Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

До Коломацького районного суду Харківської області на підставі ухвали, постановленої 03 грудня 2025 року суддею Київського районного суду міста Полтави, надійшла позовна заява з додатками, в якій Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» в особі його представника адвоката Усенка М.І. просило суд стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитним договором №6361168, укладеним між його сторонами 16 листопада 2022 року, у розмірі 19350 гривень 00 копійок, яка складається із: простроченої заборгованості за кредитом у сумі 4500 гривень 00 копійок; заборгованості за процентами у сумі 14400 гривень 00 копійок; заборгованості за комісією у сумі 450 гривень 00 копійок. Крім того позивач просив суд стягнути із відповідача судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2422 гривні 40 копійок, а також витрати на правову допомогу у розмірі 8000 гривень 00 копійок. В обґрунтування заявлених вимог представник позивача зазначив, що 16 листопада 2022 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладений договір за №6361168 про споживчий кредит в електронній формі у відповідності із Законом України «Про електронну комерцію», який підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису шляхом відтворення одноразового ідентифікатора. Як вказав представник позивача, за умовами вищезазначеного договору кредитодавець надав позичальнику кредитні кошти у сумі 5000 гривень 00 копійок, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі за користування кредитом на умовах і в терміни, які передбачені кредитним договором. Також позивач вказав, що ТОВ «МІЛОАН» свої зобов`язання за кредитним договором виконало, перерахувавши на картковий рахунок позичальника грошові кошти у розмірі 5000 гривень 00 копійок, а відповідач взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредитних коштів за умовами кредитного договору не виконав, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед ТОВ «МІЛОАН» у розмірі 19350 гривень 00 копійок, яка складається із: простроченої заборгованості за кредитом у сумі 4500 гривень 00 копійок; заборгованості за процентами у сумі 14400 гривень 00 копійок; заборгованості за комісією у сумі 450 гривень 00 копійок. Крім того представник позивача у позовній заяві вказав, що 28 березня 2023 року між ТОВ «МІЛОАН» і ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладений договір відступлення прав вимоги за №93-МЛ, за умовами якого ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло право вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором №6361168, укладеним між його сторонами 16 листопада 2022 року, у розмірі у розмірі 19350 гривень 00 копійок, яка складається із: простроченої заборгованості за кредитом у сумі 4500 гривень 00 копійок; заборгованості за процентами у сумі 14400 гривень 00 копійок; заборгованості за комісією у сумі 450 гривень 00 копійок. І, як запевнив представник позивача, відповідач отримані в кредит за вищевказаним кредитним договором грошові кошти не повернув, а також не сплатив інші платежі, передбачені умовами договору, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 19350 гривень 00 копійок, яка складається із: простроченої заборгованості за кредитом у сумі 4500 гривень 00 копійок; заборгованості за процентами у сумі 14400 гривень 00 копійок; заборгованості за комісією у сумі 450 гривень 00 копійок, що й послугувало підставою для звернення ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до суду із позовом. Ухвалою Коломацького районного суду Харківської області від 15 січня 2026 року відкрито провадження по справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в позові просить розгляд справи проводити за його відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідно до п. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку шляхом направлення судової повістки на адресу зареєстрованого місця проживання, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не надала. У відповідності до приписів ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. Дослідивши письмові докази, долучені у якості додатку до позовної заяви, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного. Так, частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Із досліджених у судовому засіданні доказів вбачається, що 16 листопада 2022 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи Товариства укладений договір про споживчий кредит за №6361168 в електронній формі, згідно якого Кредитодавець на умовах визначених цим договором, на строк визначений у п. 1.3 договору надав Позичальнику грошові кошти в сумі, визначеній у п.1.2. договору (далі - кредит), а Позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості згідно п.1.4 договору, а також виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, які визначені договором. Кредит надається з метою задоволення потреб Позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. Типом кредиту є кредит (а.с. 7-17). Кредитний договір підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (R24380) у відповідності із Законом України «Про електронну комерцію», про що зазначено у п. 6 вказаного договору. У пунктах 1.2 - 1.6 договору сторони дійшли згоди, що сума кредиту становить 5000 гривень 00 копійок, кредит надається загальним строком на 100 днів з 16 листопада 2022 року і складається із пільгового та поточного періодів. Пільговий період складає 10 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 26 листопада 2022 року (рекомендована дата платежу). Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 24 лютого 2023 року (дата остаточного погашення заборгованості). Позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 26 листопада 2022 року (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 24 лютого 2023 року (останнього дня строку кредитування). Комісія за надання кредиту становить 950 гривень 00 копійок, яка нараховується за ставкою 19% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду складають 240 гривень 00 копійок, які нараховуються за ставкою 2,0% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду. Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду складають 13500 гривень 00 копійок, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3,0% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. Тип процентної ставки за цим Договором - фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п. 2.2 та п. 2.3 цього Договору. У відповідності з п.2.1. договору кредитні кошти надаються Позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти 516875*04. Пунктом 2.3 договору визначені умови пролонгації строку кредиту. Як зазначено у п.6 договору, цей кредитний договір укладається в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника, який+ створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства та доступний через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Розміщенні в Особистому кабінеті Позичальника проєкт цього Кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицією Товариства про укладання Кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього Кредитного договору (акцепт) надається Позичальником шляхом відправлення Товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який генерується та надсилається Товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер Позичальника, а Позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність - комбінацію цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер) для підписання цього Кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Приймаючи пропозицію Товариства про укладання цього кредитного договору Позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. і з Правилами та Графіком платежів) договору вцілому і підтверджує, що він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє і зобов`язується неухильно дотримуватись умов Кредитного договору та Правил. Укладення Кредитодавцем Кредитного договору з Позичальником у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню Кредитодавцем ідентичного за змістом Кредитного договору, який підписаний власноручним підписом Позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки. Цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі. Згідно п. 7.1. договору цей Договір (з додатками №1, №2, №3 та Правилами) набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту отримання кредиту. Як вбачається із додатку №1 до договору про споживчий кредит №6361168 від 16 листопада 2022 року «Графік платежів за договором про споживчий кредит», який є невід`ємною частиною кредитного договору, сторонами узгоджений графік розрахунків за кредитом та його сукупна вартість (а.с. 18), а саме: 1) дата видачі кредиту - 16 листопада 2022 року / дата платежу 24 лютого 2023 року; 2) кількість днів у розрахунковому періоді - 100; 3) чиста суму кредиту - 5000 гривень 00 копійок/сума платежу за розрахунковий період - 20450 гривень 00 копійок; 4) сума кредиту за договором/погашення суми кредиту - 5000 гривень 00 копійок; 5) проценти за користування кредитом 14500 гривень 00 копійок; 6) комісія за надання кредиту - 950 гривень 00 копійок; 7) реальна річна процентна ставка 1128%; 6) загальна вартість кредиту становить 20450 гривень 00 копійок. Вказаний графік платежів за договором про споживчий кредит №6361168 від 16 листопада 2022 року підписаний [PERSON] за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Із паспорта споживчого кредиту (а.с. 19-20), який є додатком №2 до договору про споживчий кредит №6361168 від 16 листопада 2022 року та підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, вбачається, що в ньому визначені основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача: тип кредиту, сума/ліміт кредиту, строк кредитування, порядок продовження строку кредитування, мета отримання кредиту, спосіб та строк надання кредиту; інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача: процентна ставка; тип процентної ставки; порядок повернення кредиту та інше. 16 листопада 2022 року о 19 годині 28 хвилині на мобільний телефонний номер [PERSON] направлено унікальний одноразовий ідентифікатор (R24380) для підписання Кредитного договору та додатків №1 та №2 до нього, що підтверджується відповідною довідкою про ідентифікацію, складеною ТОВ «МІЛОАН» (а.с. 21). Анкета-заява на кредит №6361168 від 16 листопада 2022 року містить відомості щодо погодження отримання кредиту відповідачем [PERSON] у ТОВ «МІЛОАН» на умовах, викладених у договорі про споживчий кредит №6361168 від 16 листопада 2022 року, а також нею підтверджується укладання кредитного договору його сторонами в електронній формі (а.с. 22-23). Платіжним дорученням №87101707 від 16 листопада 2022 року підтверджено перерахування коштів у сумі 5 000 гривень 00 копійок згідно договору №6361168 на картковий рахунок відповідача [PERSON] за № [NUMBER] (а.с. 24). Враховуючи вищевикладене, договір №6361168 є результатом домовленості сторін і відповідає загальним засадам цивільного законодавства, визначеним ст.3 ЦК України, а також ст.1054 ЦК України, ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», позаяк позичальник був ознайомлений з умовами кредитування, сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності і волевиявлення учасників договору було вільним. 28 березня 2023 року між ТОВ «МІЛОАН» і ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладений договір відступлення прав вимоги за №93-МЛ (а.с. 28-36), за умовами якого ТОВ «МІЛОАН» передало (відступило) ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» прийняло належні ТОВ «МІЛОАН» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Крім того, 26 серпня 2025 року сторонами укладено додаткову угоду №1 до договору відступлення прав вимоги за №93-МЛ від 28 березня 2023 року (а.с. 43). Як вбачається із витягу з Реєстру боржників до договору відступлення прав вимог №93-МЛ від 28 березня 2023 року (у новій редакції згідно додаткової угоди №1 від 26 серпня 2025 року) ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло право вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором №6361168 на загальну суму 19350 гривень 00 копійок, яка складається із: простроченої заборгованості за кредитом у сумі 4500 гривень 00 копійок; заборгованості за процентами у сумі 14400 гривень 00 копійок; заборгованості за комісією у сумі 450 гривень 00 копійок (а.с. 47). Про набуття прав нового кредитора позивач повідомив відповідача шляхом направлення на його поштову адресу відповідної письмової претензії за вих №22572159/29 від 12 вересня 2025 року (а.с. 48). Згідно відомостей про щоденні нарахування та погашення, наданих ТОВ «МІЛОАН», а також виписки з особового рахунка за Кредитним договором №6361168 від 16 листопада 2022 року, наданої ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», заборгованість [PERSON] за кредитним договором складає 19350 гривень 00 копійок, з яких: прострочена заборгованість за кредитом у сумі 4500 гривень 00 копійок; заборгованість за процентами у сумі 14400 гривень 00 копійок; заборгованість за комісією у сумі 450 гривень 00 копійок. (а.с. 25-26). Виписка з особового рахунку [PERSON] є належним і достатнім доказом щодо розрахунку вимог ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал». Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові, датованій 25 травня 2021, у справі № 554/4300/16-ц. Водночас, суд зауважує, що відповідач не спростував належними і допустимими доказами розміру нарахованої суми заборгованості перед позивачем за кредитними зобов`язаннями. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п. 3 ст. 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ст. 3 ЦК України. Тобто, дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У відповідності із ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Згідно п. 5 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. У п.6 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» закріплене визначення, згідно якого електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Пунктом 12 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п.12 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно частини 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України (п.13 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Приписами, закріпленими у статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 524/5556/19 від 12 січня 2021 року дійшов такого висновку: «Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет - магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачем за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами». Подібна правова позиція міститься і у постанові Верховного Суду у справі №127/33824/19 від 07 жовтня 2020 року, проте у цій справі мова йшла про відсутність відображення електронного підпису на договорі та відсутність доказів отримання такого підпису позичальником: «Без отримання листа на адресу електронної пошти і смс-повідомлення, без здійснення входу на веб-сайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Укладення кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі позивача, цей правочин, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі». За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. В ч.1 ст. 638 ЦК України визначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У відповідності із абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. За положеннями, закріпленими у ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). А у ч. 2 ст. 1054 ЦК України закріплене правило, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. У відповідності з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно вимог, закріплених у ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. За правилами, визначеними ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно приписів, закріплених у ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Як з`ясовано судом, договір про споживчий кредит №6361168 від 16 листопада 2022 року укладений між його сторонами в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно із вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію", і підписаний особисто відповідачем [PERSON] за допомогою електронного підпису шляхом відтворення одноразового ідентифікатора. В договорі викладено інформацію про тип кредиту, строк кредитування, спосіб та строк надання кредиту, процентну ставку, платежі за додаткові та супутні послуги, загальні витрати за кредитом, орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом, реальну річну процентну ставку, порядок пролонгації строку кредитування, а тому відповідач був ознайомлеий з умовами кредитування. Підписавши договір про надання споживчого кредиту, позичальник відповідно до ст.ст. 3 та 627 ЦК України добровільно погодив такі умови кредитного договору, взявши на себе відповідні зобов`язання. Суд констатує, що правочин, укладений між його сторонами, у відповідності із ст. 204 ЦК України є правомірним та укладеним у письмовій формі, а це у свою чергу значить, що сторонами дотримано вимоги щодо форми кредитного договору, закріплені у ст. 1055 ЦК України. З огляду на вищевикладене, на підставі досліджених у судовому засіданні доказів суд вважає доведеним факт невиконання [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором, у зв`язку з чим має місце порушення прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення із відповідача на користь позивача заборгованості за договором про споживчий кредит №6361168, укладеним між його сторонами 16 листопада 2022 року, у розмірі 19350 гривень 00 копійок, з яких: прострочена заборгованість за кредитом у сумі 4500 гривень 00 копійок; заборгованість за процентами у сумі 14400 гривень 00 копійок; заборгованість за комісією у сумі 450 гривень 00 копійок.. Водночас, суд зауважує, що відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву та не спростував розміру нарахованої суми заборгованості перед позивачем за кредитними зобов`язаннями. Виходячи з викладеного суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» ґрунтуються на законі, а тому підлягають задоволенню. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем послуг адвоката та понесення витрат в суді. Статтею 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Доля цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язані зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою: 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Отже зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача. Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Вирішуючи питання обгрунтованості розміру заявлених представником позивача витрат на професійну правничу допомогу та пропорційності їх складності правовому супроводу справи в суді, суд враховує те, що справа про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є малозначною справою, всі обставини по цій справі були встановленні в судовому порядку. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне, з урахуванням вимог розумності та справедливості, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу до 5 000,00 грн. Окрім того, на підтвердження понесених витрат у справі до суду надано платіжну інструкцію № 25522 від 17 жовтня 2025 року у розмірі 2 422, 40 грн за подання позовної заяви, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved