Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Іванова Наталя Олександрівна, звернулася до Шевченківського районного суду м. Харкова з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про стягнення недоотриманої пенсії, в якому просить суд стягнути з відповідача недоотриману пенсію [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , який помер [INFO] в розмірі 75 572, 58 грн. В обґрунтування позову зазначає, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] . До кола спадкоємців [PERSON] входить його дружина, [PERSON] , за заявою якої приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Куксіним С. Ю. відкрито спадкову справу № 53/2024. Рішенням Луганського окружного адміністративного суду по справі № 360/3821/21 за позовом [PERSON] зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області повторно розглянути заяву [PERSON] від 28.06.2021 про переведення з пенсії за вислугу років на підставі пункту «б» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на пенсію за вислугу років на підставі пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні. Рішенням Луганського окружного адміністративного суду по справі № 360/6934/21 за позовом [PERSON] зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області здійснити перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії [PERSON] з 14.09.2020 року, шляхом включення до її складу індексації грошового забезпечення у розмірі середньої суми за останні 24 місяці перед звільненням, з урахуванням раніше виплачених коштів. На виконання зазначених рішень суду нараховано [PERSON] різницю в пенсії в розмірі 62 950,44 грн за рішенням по справі № 360/3821/21 від 22.09.2021 року та 12 622,14 грн за рішенням по справі № 360/6934/21 від 13.12.2021 року. Згідно електронної бази даних пенсіонерів силових структур Луганської області [PERSON] перебував на обліку в Головному управлінні, як отримувач пенсії за вислугу років відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 16.08.2020 року. У квітні 2023 року, у зв`язку зі зміною місця проживання, [PERSON] вибув до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області. Нараховані суми доплати пенсії після виконання рішень Луганського окружного адміністративного суду від 22.09.2021 у справі 360/3821/21 та від 13.12.2021 у справі 360/6934/21 обліковані за місцем перебування електронної пенсійної справи [PERSON] 31.032025 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Куксіним С. Ю. було направлено повторний запит № 63/01-16 про надання довідки про повну суму недоодержаної пенсії та/або будь-яких інших виплат, які належали померлому [INFO] [PERSON] , [INFO] , який проживав за адресою: [ADDRESS] для оформлення спадкових прав. У відповідь Відділ з питань виплати пенсій військовослужбовців та деяких інших категорій громадян управління з питань виплат головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області повідомив, що виплату пенсії [PERSON] припинено з 01.10.2024 року у зв`язку зі смертю пенсіонера [INFO] . 29.09.2025 року представником позивача був направлений адвокатський запит до головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо суми пенсії, яка була нарахована [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , пенсійна справа № 1213011436, але не була одержана ним за життя. Відповідь на запит, станом на дату подання позовної заяви, не надійшла. Також, позивач звертався до відповідача для надання інформації для включення суми недоотриманої пенсії спадкодавця у склад спадщини. У наданні інформації було відмовлено. Представник позивача зазначає, що відповідач незаконно перешкоджає у реалізації прав позивача, як спадкоємиці за законом, на отримання належного їй спадкового майна пенсії спадкодавця, яка залишилася не отриманою останнім за життя. За таких обставин позивач змушена звернутися до суду з відповідним позовом. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 28.10.2025 року зазначену позовну заяву залишено без руху у зв`язку з невідповідністю ст. 175, 177 ЦПК України. Позивачу надано строк для усунення недоліків. Від представника позивача до суду надійшла заява, відповідно до якої остання усунула всі недоліки зазначені в ухвалі Шевченківського районного суду м. Харкова від 28.10.2025 року. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 07.11.2025 року відкрито провадження в даній цивільній справі та прийнято рішення про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Також, витребувано у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Куксіна С. Ю. копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , який помер [INFO] . На виконання ухвали Шевченківського районного суду м. Харкова від 07.11.2025 року до суду від приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Куксіна С. Ю. надійшла копія спадкової справи № 53/2024 після померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] . 13.11.2025 року від представника відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області надійшов відзив, в якому останній просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки заборгованість щодо виплати пенсії позивачу відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ відсутня, тому для застосування ст. 61 зазначеного Закону немає підстав. Представник позивача у судовому засіданні просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У поданому відзиві на позовну заяву представник відповідача просив розгляд справи здійснювати без участі представника управління за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановив наступне. Згідно з ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами і іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , про що 01.10.2024 року Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції складено відповідний актовий запис № 12295, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання від 01.10.2024 року № 00047252423. [PERSON] є дружиною померлого [INFO] [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Артемівським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції 04.03.2004 року. До кола спадкоємців [PERSON] входить його дружина, [PERSON] , яка на час відкриття спадщини була зареєстрована за однією адресою зі спадкодавцем та за заявою якої приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Куксіним Станіславом Юрійовичем відкрито спадкову справу № 53/2024, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 09.10.2024 № 78669747. Син [PERSON] від спадщини відмовився, що підтверджується його заявою від 25.10.2024 року. З копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , вбачається, що [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки від 06.10.2020 року № 332, за підписом начальника управління пенсійного забезпечення військовослужбовців [PERSON] та головного спеціаліста [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області, як отримувач пенсії за вислугу років відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 16.08.2020 року. Підстава: пенсійна справа № 1213011436. Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 22.09.2021 року по справі № 360/3821/21 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо відмови у переведенні [PERSON] з пенсії за вислугу років на підставі пункту «б» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на пенсію за вислугу років на підставі пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» відповідно до його заяви від 28.06.2021. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області повторно розглянути заяву [PERSON] від 28.06.2021 про переведення з пенсії за вислугу років на підставі пункту «б» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на пенсію за вислугу років на підставі пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні. Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 13.12.2021 року по справі № 360/6934/21 визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 23 вересня 2020 року № 40 ( [PERSON] ) «Про відмову в перерахунку пенсії». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області здійснити перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії [PERSON] з 14.09.2020 року, шляхом включення до її складу індексації грошового забезпечення у розмірі середньої суми за останні 24 місяці перед звільненням, з урахуванням раніше виплачених коштів. Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (частина перша статті 18 ЦПК України). Відповідно до розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою № 1213011436 за дорученням № Д1213011436/3 від 31.03.2025 року [PERSON] нараховано різницю в пенсії в розмірі 62 950,44 грн за рішенням суду по справі № 360/3821/21 від 22.09.2021 року. Крім того, згідно з розрахунком на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою № 1213011436 за дорученням № Д1213011436/4 від 31.03.2025 року [PERSON] нараховано різницю в пенсії в розмірі 12 622, 14 грн за рішенням суду по справі № 360/6934/21 від 13.12.2021 року. Відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 27.04.2023 року № 6331-5002731451 фактичне місце проживання/перебування [PERSON] : [ADDRESS] . З листа Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 29.09.2025 року вбачається, що в квітні 2023 року, у зв`язку зі зміною місця проживання, [PERSON] вибув до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області. Нараховані суми доплати пенсії після виконання рішень Луганського окружного адміністративного суду від 22.09.2021 року у справі № 360/3821/21 та від 13.12.2021 року у справ № 360/6934/21 обліковані за місцем перебування електронної пенсійної справи [PERSON] 29.09.2025 року представником позивача був направлений адвокатський запит до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо суми пенсії, яка була нарахована [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , пенсійна справа № 1213011436, але не була одержана ним за життя. Листом від 07.10.2025 року № 2000-0203-8/153371 Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повідомило представника позивача про те, що виплата пенсії [PERSON] припинена у зв`язку зі смертю [INFO] . На виконання рішень Луганського окружного адміністративного суду від 22.09.2021 по справі № 360/3821/21 та від 13.12.2021 по справі № 360/6934/21 Фоменку нараховано різницю в пенсії, яку включено до Реєстру судових рішень. Оскільки [PERSON] не є стороною в рішеннях Луганського окружного адміністративного суду від 22.09.2021 по справі № 360/3821/21 та від 13.12.2021 по справі № 360/6934/21 та до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області не зверталася з особистою заявою для виплати недоотриманої пенсії за дні життя в строки, передбачені ст. 61 Закону, підстави вносити дані заявника до Реєстру судових рішень відсутні. Як вбачається з копії спадкової справи № 53/2024 свідоцтва про право на спадщину за законом були видані лише на 1/3 частки в праві спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS] та земельної ділянки, що розташована за адресою: Містківська сільська рада Сватівського району Луганської області, площею 1,6227 га., кадастровий номер земельної ділянки 4424084000:50:002:0026, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства. Щодо недоотриманих сум пенсій, які належали спадкодавцю, нотаріусом рішень не приймалося і свідоцтво про право на спадщину не видавалося. Як і не було відмовлено позивачу в отриманні свідоцтва про право на спадщину. Частиною 1 статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частинами 1, 2 статті 1223 ЦК України, передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. 1261-1265 цього Кодексу. Згідно зі статтею 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 1 статті 1227 ЦК України передбачено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Відповідно до ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-ІV сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Частиною 1 статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ, який є спеціальним законом та визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема на військовій службі, встановлено, що суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Положення частини третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Аналогічні норм містяться в ч. 1 ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII, зокрема, суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Таким чином, аналізуючи зазначені вище положення можна дійти висновку, що норми ч.ч. 2, 3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 61 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», який визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, не обмежують право спадкоємців на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові спадкодавцю і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину. Дана позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 23 вересня 2020 року у справі № 428/6685/19, від 30 січня 2024 року у справі № 420/8604/21, від 05 жовтня 2025 року у справі № 671/931/24. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14.02.2022 року у справі № 243/13575/19 зазначив, що у статті 1227 ЦК встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та неотриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини. Право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом. Судом встановлено, що позивач до відповідача після смерті [PERSON] не зверталась у шестимісячний строк, оскільки відомості та докази, які б підтверджували цей факт, відсутні. Натомість, суд враховує, що звертаючись до суду позивач просить стягнути з органу Пенсійного фонду недоотриману за життя пенсію [PERSON] , яка належала йому на підставі судових рішень, проте, не була виплачена йому не з його вини. Судом встановлено, що позивач у встановлений законом строк звернулася до нотаріуса з заявою 09.10.2024 року про прийняття спадщини. Як вбачається з матеріалів спадкової справи син померлого [PERSON] відмовився від спадщини. Інших спадкоємців не встановлено. Отже, спір між сторонами у цій справі виник з приводу захисту позивачем свого права на спадкування за законом, а саме права власності на спадкове майно у вигляді невиплачено пенсії спадкодавця. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування(частини друга, четверта, сьома статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (постанова Верховного Суду від 16.06.2021 року у справі № 554/4741/19, постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18.04.2022 року у справі № 520/1185/16-ц, постанова Великої Палати Верховного Суду від 08.02.2022 року у справі № 209/3085/20). Тлумачення ст. 1227 ЦК України разом з приписами ст. 1217, 1218 ЦК України, ч. 3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-ІV, ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ та ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII, з урахуванням принципу розумності свідчить, що невиконання рішення суду, яке набрало законної сили за життя спадкодавця, про зобов`язання пенсійного фонду здійснити нарахування та виплату спадкодавцю підвищення до пенсії, не позбавляє його спадкоємця (спадкоємців) можливості спадкувати право на отримання грошових сум пенсії. У розумінні положень статті 1227 ЦК України ці суми вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю. Правопорядок не може допускати ситуації коли нівелюється законна сила судового рішення. Очевидно, що такий підхід дозволяє отримати результати, яких розум і справедливість могли б очікувати. Відтак, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , до [PERSON] , як його спадкоємиці, перейшло право на отримання нарахованої померлому доплати до пенсії за рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 22.09.2021 року у справі № 360/3821/21 у розмірі 62 950,44 та за рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 13.12.2021 року у справі № 360/6934/21 у розмірі 12 622,14 грн. З огляду на наведене, заперечення ГУ ПФУ у Харківській обласьі з приводу обґрунтованості заявлених позовних вимог, які викладені у відзиві на позовну заяву, не ґрунтується на вимогах закону, а відтак суд не бере їх до уваги. Враховуючи, що у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача, як спадкоємця, на отримання належного їй спадкового майна, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам в розмірі 968,96 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved