Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

у грудні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» (далі - Позивач) через підсистему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі - Відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтуванні позову посилається на те, що 12.02.2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «Майбіз» та відповідачем було укладено в електронній формі кредитний договір № ДП 0011312, за умовами якого відповідачу було надано кредит в розмірі 2500,00 грн зі сплатою процентів за його користування. У подальшому за договором факторингу до позивача перейшли всі права грошової вимоги до відповідача за вищевказаним кредитним договором в сумі 5455,00 грн. Умови вказаного кредитного договору відповідач належним чином не виконував та має заборгованість в розмірі 5455,00 грн. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 06.01.2026 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін та задоволено клопотання позивача про витребування доказів. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не надав. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. 12 лютого 2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «Майбіз» та відповідачем було укладено в електронній формі договір про надання кредиту №ДП 0011312, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 2500,00 грн. строком на 98 днів із (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 0,9 % які нараховується щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 30% від суми наданого Кредиту (що у грошовому виразі складає 750,00 грн.). Отже, сторони узгодили істотні умови Кредитного договору: розмір позики, грошову одиницю, в якій надано позику, строк та умови кредитування, графік погашення платежів, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, загальну вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом, денну процентну ставку, порядок повернення кредиту та спосіб підписання Договору, що свідчить про наявність волі відповідача на укладення Кредитного договору № ДП 0011312 саме на таких умовах. Вказане також підтверджується довідкою про ідентифікацію, виданою ТОВ «Фінансова компанія «МАЙБІЗ», з якої вбачається, що 12.02.2025 на мобільний номер телефону відповідача [NUMBER] було надіслано одноразовий ідентифікатор еО9Z2p54 (а.с.23). Листом ТОВ «Фінансова компанія «МАЙБІЗ» від 10.12.2025 № 1012-877, вбачається, що на підставі Договору про надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів № ПГ-922 від 19.03.2024, укладеного між ТОВ «ПрофітГід» та ТОВ «Фінансова компанія «МАЙБІЗ», здійснено зарахування коштів на банківську картку [PERSON] на виконання умов Договору позики № ДП0011312; номер платежу 43937-15032-24613 (а.с.23 на звороті). Квитанцією про виплату № 43937-15032-24613, в якій вказано номер картки отримувача коштів - № [NUMBER] підтверджується зарахування коштів на суму 2500,00 грн (а.с.24-25). З листа АТ «А-Банк» від 08.01.2026 № 20.1.0.0.0/7-20260106/0128 вбачається, що на ім`я [PERSON] Банком емітовано банківську картку № [NUMBER] (а.с.73). З виписки про рух коштів відкритим для обслуговування банківської картки № [NUMBER] , вбачається, що 12.02.2025 відбулось зарахування коштів на картку в сумі 2500,00 грн (а.с.74-77). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором позики № ДП 0011312 від 12.02.2025 за період з 12.02.2025 по 12.12.2025 Відповідач має заборгованість у загальному розмірі 5455,00 грн, з яких: 2500,00 грн заборгованість на тілом позики, 2205,00 грн заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами, 750,00 грн заборгованість за комісією. Відповідно до договору факторингу №14/10/25 від 14.10.2025 року та реєстру боржників до нього ТОВ «Фінансова компанія «Майбіз» відступило ТОВ «Деал Фінанс Груп» право грошової вимоги до відповідача за вищезазначеним кредитним договором в розмірі 5455,00 грн (26 на звороті 30). Приписи частин 1, 3 статті 509 ЦК України передбачають, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковим відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). За статтями 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом ( ст. 611, ч.1 ст. 612 ЦК України). Частиною 1 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Положеннями ст. ст. 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Таким чином, факт існування кредитних відносин між фінансовою установою та відповідачем підтверджується кредитним договором. Жодних доказів розірвання або визнання недійсним вищезазначеного кредитного договору, у тому числі з підстав неотримання грошових коштів, відповідачем суду не надано. Оскільки сторони досягли домовленості згідно з положеннями чинного на момент укладання вказаного кредитного договору ЦК України та уклали цей договір, в якому передбачені певні умови, то вони підлягають виконанню. Всупереч умовам вищезазначеного кредитного договору відповідач не виконав своїх зобов`язань у повному обсязі. Таким чином, невиконання відповідачем своїх договірних зобов`язань у повному обсязі порушує право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання грошових коштів, які були надані відповідачу в кредит. Відповідно до статей 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, зобов`язання має виконуватись відповідно до умов договору та вимог закону. Оскільки позивачем надано достатні та належні докази на підтвердження істотного порушення відповідачем умов кредитного договору та існування заборгованості за вказаним кредитним договором в загальному розмірі 5455,00 грн., а також враховуючи позицію відповідача, який не оспорив ні суму позову, ні правильність проведених позивачем розрахунків, суд задовольняє заявлений позов у повному обсязі. Позовна заява ТОВ «Деал Груп Фінанс» подана через систему «Електронний суд», тому при зверненні з позовом до суду позивачем сплачений судовий збір відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" із застосуванням коефіцієнту 0,8, що застосовується для пониження відповідного розміру ставки судового збору, в сумі 2422,40 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України та у зв`язку з тим, що позов підлягає задоволенню, з відповідача слід стягнути в користь позивача судовий збір в сумі 2422,40 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать також витрати на професійну правничу допомогу ( п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Позивач просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в сумі 4500 грн і на підтвердження таких витрат надав докази: Договір № 22-08/25/ДІЛ від 22 серпня 2025 року про надання правничої допомоги, укладеним між ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» та адвокатом Ткаченко Юлією Олегівною (а.с.36-38), Актом приймання-передачі справ на надання правничої допомоги до Договору № 22-08/25/ДІЛ від 22 серпня 2025 року про надання правничої допомоги з якого вбачається, що адвокатом Ткаченко Ю.О. складено позовну заяву про стягнення кредитної заборгованості з [PERSON] (а.с.39 на звороті-40), платіжною інструкцією кредитового переказу коштів від 11.12.2025 р № 579936563.1 про сплату коштів на рахунок адвоката Ткаченко Ю.О. за Договором № 22-08/25/ДІЛ від 22 серпня 2025 року про надання правничої допомоги згідно з Актом приймання-передачі справ на надання правничої допомоги до Договору № 22-08/25/ДІЛ від 22 серпня 2025 року (а.с.48), ордером на надання правничої допомоги виданим адвокату Ткаченко Ю.О. на представництво інтересів ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» (а.с.48 на звороті), свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю серія ПТ № 2099 виданим Ткаченко Ю.О. (а.с.41). Визначений позивачем розмір витрат на правничу допомогу адвоката відповідає умовам договору про надання правничої допомоги, доказам щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, відповідачем не заперечується . Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт. Тобто відповідач має право висловлювати заперечення проти розміру таких вимог, що виключає можливість ініціативи суду щодо зменшення відшкодування витрат на правничу допомогу без відповідних дій з боку зацікавленої сторони. На це вказав Касаційний цивільний суд Верховного Суду у постанові від 13 березня 2025 року по справі №275/150/22. Відповідач не висловив заперечень щодо розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу. Тому, враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, те, що позов підлягає задоволенню, з відповідача слід стягнути в користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 4500,00 грн.

Outcome: approved