Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

У позовній заяві представник позивача [PERSON] адвокат Климович Т.Д. просить ухвалити рішення про розірвання зареєстрованого 18 червня 2006 року між сторонами шлюбу, у період якого у них народилося троє дітей: [PERSON] , 2018 року народження, [PERSON] , 2021 року народження, [PERSON] , 2007 року народження. Заявлені вимоги представник позивача обґрунтувала тим, що спільне життя у сторін не склалося, між ними відсутнє взаєморозуміння щодо побудови гармонійних сімейних відносин, відсутнє спільне бачення подальшого спільного проживання, фактичні шлюбні відносини між ними припинені, примирення неможливо. Вважає, що за викладених обставин подальше перебування сторін у шлюбі буде суперечити принципу добровільності сімейних відносин. Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 13 листопада 2025 року, розгляд позову постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. У зв`язку з поверненням адресованого відповідачу поштового відправлення з копією вказаної ухвали без вручення через відсутність адресата за зареєстрованою адресою, ухвалою від 18 грудня 2025 року судом постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання сторони не з`явились. У позовній заяві представник позивача просила проводити розгляд справи за її та позивача відсутності. Відповідач про час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, у тому числі шляхом розміщення судового оголошення на веб-сайті судової влади, відзиву на позов та заяв щодо процедури розгляду справи не подав. За таких обставин суд провів розгляд справи в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за наявними у справі матеріалами. Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини. Згідно із копією свідоцтва серії [NUMBER] сторони уклали шлюб 18 червня 2006 року у Римачівській сільській раді Любомльського району Волинської області за актовим записом № 4. У період шлюбу у сторін народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв серії [NUMBER] , № [NUMBER] , [NUMBER] . Викладені у позові фактичні обставини взаємовідносин між сторонами, відповідачем не спростовано, тому суд вважає їх доведеними і приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує лише формально, перспектив збереження сім`ї не вбачається. Такий висновок підтверджено і самим фактом неявки відповідача в судове засідання і неподанням ним відзиву на позов. Згідно із ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. Викладена в позовній заяві вимога позивача про залишення їй шлюбного прізвища узгоджується з положеннями ст.113 СК України, тому підлягає задоволенню. Згідно із ч.1 ст.141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору слід покласти на відповідача.

Outcome: approved