Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

В вересні 2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого вказало, що 21.02.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та [PERSON] в електронній формі укладено Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2969474, відповідно до умов якого відповідачу було надано грошові кошти у розмірі 4000 грн. на умовах визначених кредитним договором, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах та в терміни, що визначений Договором. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначений умовами кредитного договору, шляхом їх переказу на картковий рахунок позичальника. Однак, відповідач не виконала свої зобов`язання не вносила платежі, передбачені умовами кредитного договору, на повернення отриманих коштів, також сплату процентів за користування кредитом, у зв`язку із чим у неї утворилася заборгованість за кредитним договором. Станом на 19.09.2025 заборгованість [PERSON] перед позивачем становить 20720,40 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 4000 грн. та заборгованості за процентами 16720,40 грн. 10.08.2023 ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» уклали Договір факторингу №ККЛУ-10082023. Згідно вищевказаного Договору, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Лінеура Україна», включно і до [PERSON] за кредитним договором №2969474 від 21.02.2022. Просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №2969474 від 21.02.2022 в загальному розмірі 20720,40 грн., судовий збір в розмірі 2 422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000,00 грн. Ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду від 01.10.2025 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач про відкриття провадження у справі повідомлялася належним чином, правом подачі відзиву на позов не скористалася. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.02.2022 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] в електронній формі укладено Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2969474, відповідно до умов якого відповідачу було надано грошові кошти в розмірі 4000 грн. на умовах визначених кредитним договором, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом (п.1.2 Договору). Строк кредиту становить 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 6 днів. Детальні терміни та дати повернення кредиту та сплати процентів визначені графіком платежів (п. 1.3 Договору). Відповідно до п. 1.3.1 договору строк кредиту, а також термін повернення кредиту встановлені договором, продовженню не підлягають. Згідно із п. 1.4 договору, тип процентної ставки фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти на таких умовах: стандартна процентна ставка становить 1,99 % в день та застосовується в межах всього строку кредиту; знижена процентна ставка становить 1,00 % в день та застосовується, якщо клієнт до 27.02.2022 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі не менше суми першого платежу, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту. У випадку невиконання клієнтом умов для отримання індивідуальної знижки, користування кредитом для клієнта здійснюється за стандартною процентною ставкою (п.п. 1.4.1., 1.4.2 договору). Орієнтовна загальна вартість кредиту складає: за стандартною ставкою 32656,00 грн., за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої ставки 32417,20 (п.п. 1.6, 1.6.1, 1.6.2 договору). ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало Відповідачу грошові кошти в розмірі 4000,00 грн., шляхом їх перерахунку 21.02.2022 на картковий рахунок відповідача № [NUMBER] , що підтверджується наявним у матеріалах справи листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» № 6162-0403 від 04.03.2024, а також наданими АТ КБ «ПриватБанк» на виконання ухвали суду від 01.10.2025 документами, що містять відомості про те, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] , та на вказану банківську карту 21.02.2022 відбулося зарахування грошових коштів в сумі 4000,00 грн.. РНОКПП позичальника у позовній заяві та довідці АТ КБ «Приватбанк» є ідентичним-2911615042, а тому суд дійшов висновку, що [PERSON] та [PERSON] -одна й та ж особа. Відповідач не виконала належним чином умов кредитного договору, а саме: не внесла платежі, передбачені умовами кредитного договору, на повернення отриманих коштів та не сплатила проценти за користування кредитом, протягом визначеного договором строку, у зв`язку із чим у неї утворилася заборгованість за кредитним договором в розмірі 20720,40 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 4000 грн.; заборгованості за процентами 16720,40 грн. ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до [PERSON] за кредитним договором №2969474 від 21.02.2022, оскільки 10.08.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» було укладено Договір факторингу №ККЛУ-10082023. Позивач 12.09.2025 звертався до [PERSON] із досудовою вимогою про необхідність погашення заборгованості. Встановлені судом обставини підтверджуються: договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2969474 від 21.02.2022; паспортом споживчого кредиту № 2969474; листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» № 6162-0403 від 04.03.2024; розрахунком заборгованості за договором № 2969474; договором факторингу №ККЛУ-10082023; досудовою вимогою № 22952875 від 12.09.2025. За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно дост.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а в ч.1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.512, ст. 514 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Частиною 1 ст.13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини першої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. За загальними правилами доказування, визначеними статями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на спростування заявлених позивачем вимог та наданих на їх підтвердження доказів, в тому числі і на підтвердження належного виконання зобов`язань за кредитним договором від 21.02.2022 та на спростування розміру заборгованості за вказаним договором в сумі 20720,40 грн. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку що позовні вимоги слід задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором № 2969474 від 21.02.2022 в розмірі 20720,40 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 4000 грн. та заборгованості за процентами 16720,40 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 2 422,40 грн. Згідно п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Судом встановлено, що позивачем на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000,00 грн. надано договір про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01.07.2025; акт наданих послуг № 249 від 05.09.2025; детальний опис наданих послуг до акту від 05.09.2025 та ордер на надання правничої допомоги. Судом встановлено, що понесення позивачем витрат на правову допомогу підтверджено відповідними документами, а тому вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Таким чином, з урахуванням принципів розумності, співмірності, пропорційності та справедливості, зважаючи на складність справи, фактично витрачений адвокатом час на підготовку документів, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати у вигляді витрат на правничу допомогу у розмірі 8000 грн.

Outcome: approved