Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

1. Описова частина Стислий виклад позицій учасників справи [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] у розмірі частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з дня подання позову і до повноліття дитини. Позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що її дочка [PERSON] , яка померла [INFO] , перебувала у шлюбі з [PERSON] . Від указаного шлюбу вони мають спільну дитину [PERSON] . Після смерті дочки, дитина залишилась проживати разом з нею. Батько хлопчика [PERSON] переїхав на проживання до с. Берестовець Ніжинського району Чернігівської області. Позивачка сама виховує дитину та утримує її матеріально. Відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не спілкується із сином, не піклується про нього, не виявляє батьківської турботи, не турбується про його фізичний та духовний стан, не бере участі у вихованні, лише передає кошти у розмірі 5 600,00 грн, які він отримує як законний представник [PERSON] (пенсія у зв`язку з втратою годувальника та державна соціальна допомога на дітей з інвалідності), жодних додаткових коштів від нього не надходить. На свята подарунків дитині не передає. Позивачка позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з вищевказаних підстав. Пояснила, що після смерті дочки вона забрала онука до себе та вже 9 років займається його утриманням та вихованням. Батько хлопця, коли проживав у м. Борзна, то періодично відвідував його. Згодом він переїхав у с. Берестовець та перестав спілкуватися із сином. Він не телефонує йому, не приїздить, не займається його вихованням та навчанням, матеріально не забезпечує, не цікавиться його життям та здоров`ям, не з`ясовує потреби дитини. ЇЇ онук є дитиною з інвалідністю, тому навчається на індивідуальній формі навчання. Відповідач як батько отримує на дитину пенсію у зв`язку із втратою годувальника та державну соціальну допомога на дітей з інвалідністю. Вказані кошти він привозить їй щомісяця, за що вона сплачує йому певну суму. Під час цих візитів, з дитиною він не спілкується. Були періоди коли він вчасно не віддавав вказані кошти, або віддавав не всю суму. Зі свого боку відповідач не надає матеріальної допомоги сину. За весь цей час він придбав для дитини планшет та кросівки, один раз возив його до зоопарку. У разі позбавлення відповідача батьківських прав, опіку над дитиною мають намір оформити її син (дядько [PERSON] ) або невістка, які проживають разом з ними, оскільки сама вона має проблеми зі здоров`ям. Відповідач [PERSON] заперечував проти позбавлення його батьківських прав, зазначив, що не хоче розривати зв`язок із дитиною. Водночас він не зміг відповісти на питання, яким чином він збирається будувати стосунки з дитиною у майбутньому та дбати про неї. У процесі судового розгляду, відповідач змінив свою позицію та визнав позовні вимоги щодо позбавлення батьківських прав, при цьому, заперечував проти вимог про стягнення аліментів. Вважав, що він не має сплачувати аліменти, у разі позбавлення батьківських прав. Відповідач не оспорював обставини викладені у позовній заяві. Зазначив, що не забирає сина до себе, оскільки той звик жити у баби. Він спілкується з ним коли є можливість. Підтвердив, що він дійсно щомісяця привозить [PERSON] кошти, які отримує як соціальні виплати на дитину, а та у свою чергу платить йому за це. Відповідач не заперечував, що не бере участі у житті дитини, не забезпечує її матеріально. При цьому, він не зміг пояснити причини такої своєї поведінки. Представник третьої особи у судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити, пояснивши, що близько одного року тому, позивачка звернулась до служби у справах дітей з приводу того, що вона виховує онука, а його батько [PERSON] не бере участі у його вихованні та не віддає їй кошти, які отримує на сина. Після проведеної роботи, батько дитини кошти віддавав регулярно, водночас участі у вихованні сина не брав. Згодом [PERSON] звернулася до них за висновком про доцільність позбавлення його батьківських прав з підстав ухилення батька від виконання батьківських обов`язків. Під час підготовки вказаного висновку, вони з`ясували, що батько не бере участі у вихованні сина, не забезпечує його матеріально, емоційні зв`язки між ним та дитиною відсутні. На засіданні комісії із питань захисту прав дитини [PERSON] не заперечував проти позбавлення його батьківських прав. У разі позбавлення відповідача батьківських прав опікуном дитини буде призначено особу з числа її родичів (невістку чи сина позивачки). Процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 26 грудня 2025 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрите загальне позовне провадження у справі, призначене підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 26 січня 2025 року закрите підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду по суті, третю особу зобов`язано надати до суду документи, що стали підставою для надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї [PERSON] у разі здійснення такого супроводу. 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин та оцінка аргументів і доказів учасників справи. Заслухавши пояснення учасників справи, з`ясувавши думку дитини, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд установив, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] .(а.с. 7-8). Мати дитини [PERSON] померла [INFO] . (а.с.9). Відповідач зареєстрований в [ADDRESS] , але фактично проживає без реєстрації за адресою в [ADDRESS] . (17, 32) Дитина зареєстрована та проживає за адресою [ADDRESS] , разом з бабою по лінії матері [PERSON] (позивачкою по справі), яка є особою з інвалідністю ІІІ групи. (а.с. 5-6, 10, 23). Відповідно до медичного висновку №12 від 28.07.2023 КНП «Борзнянська ЦРЛ» на дитину інваліда віком до 18 років, довідки КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» Чернігівської обласної ради №98 від 23.07.2021, [PERSON] є дитиною з інвалідністю та отримує державну соціальну допомогу. (а.с. 11-12, 21) Згідно з характеристикою на [PERSON] виданою Борзнянською ЗОШ І-ІІІ ст. ім. Христини Алчевської, дитина навчається на індивідуальній формі навчання (педагогічний патронаж). Дитина забезпечена шкільним приладдям, має охайний вигляд, проживає з бабою, яка займається її вихованням, співпрацює з педагогами. Батько не приймає участі у житті та навчанні сина. (а.с 13). Під час обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] 03.10.2025, працівниками соціальних служб було встановлено, що в будинку чисто, наявні необхідні меблі та побутова техніка. Продуктами харчування сім`я забезпечена в достатній кількості. Дитина має місце для сну, занять та відпочинку, забезпечена одягом, взуттям, іншими необхідними речами, іграшками, книгами. За цією адресою проживають і мають постійне місце реєстрації: [PERSON] , [INFO] , - позивачка; [PERSON] , [INFO] , - внук позивачки; [PERSON] , [INFO] , - син позивачки; [PERSON] , [INFO] , - невістка позивачки; [PERSON] , [INFO] , - внучка позивачки. Стосунки у сім`ї дружні. (а.с. 22). На засіданні Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Комарівської сільської ради 07.10.2025 розглядалось питання про з`ясування життєвої ситуації [PERSON] у зв`язку з підготовкою висновку про доцільність/недоцільність позбавлення його батьківських прав відносно його сина [PERSON] . Стан виконання батьківських обов`язків [PERSON] визнано негативним. При цьому, останній був присутній на засіданні та заперечував проти позбавлення його батьківських прав. (а.с.19-20). Згідно з характеристикою Берестовецького старостинського округу Комарівської сільської ради №320/1 від 01.10.2025, [PERSON] , [INFO] , проживає в [ADDRESS] без реєстрації. На території старостату ніде не працює. Проживає разом з матір`ю. Скарг від сусідів та жителів села не надходило. (а.с.16). Згідно з Висновком органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , щодо його малолітнього сина, затвердженого рішенням Виконавчого комітету Борзнянської міської ради від 28.10.2025 №163, вказаний орган вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав щодо його сина. З матеріалів доданих до висновку вбачається, що на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Борзнянської міської ради 22.10.2025 відповідач повідомив, що не може брати участь у вихованні сина, бо проживає в іншому населеному пункті. Не заперечує проти позбавлення його батьківських прав. (24-26, 45-46) Свідки [PERSON] та [PERSON] , повідомили, що [PERSON] після смерті дочки виховує онука [PERSON] , весь цей час він поживає разом з нею. Вони ніколи не бачили щоб батько хлопця приїздив до нього. У процесі спілкування дитина ніколи не згадує про батька, нічого про нього не розповідає. Аналогічні відомості, викладені у письмових поясненнях свідків, що наявні у матеріалах справи. (а.с. 14, 47-50). Свідок [PERSON] повідомила, що позивачка доводиться їй свекрухою, вони проживають разом. [PERSON] постійно проживає разом з ними після смерті матері. Батько хлопця протягом перших двох років після смерті його матері спілкувався з ним, забирав до себе, проводив з ним час. Наразі він не спілкується із сином, не цікавиться його життям, лише періодично привозить кошти, що отримує на сина від держави. Перешкод у спілкуванні з дитиною йому не створюють. [PERSON] про батька ніколи не згадує. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно зі статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом із батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї від народження. Статтею 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною належної освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з ч.2, 4 ст.155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків. Згідно з п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму ВСУ від 30.03.2007 N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»(далі - Постанова) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. За змістом п. 16 Постанови, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Установлені в процесі судового розгляду обставини свідчать про свідоме ухилення [PERSON] від виконання свої батьківських обов`язків щодо сина [PERSON] . Відповідач нехтує своїми батьківськими обов`язками, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не бере участі у його вихованні, не цікавиться навчанням, не забезпечує матеріально у добровільному порядку. Не дивлячись на те, що дитина має особливі потреби та вимагає більшої уваги та зусиль для підтримання її здоров`я та забезпечення її розвитку, [PERSON] самоусунувся від виконання батьківських обов`язків щодо неї, фактично переклавши їх на його бабу [PERSON] . При цьому відповідач матеріальної допомоги не надає, виплати, які отримує як законний представник дитини віддає неохоче, при цьому, частину коштів залишає собі, що він не заперечував у судовому засіданні. Висновок виконавчого комітету Борзнянської міської ради про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо його дитини, узгоджується з обставинами встановленими під час судового розгляду. У процесі спілкування з [PERSON] було з`ясовано, що дитина має тісний емоційний зв`язок з бабою та хоче проживати з нею, водночас хлопець хотів би частіше бачитися з батьком. Виходячи з обставин цієї справи, суд вважає, що позбавлення [PERSON] батьківських прав відповідатиме найкращим інтересам дитини [PERSON] , оскільки, попри бажання дитини підтримувати з ним зв`язок та спілкування, він свідомо уникає цього, при цьому не бере на себе будь які турботи про сина. Відповідач під час спілкування з представниками органу опіки та піклування та під час судового розгляду змінював свою позицію щодо позбавлення його батьківських прав, то заперечував проти цієї частини позовних вимог, то визнавав їх. При цьому суд така активність по відношенню до сина проявляється лише під впливом судового позову. У судовому засіданні відповідач не зміг пояснити яким він бачить у майбутньому своє спілкування із сином та турботу про нього. Фактична поведінка відповідача свідчить про свідоме ухилення від виконання батьківських обов`язків та байдужість до дитини. Лише факт заперечення проти позову про позбавлення батьківських прав не свідчить про інтерес до дитини та реальне бажання змінити поведінку щодо неї. Вказане узгоджується з правовим висновком Верховного Суду викладеним у постанові від 29.09.2021 у справі № 459/3411/18 (провадження N 61-9303св21). Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення у повному обсязі, оскільки [PERSON] протягом тривалого часу безпричинно та свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо свого сина. Водночас, суд вважає за доцільне роз`яснити [PERSON] , що відповідно до ст. 169 СК України, він має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки та обставин, що стали підставою для позбавлення батьківських прав. За змістом вимог ч.2, 3 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини; при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину; у разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Зважаючи, що [PERSON] є батьком [PERSON] , не звільнений від обов`язку забезпечувати його матеріально, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітнього сина. Ураховуючи, що відповідач є особою працездатного віку, відомостей про свої доходи не надав, коштів на утримання дитини не виділяє, дитина знаходиться на утримані баби, тому виходячи з положень ст.181-184 СК України, суд вважає за можливе стягувати з [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, на особистий рахунок дитини. Питання розподілу судових витрат слід вирішити відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягнувши з [PERSON] на користь позивачки понесені нею витрати по сплаті судового збору. Зважаючи на звільнення позивачки від сплати судового збору при поданні позову про стягнення аліментів (п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір»), відповідно до положень ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню 1211,20 грн судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved