Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (далі ТОВ «Укр Кредит Фінанс») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1548-4449 від 02.05.2025 року у розмірі 33 551,70 грн. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 02.05.2025 року ТОВ «Укр Кредит Фінанс» і [PERSON] за допомогою вебсайту navse.in.ua, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем Товариства, в електронній формі уклали договір про відкриття кредитної лінії № 1548-4449. Відповідно до умов вказаного договору відповідачу надано кредит у розмірі 12 000,00 грн на строк 300 днів (базовий період 14 днів) із встановленням плати за користування кредитом у розмірі 1 % у день (0,9 % знижена відсоткова ставка) та комісії за надання кредиту у розмірі 20 % від суми кредиту. ТОВ «Укр Кредит Фінанс» виконало свої зобов`язання за договором, надавши [PERSON] кредитні кошти на вказаний відповідачем у договорі картковий рахунок. Натомість [PERSON] порушив умови договору, не повернув суму кредиту, не сплатив нараховані за договором відсотки і комісію у повному обсязі, у зв`язку із чим у нього виникла заборгованість у розмірі 33 551,70 грн. Враховуючи наведені обставини, просить стягнути із [PERSON] вказаний розмір заборгованість, а також 2422,40 грн сплаченого судового збору. Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 12.02.2026 року постановлено провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Представник позивача ТОВ «Укр Кредит Фінанс» у судове засідання не з`явився, разом із позовом подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] повторно не з`явився у судове засідання, не повідомивши про причини своєї відсутності, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до початку розгляду справи по суті відзиву на позовну заяву не подав. Суд установив такі обставини. 02.05.2025 року ТОВ «Укр Кредит Фінанс» (кредитодавець) і [PERSON] (позичальник) в електронній формі із використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором уклали договір про відкриття кредитної лінії № 1548-4449 продукту «На Все». Укладаючи цей договір, кредитодавець та позичальник погодились, що усі документи (у тому числі цей договір), підписані з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, еквівалентні за значенням (з точки зору правових наслідків) документам у письмовій формі, підписаним власноручно (п. 3.10 договору). За умовами п. 2.2 вказаного договору кредитодавець відкрив кредитну лінію для позичальника шляхом надання позичальнику грошових коштів (кредиту) на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язався повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому договором. Мета отримання кредиту, тобто мета відкриття кредитної лінії для задоволення особистих потреб позичальника (п. 2.4 договору). У п. 4.1 договору сторони визначили загальний розмір кредиту 12 000,00 грн, а також дату надання/видачі кредиту 02.05.2025 року. Згідно з п. 4.2 договору кредит надається позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми, вказаної у п. 4.1. цього договору, на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу ( [NUMBER] ). Відповідно до п. 4.10 договору строк кредитування, тобто строк, на який надається кредит позичальнику, 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Дата повернення (виплати) кредиту 25.02.2026 року. Базовий період, тобто проміжок часу впродовж строку дії договору, в останній день якого у позичальника настає обов`язок сплати відсотків за користування кредитом та комісії за видачу кредиту, становить 14 календарних (п. 4.4 договору). Згідно з п. 4.5 договору сплату процентів за користування кредитом та комісії за видачу кредиту позичальник зобов`язаний здійснювати у визначені графіком платежів за договором за зниженою ставкою дати, які є останніми днями відповідних базових періодів. Як видно зі змісту п. 4.6 договору, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту, до дати фактичного повернення всієї суми кредиту за стандартною процентною ставкою 1,00 %. Окрім того, згідно з п. 10.1 договору за цим договором до позичальника застосовується програма лояльності, яка передбачає можливість сплати позичальником процентів за користування кредитом за зниженою процентною ставкою. Згідно з п. 10.2 договору знижена процентна ставка становить 0,90 % за кожен день користування кредитом, яка надається кредитодавцем виключно як знижка на користування кредитом та є заохоченням позичальника до сумлінного виконання умов договору. Позичальник здійснює сплату процентів за користування кредитом за зниженою процентною ставкою з першого дня користування кредитом протягом усього періоду дії договору за умови, якщо позичальник своєчасно і у повному обсязі сплачує проценти за користування кредитом, комісію за видачу кредиту та повертає кредитодавцю отриманий кредит згідно з графіком платежів за зниженою ставкою. Пунктом 4.7 цього договору також передбачено сплату комісії за видачу кредиту у розмірі 20,00 % від суми виданого кредиту. У п. 8.3 договору його сторони домовились, що у разі прострочення позичальником сплати процентів за користування кредитом та/або комісії за видачу кредиту на строк понад один календарний місяць, кредитодавець має право вимагати від позичальника повернення кредиту в повному обсязі, сплати процентів за весь строк фактичного користування кредитом, а також у повному розмірі комісії за видачу кредиту. До вищевказаного кредитного договору долучено копію Правил відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) продукту «На Все», копію таблиць обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором за умови застосування зниженої (0,90 %) та стандартної процентної ставки (1,00 %) (додатки № 2 і № 3 до договору № 1548-4449), які відповідач підписав 02.05.2025 року за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. На підтвердження надання [PERSON] кредиту у розмірі 12 000,00 грн до позовної заяви долучено довідку ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про перерахування суми кредиту № 1548-4449 від 02.05.2025 року (платіж № 1600067127), а також інформаційний лист Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Контрактовий дім» № 7/16986 від 24.10.2025 року про виконання вищевказаного грошового переказу. Згідно з розрахунком заборгованості за договором № 1548-4449 року станом на 21.10.2025 року заборгованість [PERSON] за цим договором становила 33 551,70 грн, з яких 12 000,00 грн основний борг, 17 112,00 грн заборгованість за відсотками, 4080,00 грн заборгованість за відсотками, нарахованими за ст. 625 ЦК України, 359,70 грн заборгованість за комісією. Зі змісту цього розрахунку видно, що [PERSON] частково погашав заборгованість за кредитом, сплативши загалом 7080,30 грн. Як видно зі змісту вимоги № 1548-4449/в від 28.10.2025 року про усунення порушень умов договору № 1548-4449 від 02.05.2025 року, у зв`язку із простроченням [PERSON] сплати процентів за договором понад один календарний місяць ТОВ «Укр Кредит Фінанс» звернулося до відповідача із вимогою про необхідність погашення наявної станом на 21.10.2025 року заборгованості за договором у повному обсязі. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що позовні вимоги ТОВ «Укр Кредит Фінанс» слід задовольнити частково з огляду на таке. Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 ст. 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до правил ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч. 2 ст. 638 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (ст. ст. 1046-1053 ЦК України), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору, що передбачено ч. 2 ст. 1054 ЦК України. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ч. 1 ст. 207 ЦК України). Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі, що передбачено абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України. Особливості укладання договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі Закон № 675-VIII). Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (ч. 1 ст. 11 Закону № 675-VIII). Відповідно до абз. 1 ч. 12 ст. 11 Закону № 675-VIII електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно з правилами абз. 3 ч. 1 ст. 12 Закону № 675-VIII, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 2 Закону № 675-VIII). Відповідно до приписів ч. 5 ст. 18 Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та не розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Установлено, що 02.05.2025 року ТОВ «Укр Кредит Фінанс» і [PERSON] в електронній формі з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором уклали договір про відкриття кредитної лінії № 1548-4449 продукту «На Все». За умовами цього договору відповідачу надано кредит у розмірі 12 000,00 грн на строк 300 днів із встановленням плати за користування кредитними коштами у розмірі 1 % у день (знижена процентна ставка 0,90 % у день) та комісії за надання кредиту у розмірі 20 % від суми кредиту. Отримавши кредит, [PERSON] частково погашав заборгованість за договором, проте належним чином не виконав взятих на себе зобов`язань, внаслідок чого у нього виникла заборгованість. Визначаючись із розміром заборгованості [PERSON] , суд зазначає таке. Відповідно до правил ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України). Частиною 1 ст. 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Водночас згідно з приписами ч. 4 ст. 14 ЦК України особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства. У зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022від 24.02.2022 року, затвердженого Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 року, на території України введено воєнний стан з 05 год 30 хв 24.02.2022 року строком на 30 діб, який надалі неодноразово було продовжено і який триває дотепер. Законом України від 15.03.2022 року № 2120-ІХ розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено п. 18, за змістом якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Аналізуючи положення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, а також ст. ст. 1046, 1049, 1050, 1054 ЦК України, Верховний Суд у постанові від 18.10.2023 року (справа № 706/68/23) дійшов висновку, що дія п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України розповсюджується на кредитний договір. Отже, тлумачення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: 1) у періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; 2) у договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, у тому числі договір про споживчий кредит; 3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) зобов`язання. Такі наслідки полягають у тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2 ст. 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі, якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). На час виникнення спірних правовідносин, як і на час розгляду цієї справи, положення п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України є чинними. З урахуванням наведеного, зважаючи на закріплений ч. 2 ст. 4 ЦК України пріоритет норм цього Кодексу над нормами інших законів, вимога позивача про стягнення із [PERSON] 4080,00 грн заборгованості за процентами, нарахованими відповідно до ст. 625 ЦК України у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань, не підлягає задоволенню. Підсумовуючи вищевикладене, з огляду на відсутність доказів належного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором суд приходить висновку, що із [PERSON] на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» слід стягнути заборгованість за кредитним договором № 1548-4449 від 02.05.2025 року у розмірі 29 471,70 грн, з яких 12 000,00 грн заборгованість за кредитом (тілом кредиту), 17 112,00 грн заборгованість за процентами, 359,70 грн заборгованість за комісією. У силу вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України із [PERSON] на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» слід стягнути 2127,83 грн сплаченого судового збору, тобто пропорційно розміру задоволених позовних вимог (29 471,70 грн * 2422,40 грн / 33 551,70 грн). На підставі наведеного,

Outcome: partial