Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

У травні 2025 року ОСББ «Затишна оселя 17/31А» через свого представника - адвоката Крикунова О.В. звернулось до суду із вказаним позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість по сплаті внесків за період з 01 червня 2023 року по 17 червня 2024 року в розмірі 40 632,80 грн, з урахуванням інфляційних втрат та 3% річних; стягнути з [PERSON] заборгованість по сплаті внесків за період з 18 червня 2024 року по 30 квітня 2025 року в розмірі 8 472,06 грн, з урахуванням інфляційних втрат та 3% річних. Судові витрати покласти на відповідачів. Свої вимоги позивач мотивував тим, що ОСББ «Затишна оселя 17/31А» було створено на підставі рішення установчих зборів співвласників 26 лютого 2015 року, проведено державну реєстрацію ОСББ. Відповідачі є співвласниками багатоквартирного будинку, в якому створено ОСББ «Затишна оселя 17/31А» за адресою: [ADDRESS] . Рішенням загальних зборів членів ОСББ «Затишна оселя 17/31А», оформленим протоколом від 11 листопада 2018 року, затверджено розмір внесків та порядок їх сплати ОСББ «Затишна оселя 17/31А» з 01 листопада 2018 року: - внесок на утримання будинку та прибудинкових територій у розмірі 5,92 грн з квадратного метру усіх квартир та нежитлових приміщень; - внесок на опалення відповідно до затвердженої методики (розрахунок щомісяця). Протоколом загальних зборів від 08 листопада 2021 року затверджено новий кошторис ОСББ, відповідно до якого з 01 грудня 2021 року внески становили: - внесок на утримання будинку та прибудинкових територій у розмірі 8,81 грн з квадратного метру усіх квартир та нежитлових приміщень; - внесок на ремонтний фонд будинку становить 0,50 грн з квадратного метру квартир на нежитлових приміщень. Відповідач [PERSON] був власником нежитлового приміщення №1563 площею 62,0 кв.м в буд. [ADDRESS] , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідно до якої вказане нежитлове приміщення належало відповідачу на підставі Договору купівлі-продажу нежитлового приміщення № 509 від 14 березня 2019 року. На підставі Договору дарування № 559 від 18 червня 2024 року відповідач [PERSON] подарував вказане нежитлове приміщення своїй доньці - [PERSON] . Внаслідок неналежного виконання своїх зобов`язань за наданими послугами, за відповідачем [PERSON] обліковується заборгованість за нежитловим приміщенням №1563 за період з 01 червня 2023 року по 17 червня 2024 року, яка складається з: -сальдо станом на 01 червня 2023 року - 32 295,34 грн; -суми внеску на утримання будинку - 6 821,56 грн; -суми внеску на опалення -924,48 грн; -суми внеску на ремонтний фонд будинку - 357,75 грн. Крім того, позивачем нараховані на суму заборгованості інфляційне збільшення у розмірі 176,33 грн та 3% річних у розмірі 57,34 грн. Внаслідок неналежного виконання своїх зобов`язань за наданими послугами, за відповідачем [PERSON] обліковується заборгованість за нежитловим приміщенням №1563 за період з 18 червня 2024 року по 30 квітня 2025 року, яка складається з : -суми внеску на утримання будинку - 8 326,66 грн; -суми внеску на опалення -1 135,05 грн; -суми внеску на ремонтний фонд будинку - 465,00 грн; -одноразовий внесок на резервне ел.живлення - 1 116,00 грн; -частково була внесена плата за опалення в сумі 3 649,10 грн. Крім того, позивачем нарахована на суму заборгованості інфляційне збільшення у розмірі 886,14 грн та 3% річних у розмірі 192,31 грн. Таким чином, загальна заборгованість, яку відповідач [PERSON] має сплатити на користь позивача, становить 40 632,80 грн, заборгованість відповідача [PERSON] складає 8 472,06 грн. Несплата обов`язкових платежів є порушенням прав інших співвласників об`єднання і є підставою для звернення до суду про стягнення заборгованості із плати по відповідних рахунках у примусовому порядку. Ухвалою від 05 червня 2025 відкрито провадження в указаній справі. Розгляд справи визначено проводити у порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін. Відповідачам копія ухвали про відкриття провадження направлялась за адресами реєстрації місця проживання, однак поштові відправлення повернулись до суду без вручення з відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою». Згідно з положеннями частини сьомої та восьмої статті 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Таким чином, відповідачі вважаються належним чином повідомленими про розгляд їх справи судом, процесуальним правом подати відзив на позовну заяву не скористались. Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою ч. 5 ст. 279 ЦПК України. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, що мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті та на яких ґрунтується позовні вимоги, оцінивши докази на предмет належності, достовірності та допустимості у їх сукупності, судом приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 26 лютого 2015 року проведено державну реєстрацію ОСББ «Затишна оселя 17/31А» у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] . Згідно Статуту ОСББ «Затишна оселя 17/31А» (нова редакція), затвердженого 03 грудня 2024 року рішенням загальних зборів, оформленим протоколом № 12/10-24, об`єднання створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного житлового будинку [ADDRESS] , що розташований за місцезнаходженням: [ADDRESS] , для забезпечення і захисту прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутом. Судом також встановлено, що відповідач [PERSON] з 14 березня 2019 року був власником нежитлового приміщення № 1563 в будинку [ADDRESS] , на підставі Договору купівлі-продажу нежитлового приміщення № 509 від 14 березня 2019 року, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27 травня 2025 року. Відповідач [PERSON] набула права власності на нежитлове приміщення №1563 в буд. [ADDRESS] 18 червня 2024 року на підставі Договору дарування нежитлового приміщення № 559 від 18 червня 2024 року. Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Згідно зі ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників житла та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначені Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». За приписами частини 4 ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» до виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників. Згідно зі статтею 12 зазначеного Закону управління багатоквартирним будинком здійснює об`єднання через свої органи управління. За рішенням загальних зборів функції з управління багатоквартирним будинком можуть бути передані (всі або частково) управителю або асоціації. Об`єднання самостійно визначає порядок управління багатоквартирним будинком та може змінити його у порядку, встановленому цим Законом та статутом об`єднання. Співвласником багатоквартирного будинку (далі - співвласник) є власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку, у розумінні статті 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Стаття 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлює і обов`язки співвласника, серед яких виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; забезпечувати збереження приміщень, брати участь у проведенні їх реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення; не допускати порушення законних прав та інтересів інших співвласників; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі; відшкодовувати збитки, заподіяні майну інших співвласників; виконувати передбачені статутними документами обов`язки перед об`єднанням; запобігати псуванню спільного майна, інформувати органи управління об`єднання про пошкодження та вихід з ладу технічного обладнання. Згідно частини 1 ст. 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об`єднання за рішенням загальних зборів має право: задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення; визначити управителя, виконавців окремих житлово-комунальних послуг, з якими усі співвласники укладають відповідні договори; виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг. Згідно нормами ч. 6 ст. 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» для фінансування самозабезпечення об`єднання співвласників сплачують відповідні внески і платежі в розмірах, установлених загальними зборами об`єднання. За згодою правління окремі співвласники можуть у рахунок сплати таких внесків і платежів виконувати окремі роботи. Таким чином, законодавством України визначено виключну компетенцію загальних зборів співвласників щодо визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників та обов`язок співвласників своєчасно і в повному обсязі сплачувати встановлені загальними зборами співвласників внески і платежі. Рішенням загальних зборів членів ОСББ «Затишна оселя 17/31А», оформленим протоколом від 11 листопада 2018, затверджено розмір внесків та порядок їх сплати ОСББ «Затишна оселя 17/31А» з 01 листопада 2018 року, зокрема: - внесок на утримання будинку та прибудинкових територій у розмірі 5,92 грн з квадратного метру усіх квартир та нежитлових приміщень; - внесок на опалення відповідно до затвердженої методики (розрахунок проводиться щомісяця). Протоколом загальних зборів від 08 листопада 2021 року затверджено новий кошторис ОСББ «Затишна оселя 17/31А», відповідно до якого з 01 грудня 2021 року внески становили: - внесок на утримання будинку та прибудинкових територій у розмірі 8,81 грн з квадратного метру усіх квартир та нежитлових приміщень; - внесок на ремонтний фонд будинку становить 0,50 грн з квадратного метру квартир на нежитлових приміщень. Статтею 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлено, що співвласник зобов`язаний виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання, виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень, та своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Матеріали справи не містять, що зазначені рішення Загальних зборів ОСББ про визначення розміру щомісячних внесків оскаржувалися у судовому порядку та не є чинними, а отже є обов`язковими для виконання відповідачем. Статтею 360 ЦК України передбачено, що співвласник, відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Положеннями статті 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлено, що співвласник зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Згідно зі ст.13 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» у разі відмови власника приміщення укладати договір або сплачувати обов`язкові платежі на утримання та ремонт відповідної частки загального майна об`єднання має право звернення до суду для стягнення нарахованих платежів у судовому порядку. У постанові Верховного Суду від 14.07.2020 у справі №466/8748/16-ц зроблений правовий висновок про те, що особа, яка є співвласником будинку, в якому створено ОСББ зобов`язана брати участь у витратах на управління, утримання та збереження будинку, а об`єднання наділене правом у разі нездійснення таких дій цією особою звернутися до суду з позовом про стягнення нарахованих за цими витратами платежів. Законом, іншими законодавчими актами не передбачено затвердження або погодження органами місцевого самоврядування внесків і платежів, визначених загальними зборами ОСББ. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Окрім того, відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як повідомляє позивач, внаслідок неналежного виконання зобов`язань зі сплати послуг позивача, у відповідача [PERSON] за період з 01 червня 2023 року по 17 червня 2024 року включно, виникла заборгованість по сплаті внесків та обов`язкових платежів у розмірі 40 399,13 грн, яка складається з: - сальдо станом на 01 червня 2023 року - 32 295,34 грн; -суми внеску на утримання будинку - 6 821,56 грн; -суми внеску на опалення -924,48 грн; -суми внеску на ремонтний фонд будинку - 357,75 грн. Дослідивши наданий стороною позивача розрахунок заборгованості відповідача [PERSON] , який був власником нежитлового приміщення № 1563 за адресою: [ADDRESS] , у період з 14 березня 2019 року по 17 червня 2024 року, встановлено, що у графі «Сальдо на 01.06.2023» вказано нарахування у розмірі 32 295,34 грн. Разом з тим, звертаючись до суду із позовними вимогами про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості по внескам на утримання нежитлового приміщення, позивач зазначає період стягнення заборгованості - з 01 червня 2023 року по 17 червня 2024 року. Вбачається, що сума заборгованості, для визначення якої позивач використав термін «сальдо», у розмірі 32 295,34 грн нарахована до вказаного періоду. Крім того, стороною позивача не зазначено складових послуг на суму 32 295,34 грн та періоду їх нарахування, що позбавляє суд можливості перевірити достовірність такого нарахування. Отже, доведеною та такою, що підлягає стягненню з відповідача [PERSON] , за період з 01 червня 2023 року по 17 червня 2024 року, є заборгованість по утриманню будинку у сумі 6 821,56 грн, опаленню - 924,48 грн та внеску на ремонтний фонд - 357,75 грн, а всього - 8 103,79 грн. Крім того, як вбачається з наданого стороною позивача розрахунку заборгованості, внаслідок неналежного виконання зобов`язань у відповідача [PERSON] , як власника нежитлового приміщення № 1563 за адресою: [ADDRESS] з 18 червня 2024 року, за період з 18 червня 2024 року по 30 квітня 2025 року включно, виникла заборгованість по сплаті внеску на утримання будинку - 4 677,56 грн, по сплаті внеску на опалення -1 135,05 грн, по сплаті внеску на ремонтний фонд будинку - 465,00 грн, по сплаті одноразових внесків на резервне ел.живлення - 1 116,00 грн, а всього на суму 7 393,61 грн. Наданий розрахунок відповідачем [PERSON] не спростований. Таким чином, позовні вимоги до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості по внескам та обов`язковим платежам підлягають повному задоволенню. За змістом ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Разом з тим, відповідачами суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судового розгляду. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, виходячи, з юридичної природи спірних правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої статті 625 Цивільного кодексу України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] допустила прострочення виконання грошового зобов`язання, а відтак вимога позивача про стягнення з [PERSON] за період з 18 червня 2024 року по 30 квітня 2025 року інфляційних нарахувань у розмірі 886,14 грн та 3% річних у розмірі 192,31 грн є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Також, позивачем на суму заборгованості відповідача [PERSON] по внескам та обов`язковим платежам у розмірі 4 139,37 грн за період з 01 січня 2024 року по 17 червня 2024 року нараховано інфляційні нарахування у розмірі 176,33 грн та 3 % річних у розмірі 57,34 грн як відповідальність за прострочення грошового зобов`язання, які також підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, а інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що стороною позивача доведено позовні вимоги щодо наявності у відповідачів заборгованості по сплаті внесків на експлуатацію будинку, та доказів зворотному з боку відповідачів суду надано не було, суд вважає, що позовні вимоги є частково обґрунтованими в зв`язку з чим підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України во витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Разом із позовною заявою представником позивача адвокатом Крикуновим О.В. було надано клопотання про відшкодування судових витрат на правничу допомогу у розмірі 8 000,00 грн. З матеріалів справи вбачається, що 05 квітня 2025 року між позивачем та адвокатом Крикуновим О.В. був укладений Договір про надання правничої допомоги №1/5/4/25. Відповідно до детального опису робіт (наданих послуг) від 30 травня 2025 року адвокатом були надані наступні послуги: - надання правової консультації 1 год -1000,00 грн; -підготовка підготовка та складання позовної заяви 7 год. - 7000, 00 грн. Статтею 59 Конституції закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову. З точки зору ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При визначенні розміру судових витрат, які підлягають відшкодуванню на користь відповідача, суд виходить з наступного. Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України за клопотанням іншої сторони суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Це відповідає позиції Верховного Суду, висловленій у постановіВеликої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц. Разом з тим, відповідач з клопотанням про зменшення розміру витрат на професійну правову допомогу до суду не звертався. Враховуючи викладене вище, предмет спору, його сторін та складність справи, характер та обсяг виконаної роботи адвокатом, принцип співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, часткове задоволення позовних вимог, суд приходить до висновку про стягнення витрат на правничу допомогу з відповідача [PERSON] у розмірі 1 500,00 грн, з відповідача [PERSON] у розмірі 1 500,00 грн Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають також стягненню витрати по сплаті судового збору пропорційно задовленим вимогам, зокрема з відповідача [PERSON] - 499,63 грн сплаченого судового збору, з відповідача [PERSON] - 522,33 грн сплаченого судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial