Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

Адвокат Берник Олексій Петрович в інтересах [PERSON] , звернувся в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно за законом, посилаючись на те, що позивачка [PERSON] являється дочкою [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. Двір, в якому проживав спадкодавець, розташований в [ADDRESS] та відносився до категорії колгоспних. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на 1/5 частку вказаного домоволодіння, яке складається з житлового будинку літ. «А», сараїв літ. «Б, В, Г», гаража літ «Д», криниці літ. «№1», вигрібу літ. «№2», а всього майна на загальну суму 273 643 грн. За життя [PERSON] мав у власності вищевказане майно, але не зареєстрував своє право, що підтверджується інформаційною довідкою з Державних реєстрів №456563008 від 15.12.2025 року. [PERSON] прийняла спадщину батька, що підтверджується доданою архівною довідкою нотаріального архіву №614/01-17 від 10.12.2025 року. Позивачка є спадкоємцем першої черги за законом, крім неї спадкоємцями першої черги за законом є дружина і діти спадкодавця, які залучені відповідачами по справі. Позивач просила суд визнати за нею право власності на спадкове майно за законом, що знаходиться за вказаною вище адресою. В підготовче судове засідання адвокат Берник О.П. не з`явився, однак від нього надійшло до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності та у відсутності позивача, просив позов задоволити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилися, направили до суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності, визнавши позовні вимоги. Визнання позову відповідачами, згідно вимог ч.3 і ч.4 ст.200 та ст.206 ЦПК України, є підставою для задоволення позову. При цьому суд знаходить, що визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наданих позивачем матеріалів та розглянути її без фіксації судового процесу. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. Судо встановлено, що станом на 15.04.1991 р. членами колгоспного двору, що по [ADDRESS] , були [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] видано 09.10.2023 Виконавчим комітетом Петровецької сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області, [PERSON] помер [INFO] , про що зроблено відповідний запис № 54 (а.с.04). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, що знаходиться в [ADDRESS] та складається з 1/5 частини: житлового будинку літ. «А», сараїв літ. «Б, В, Г», гаража літ. «Д», криниці літ. «№1», вигребу літ. «№2». Позивач [PERSON] будучи дочкою спадкодавця, тобто в силу статті 1261 Цивільного кодексу України спадкоємцем за законом першої черги, та подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] що підтверджується доданою архівною довідкою нотаріального архіву №614/01-17 від 10.12.2025 року. Відповідачі, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] будучи спадкоємцями за законом першої черги та співвласниками домоволодіння, відмовились від належних їм часток у майні колишнього колгоспного двору на користь позивача, про що додали до суду заяви, а спадщину не приймали. Отже, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу захисту позивачем свого права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, правовстановлюючий документ на який відсутній. Вказані правовідносини регулюються нормами Конституції України, Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Частиною 1 статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З наведених матеріалів справи судом встановлено, що позивачка [PERSON] є спадкоємицею за законом першої черги після смерті батька. Спадщину позивачка прийняла відповідно до вимог закону. Однак позивачка отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спірний житловий будинок не може у зв`язку з відсутністю документів, які б підтверджували право власності на ім`я померлого, а тому не оформила у встановленому законом порядку своїх спадкових прав та позбавлена можливості захистити своє право власності у позасудовому порядку. Проте, суд вважає, що право позивача, у зв`язку з тим, що остання вчинила усі передбачені законом дії для прийняття спадщини, підлягає захисту, а тому позивач має право на звернення до суду з позовом про визнання за ним права власності на майно в порядку спадкування. Як встановлено у судовому засіданні спадковий житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . Підсумовуючи викладене і зважаючи на підтвердження в суді всіх зазначених обставин, визнання позову відповідачами, відмови їх від своїх часток у майні колишнього колгоспного двору, суд знаходить, що позовні вимоги щодо визнання права на спадкове майно за законом підлягають задоволенню. Виходячи з цього та підсумовуючи викладене і зважаючи на підтвердження в суді всіх зазначених обставин та визнання позову відповідачами, відмови їх від своїх часток у майні колишнього колгоспного двору, суд знаходить, що позовні вимоги [PERSON] , представник позивача [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved