Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04 жовтня 2004 року. Від шлюбу мають двоє дітей, сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Поряд з тим, зазначив, що причиною розпаду їхньої сім`ї є те, що сімейне життя з відповідачем не склалося. Як виявилося, у них різні характери, різні погляди на сімейне життя, на сімейні цінності, на ставлення один до одного, як подружжя. Крім того зазначив, що одруження з відповідачкою виявилося невдалим. Спільне життя не склалося через відсутність порозуміння, різні погляди на вирішення сімейних проблем, ігнорування налагодження сімейних відносин, що призвело до втрати почуття поваги та любові один до одного. За останній рік між ними постійно виникають сварки, внаслідок того, що кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, мають місце непорозуміння з різних питань сімейного життя, із-за взаємних претензій один до одного. Фактично вони припинили спільне проживання та ведення спільного господарства та спільного бюджету. Також зазначив, що йому стало відомо, що відповідачка порушує подружню вірність, на даний час проживає з іншим чоловіком. А тому, вважає, що шлюб між ними існує формально, подальше збереження шлюбу є неможливим, оскільки це суперечить його інтересам, у зв`язку з чим просив шлюб між ними розірвати. Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 13 січня 2026 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та запропоновано відповідачці протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії ухвали надіслати відзив на позовну заяву. Як слідує з наявного в матеріалах справи поштового повідомлення, направленого відповідачці за місцем реєстрації, таке повернулось до суду без вручення з відміткою: «адресат відмовився від отримання», що в свою чергу, згідно ст. 128 ЦПК України, дає суду підстави дійти висновку про належне сповіщення відповідачки про час та місце розгляду справи. На момент розгляду справи судом відповідачкою відзиву на позов, будь-яких заяв, клопотань подано не було. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданого 04 жовтня 2004 року Мельнице Подільською селищною радою Борщівського району Тернопільської області, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 04 жовтня 2004 року у Мельнице Подільській селищній раді Борщівського району Тернопільської області, про що складено актовий запис № 21. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище дружині [PERSON] . Від шлюбу подружжя має двоє дітей, сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Також судом встановлено, що сімейне життя між сторонами не склалося, а шлюб набрав формальних рис через різні характери, різні погляди на сімейне життя, на сімейні цінності, на ставлення один до одного, як подружжя. Фактично вони припинили спільне проживання та ведення спільного господарства та спільного бюджету. Наміру зберегти шлюб, ні позивач, ні відповідачка не висловили. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а його розірвання не суперечить будь-чиїм законним правам та інтересам. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача суму понесених ним судових витрат у виді судового збору. Тому, враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 112, 113 Сімейного кодексу України, Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: approved