Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав. Підставою позову вважає те, що 28.02.2015 між нею та [PERSON] , було укладено шлюб. У шлюбі з відповідачем народилася донька - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області від 25.05.2023 шлюб між сторонами розірвано. Після офіційного припинення сімейних відносин між нею та відповідачем, останній не проявляє жодного інтересу до життя спільної дитини - [PERSON] . Він не здійснює телефонних дзвінків, не намагається налагодити контакт чи побачення з дитиною, жодним чином не бере участі у її вихованні, розвитку, навчанні чи забезпеченні побутових потреб. Питання моральної, психологічної, духовної, а також матеріальної підтримки дитини відповідачем повністю ігноруються. На сьогоднішній день у дитини повністю відсутній емоційний або психологічний зв`язок із відповідачем. Рішення суду про сплату на користь дитини аліментів відповідачем не виконується, що свідчить про його свідоме ухилення від виконання батьківських обов`язків, у тому числі матеріального забезпечення дитини. Враховуючи вищевикладене, вважає, що є всі підстави для позбавлення відповідача батьківських прав. Перебуваючи у шлюбі з відповідачем, вона неодноразово зазнавала як психологічного, так і фізичного насильства. Свідками цих подій були не лише вона, але й їхня малолітня донька, а також сусіди, родичі й знайомі. Після офіційного розірвання шлюбу ставлення відповідача до власної дитини лише підтвердило його повну байдужість. Вона неодноразово ставала свідком того, як їхня донька [PERSON] намагалася зателефонувати до батька, поговорити з ним чи зустрітися. Однак у відповідь отримувала лише повне ігнорування. Вона неодноразово зверталася до відповідача з проханням хоча б іноді підтримати дитину, відповісти на її дзвінок чи написати кілька теплих слів. Проте він жодного разу не виявив зацікавленості у житті їхньої доньки. Така поведінка є не лише морально неприйнятною, але й руйнівною для психіки дитини, яка страждає від браку батьківської любові та уваги. Донька проживає разом із нею та перебуває на повному утриманні її та її чоловіка - [PERSON] . Доньці забезпечено належні побутові умови, комфортне середовище, любов, турботу та підтримку. В родині панує психологічно здорова, гармонійна атмосфера, сприятлива для розвитку, формування особистості та світогляду дитини. Стосунки між нею і донькою є доброзичливими, стабільними та теплими. Дитина почувається в безпеці, має емоційне та фізичне благополуччя. Просить позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , щодо дитини - [PERSON] , [INFO] , та здійснити розподіл судових витрат, поклавши їх на відповідача. Ухвалою суду від 11.09.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого судового засідання за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 20.10.2025 відмовлено у задоволенні клопотання про витребування доказів. Ухвалою суду від 26.11.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала повністю, просила його задовольнити. Додатково пояснила, що з відповідачем проживала в офіційному шлюбі 8 років, у шлюбі у них народилася донька [PERSON] . За час шлюбу [PERSON] застосовував до неї фізичне та моральне насильство. [PERSON] мав офіційне працевлаштування та разом з нею матеріально забезпечував сім`ю, однак її вклад у сімейний бюджет був вагоміший, через те, що [PERSON] витрачав зароблені кошти на пиво, яке вживав у великій кількості. Під час їх шлюбу [PERSON] особливої уваги дитині не приділяв, не цікавився її досягненнями, на гуртки не водив, шкільні збори не відвідував. Після розірвання шлюбу матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, незважаючи на рішення суду. З дитиною спілкується по телефону рідко. Під час однієї з телефонних розмов запропонував донці зустрітися, однак та не хотіла йти на зустріч без матері, оскільки його боїться через те, що він приходить на зустрічі в стані алкогольного сп`яніння. У 2025 році приходив до дитини декілька разів. Востаннє зустрічався з донькою у жовтні 2025 року, під час цього спілкування негативно говорив про вітчима [PERSON] та її сина від теперішнього шлюбу, бажаючи їм смерті, після чого [PERSON] заблокувала батька. На засідання комісії органу опіки та піклування, яке відбувалось для надання висновку по суті спору, [PERSON] з`явився у стані алкогольного сп`яніння, через що засідання було відкладене. В наступні два засідання відповідач не з`явився. Крім цього, оскільки відповідач є батьком дитини, то при здійсненні певних дій, потребується згода його як батька, проте під час реєстрації місця проживання дитини вона тривалий час отримувала його згоду, яку він відмовлявся надавати. Наразі вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який проходить службу в складі Збройних сил України. Від цього шлюбу у них народився син. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила. Про дату, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився. Про дату, час та місце судового засідання повідомлений у встановленому законом порядку. Клопотання про відкладення судового засідання на адресу суду не надходило. В судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору орган опіки та піклування - Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. На адресу суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність. В судовому засіданні суд вислухав думку дитини [PERSON] з приводу вирішення спору, яка пояснила суду, що хоче, щоб її батька позбавили батьківських прав, оскільки хоче, щоб її татом став теперішній чоловік матері [PERSON] та пояснила, що вона підтримує спілкування з батьком, пам`ятає як проживали разом, спілкується з батьком, але не часто. В судовому засіданні залучений до участі в справі в якості спеціаліста психолог [PERSON] після конфіденційного спілкування з дитиною пояснила, що у дитини збережена потреба в спілкуванні з батьком. Дівчинка ображена на батька, проте не може пояснити чому, з цього вбачається сторонній вплив на дитину з боку дорослих. Прослідковується вплив позиції матері. Між дівчинкою та батьком існує зв`язок, але наразі він припинений (зі слів [PERSON] ) через те, що батько вимушений переховуватись через можливість його мобілізації. Суд заслухавши пояснення позивача, перевіривши викладені у заяві по суті справи обставини та безпосередньо дослідивши письмові докази встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є матір`ю, а відповідач у справі [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] , виданого 24.07.2015 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 21). Згідно з ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про стан здоров`я, її фізичний, духовний та моральний розвиток, що є найважливішими обов`язками матері і батька, а також повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно з ч. 1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до п. 15, 16 постанови Пленум Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до змісту позовної заяви батько [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. На підтвердження невиконання [PERSON] своїх батьківських обов`язків позивачем надано такі письмові докази. Згідно з витягами з реєстру територіальної громади, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 19 - 20). Відповідно до рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 25.05.2023 шлюб від [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішення набрало законної сили 26.06.2023 (а.с. 22 - 23). Згідно з судовим наказом, виданим 03.09.2024 Святошинським районним судом м. Києва, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 08.08.2024 (а.с. 24 - 25). Відповідно до характеристики учня 5 класу [PERSON] № 01-42/112, виданою 04.09.2025 директором Спеціалізованої авіаційно - технологічної школи № 203 Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації, [PERSON] , [INFO] , навчалася в початковій школі з 2021 до 2025. Зарекомендувала себе як скромна, доброзичлива, врівноважена учениця. За час навчання виявила високий рівень знань. Навчається в повну міру свої сил. Мати учениці [PERSON] постійно співпрацювала з учителем, виявляла зацікавленість у навчальних досягненнях дитини. Регулярно відвідувала батьківські збори, своєчасно реагувала на рекомендації вчителя. Батько учениці після першого класу участі у батьківських зборах не брав та шкільним життям дитини не цікавився (а.с. 52). Згідно з листом Монастирищенського відділу державної виконавчої служби в Уманському районі Черкаської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України № 23430/26.11-42 від 22.10.2025, на примусовому виконанні у відділі перебуває відкрите виконавче провадження № [NUMBER] згідно судового наказу № 759/16441/24, виданого 03.09.2024 Святошинським районним судом міста Києва про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі частини заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 08.08.2024. Станом на 22.10.2025 заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів становить 44 355,82 грн (а.с. 96). Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, заборгованість [PERSON] станом на 22.10.2025 зі сплати аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , становить 44 355,82 грн. Заборгованість утворилась за період з 01.08.2024 до 31.10.2025 (а.с. 96 зворотна сторона). Так, суд вважає неналежними доказами на доведення відсутності матеріального утримання дитини відповідачем виписки по рахунку [PERSON] за період часу з 01.08.2024 - 08.08.2025 (а.с. 26 - 28), оскільки суду не надано доказів про відсутність інших рахунків у позивача чи про необхідність здійснення зарахування коштів на утримання дитини саме на цей рахунок. Так само як і скріншоти переписки з абонентом «[PERSON]» у програмі «Viber» (а.с. 29 - 32) без відповідної ідентифікації відповідача та номеру його телефону не можуть свідчити на користь вимог позивача. Крім того, зміст переписки не свідчить про свідоме нехтування батьківськими обов`язками абонентом «[PERSON]». Окрім того, позивачем в якості доказів надано письмові показання свідків: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Проте, суд вважає дані докази недопустимими, оскільки вони одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Такий вид доказів, як показання свідків, одержують в судовому засіданні при безпосередньому допиті судом, із попередженням про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання чи за відмову від давання показань та приведення свідків до присяги. Аналізуючи зміст позовної заяви та пояснення матері по суті спору, надані під час судового розгляду, суд зазначає, що наявні суперечності в позиції позивача. Так, в позовній заяві вказано про відсутність телефонних дзвінків, не намагання наладити контакт чи побачення з дитиною з боку відповідача після розірвання шлюбу. Разом з тим, в судовому засіданні позивач вказала, що спілкування дитини з батьком збережене як особисте, так і в телефонному режимі. Таким чином, з наданих доказів судом встановлено, що 26.06.2023 між сторонами розірвано шлюбні відносини, наразі сторони проживають окремо, відповідач не сплачує коштів на утримання дитини, разом з тим, з дитиною підтримує спілкування як фізично так і в телефонному режимі. Отже, доказами ухилення від виконання обов`язків відповідача [PERSON] щодо виховання дитини [PERSON] є лише розрахунок заборгованості проведений державною виконавчою службою про наявність заборгованості зі сплати аліментів. Разом з тим, наявність заборгованості зі сплати аліментів саме по собі не може свідчити про свідоме ухилення від батьківських обов`язків та бути підставою для крайньої міри впливу такої як позбавлення батька прав щодо дитини. Судом встановлено, що між сторонами існують особисті непорозуміння, однак це не може бути підставою для позбавлення батьківських прав, оскільки забезпечення найкращих інтересів дитини має першочергове значення і переважає інтереси батьків. Сам по собі факт недостатнього спілкування батька з донькою не може бути підставою для позбавлення батьківських прав, як і необхідність для позивачки отримувати згоду на вчинення тих чи інших дій щодо дитини. Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно позиції Європейського суду з прав людини, яка відповідно до змісту ст. 1, 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» судами може застосовуватися як джерело права, викладеної у рішенні по справі «Савіни проти України» від 18.12.2008, національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав, які надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. В судовому засіданні не встановлено виняткових обставин за яких було б доцільно позбавити дитину її коріння та покласти на батька відповідальність у виді позбавлення його батьківських прав на дитину. Аналізуючи висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав від 23.12.2025 № 109-8176, відповідно до якого орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав батька, [PERSON] , стосовно малолітньої дочки, [PERSON] , [INFO] , суд зазначає таке. Згідно з висновком, встановлено наявність заборгованості зі сплати аліментів, встановлено факт розірвання шлюбу та створення відповідачкою належних умов проживання для дитини. Разом з тим, у висновку не вказано з яких фактичних обставин, підтверджених доказами, орган опіки та піклування дійшов висновку про свідоме ухилення [PERSON] від виконання батьківських обов`язків. Байдужість батька до дитини та ігнорування дитини встановлено зі слів матері, яка в даному випадку є зацікавленою особою. Під час спілкування з дитиною [PERSON] не з`ясовано її думку про доцільність позбавлення батька батьківських прав, відношення батька до дитини, лише встановлено, що вона має гарні відносини з вітчимом та бажає, щоб він став її батьком. Зі змісту даного висновку вбачається, що в телефонній розмові відповідач [PERSON] повідомив, що проти позбавлення його батьківських прав, [PERSON] був присутній на засіданні комісії, де не заперечував, що аліменти платить не систематично, з донькою не спілкується на належному рівні, не бере участі в її вихованні у повному обсязі. Тобто, таке спілкування та виховання відбувається, але на його думку, його недостатньо. Разом з тим, органом опіки та піклування наступним реченням зроблено висновок про самоусунення від виконання батьківських обов`язків [PERSON] , не спілкування з дитиною, відсутність його участі у її вихованні, тоді як сам [PERSON] дані обставини не підтверджував. Таким чином, суд вважає висновок органу опіки та піклування Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , відносно його дитини необґрунтованим, неповним та таким, що не відповідає інтересам дитини та його відхиляє. Отже, позивачкою не надано належних і допустимих доказів невиконання відповідачем своїх батьківських обов`язків без поважних причин, не встановлено винної поведінки [PERSON] щодо ухилення від виховання дочки і свідомого нехтування ним своїми обов`язками, а тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для позбавлення батьківських прав відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed