію, з урахуванням задоволення позову, принципів розумності та співмірності, незначної складності справи, розгляд справи за відсутності сторін та їх представників, вважає, що слід стягнути з відповідача на користь позивачки витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 гривень. Отже, дані судові витрати підлягають присудженню з відповідача на користь позивачки на підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позовних вимог. На підставі наведеного, статей 180, 199, 200 СК України,

Outcome: approved