Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

Тернопільський національний технічний університет імені Івана Пулюя (далі позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач), у якому просить стягнути із відповідача на користь позивача борг за проживання у гуртожитку за період з 31.03.2018 по 28.09.2021 у розмірі 67682,90 грн, за період з 29.09.2021 по 31.07.2023 у розмірі 37397,57 грн, за період з 01.08.2023 по 01.10.2024 у розмірі 22196,69 грн, разом 127277,16 грн. В обґрунтування позову зазначено, що відповідач [PERSON] зареєстрована та проживає у гуртожитку за адресою [ADDRESS] , який належить закладу освіти Тернопільському національному технічному університету імені Івана Пулюя, у якому Відокремлений структурний підрозділ «Тернопільський фаховий коледж Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя» здійснює управління даним гуртожитком. Відповідач користувалась та продовжує користуватися житлово-комунальними послугами, що забезпечуються Відокремленим підрозділом. Позивач є державною бюджетною неприбутковою установою, що заснована на державній власності. Договори, які укладені Відокремленим підрозділом з підприємствами відповідно до Закону України «Про публічні закупівлі», Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затверджених постановою КМУ від 12.10.2022 №1178, відображені на сайті prozorro.gov.ua. Розрахунок оплати мешканцям за спожиті комунальні послуги здійснюється відповідно до фактичних показань лічильника. Визначення плати за спожиті комунальні послуги, крім електроенергії та теплової енергії здійснюється з урахуванням загального обсягу спожитих комунальних послуг за розрахунковий період на кількість мешканців гуртожитку. Плата за електроенергію розраховується з урахуванням загального обсягу спожитої електроенергії, відповідно до фактичних показань лічильника за розрахунковий період, та ділиться на кількість кімнат в гуртожитку. Тарифи за спожиті комунальні послуги вказані в договорах укладених підприємствами та оприлюднені на сайті prozorro.gov.ua. Договори про надання комунальних послуг, а саме з КП «Тернопільводоканал», КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго», ТОВ «Тернопільелектропостач», ПП «Катруб» на гуртожиток за адресою [ADDRESS] укладені саме з позивачем Відокремленим підрозділом, а не з мешканцями гуртожитку, як отримувачами цих послуг. Відповідно до вказаних договорів саме позивач розраховується за надані в гуртожитку комунальні послуги, а для мешканців гуртожитку позивач є надавачем послуг, тобто виконавцем комунальної послуги, та має право на відшкодування вартості за ці послуги. Позивач виконуючи свої обов`язки, систематично здійснює електропостачання, водопостачання, водовідведення та надання інших послуг. Станом на 31.07.2023 сума заборгованості відповідача за проживання у гуртожитку складала 105080,47 грн. Неодноразові вимоги позивача оплатити борг відповідач залишила без уваги, що свідчить про неналежне виконання відповідачем зобов`язань. З цих підстав просить позов задовольнити. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області [PERSON] від 04.11.2024 відкрито провадження у вищевказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано для розгляду судді Стельмащуку П.Я., у зв`язку із звільненням судді [PERSON] з посади судді. Ухвалою судді від 06.03.2025 справу прийнято до провадження та призначено проведення судового засідання для розгляду справи по суті. У судових засіданнях, в тому числі 10.02.2026, представники позивача Ділай Р.В. та Мулик П.М. позовні вимоги підтримали та просили задовольнити з підстав наведених у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] в судових засіданнях, в тому числі 10.02.2026, щодо задоволення позову заперечив. Визнав, що відповідач разом із своїм неповнолітнім сином проживає у гуртожитку за адресою [ADDRESS] , який перебуває на балансі позивача. Проте, наведені позивачем розрахунки вартості наданих відповідачу послуг не підтверджені належним чином. Також, у разі визнання вимог обґрунтованими, просив застосувати позовну давність та відмовити у задоволенні позову у зв`язку із її пропуском позивачем. Ухвалення та проголошення судового рішення відкладено до 14.45 год. 12.02.2026. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, здійснює розгляд справи без участі сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши наявні у справі докази, суд встановив такі обставини. В господарському віданні Відокремленого структурного підрозділу «Тернопільський фаховий коледж Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя», як закладу освіти, знаходиться будівля гуртожитку за адресою [ADDRESS] . Відокремлений структурний підрозділ «Тернопільський фаховий коледж Тернопільського технічного національного університету імені Івана Пулюя» здійснює утримання будинку гуртожитку та забезпечує його комунальними послугами. [PERSON] з 24.09.1991 зареєстрована та фактично проживає в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] разом із своїм неповнолітнім сином. За період з 31.03.2018 по день розгляду судом даної справи відповідач комунальних послуг пов`язаних із проживанням у гуртожитку не сплачувала. Дані обставини сторонами визнаються. З метою забезпечення жителів гуртожитку житлово-комунальними послугами, зокрема електричною енергією, централізованим водопостачанням та централізованим водовідведенням, тепловою енергією та гарячою водою, вивезенням побутових відходів позивачем впродавж 2018-2024 років було укладено ряд договорів з Комунальним підприємством «Тернопільводоканал», Товариством з обмеженою відповідальністю «Тернопільелектропостач», Приватним підприємством «Екотерн», Приватним підприємством «Катруб», Комунальним підприємством теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради. Копії договорів позивач надав суду. Відповідно до наданих позивачем витягів розрахунку вартості послуг мешканки [PERSON] за період з березня 2018 року по вересень 2024 року за адресою [ADDRESS] : 1. Тариф за опалення розраховується щомісячно, шляхом поділу загального обсягу витрат (згідно рахунку постачальника комунальної послуги) на сукупну площу всіх житлових блоків. Плата за опалення в кожному місяці розраховується шляхом множення площі проживання на тариф за опалення в цьому місяці. 2. Тариф за водопостачання та водовідведення (воду) розраховується щомісячно, шляхом поділу загального обсягу витрат (згідно рахунку постачальника комунальної послуги) на загальну кількість осіб, що проживають в гуртожитку. Плата за водопостачання та водовідведення (воду) в кожному місяці розраховується шляхом множення кількості проживаючих в боксі (кімнаті) осіб на тариф за водопостачання та водовідведення (воду) в цьому місяці. 3. Тариф за електроенергію розраховується щомісячно, шляхом поділу загального обсягу витрат (згідно рахунку постачальника комунальної послуги) на кількість кімнат в гуртожитку. 4. Плата за вивіз сміття в кожному місяці розраховується шляхом множення кількості проживаючих в боксі (кімнаті) осіб на тариф за вивіз сміття в цьому місяці. 5. Квартплата в кожному місяці розраховується шляхом множення площі житлового приміщення на тариф вартості проживання в гуртожитку. Згідно з листом КП «Тернопільводоканал» №В-2884 від 29.07.2025, будинок [ADDRESS] підключений до системи централізованого водопостачання та централізованого водопостачання та централізованого водовідведення. Зазначений будинок облаштований одним водопровідним вводом. У будинку на обліку перебуває 12 засобів обліку холодної води (лічильників). Блок №16 будинку по [ADDRESS] не включено до переліку об`єктів, за якими зареєстровано засоби обліку холодної води, що перебувають на абонентському обліку підприємства. У межах своїх повноважень КП «Тернопільводоканал» не має даних про те, який із наявних засобів обліку пов`язаний із водоспоживанням блоку №16. Згідно з листом АТ «Тернопільобленерго» №3033/36 від 23.07.2025, між АТ «Тернопільобленерго» та Відокремленим структурним підрозділом «Тернопільський фаховий коледж Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя» укладено публічний договір про надання послуг з розподілу електричної енергії №1400088311. Облік розподілу електричної енергії за об`єктом по [ADDRESS] , обладнаний одним засобом обліку електричної енергії. До 01.01.2019 АТ «Тернопільобленерго» виконувало функції постачальника електричної енергії і оплата за активну електроенергію здійснювалась споживачем на рахунок товариства. Відокремлений структурний підрозділ «Тернопільський фаховий коледж Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя» здійснював оплату за електроенергію в загальному обсязі, обліковану за всіма об`єктами включеними в договір одним платежем. Тому визначити вартість оплати за спожиту електроенергію конкретно за об`єктом, що розташований за адресою [ADDRESS] , в даний час немає можливості. З жовтня 2023 року постачання електроенергії на об`єкти Відокремленого підрозділу здійснюється ТОВ «Тернопільелектропостач», яке й володіє інформацією про розміри платежів за спожиту електроенергію. Згідно з листом КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» ТМР №1660/17 від 30.07.2025, КП «ТМТКЕ» надає послуги з постачання теплової енергії у будинку [ADDRESS] . Відповідно до укладеного з Тернопільським національним технічним університетом імені Івана Пулюя договору про надання послуги з постачання теплової енергії №5065 КП «ТМТКЕ» проводить нарахування за фактичну спожиту теплову енергію для житлових приміщень з врахуванням встановлених тарифів. Відповідно до розрахунку заборгованості [PERSON] за відшкодування комунальних послуг заборгованість останньої складає: за період з 31.03.2018 по 28.09.2021 у розмірі 67682,90 грн, за період з 29.09.2021 по 31.07.2023 у розмірі 37397,57 грн, за період з 01.08.2023 по 01.10.2024 у розмірі 22196,69 грн. Разом 127277,16 грн. 10.04.2023 на адресу відповідача [PERSON] ( [ADDRESS] ) Відокремленим структурним підрозділом «Тернопільський фаховий коледж Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя» надіслано вимогу №1 про сплату заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 01.03.2015 по 28.02.2023 в розмірі 96939,93 грн. 01.05.2023 на адресу відповідача [PERSON] ( [ADDRESS] ) Відокремленим структурним підрозділом «Тернопільський фаховий коледж Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя» надіслано вимогу №2 про сплату заборгованості за житлово-комунальні послуги, яка станом на 01.05.2023 складає 101151,77 грн. 28.06.2023 на адресу відповідача [PERSON] ( [ADDRESS] ) Відокремленим структурним підрозділом «Тернопільський фаховий коледж Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя» надіслано вимогу №3 про сплату заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 01.03.2015 по 31.05.2023 в розмірі 102443,05 грн. 07.08.2023 на адресу відповідача [PERSON] ( [ADDRESS] ) Відокремленим структурним підрозділом «Тернопільський фаховий коледж Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя» надіслано вимогу №4 про сплату заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 01.03.2015 по 31.07.2023 в розмірі 105080,47 грн. Згідно з п.п. 5, 11 Примірного положення про користування гуртожитками, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 червня 2018 року № 498, адміністрація підприємства, установи, організації, орган місцевого самоврядування приймає рішення про надання особі жилої площі в гуртожитку. Наймачі, які користуються жилою площею в гуртожитку, зобов`язані своєчасно сплачувати за проживання в гуртожитку у строки, встановлені договором або законом. Згідно з п. 15 Примірного положення про користування гуртожитками, особи, які проживають у гуртожитку на умовах договору найму (оренди), вносять плату за таке проживання відповідно до умов договору. Плата за проживання у гуртожитку включає: - витрати на оплату житлово-комунальних послуг (послуги з управління гуртожитком, послуги з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, постачання та розподілу природного газу, електричної енергії, послуги з поводження з побутовими відходами); - інші витрати, необхідні для забезпечення створення належних умов для проживання (утримання майна гуртожитку, зазначеного в абзаці першому пункту 14 цього Положення) та організації побуту (заміна, прання, дезінфекція постільних речей тощо у разі їх видачі). Конкретний розмір плати за проживання в гуртожитках встановлюється керівником вищого навчального закладу за погодженням з профспілковим комітетом студентів і розраховується відповідно до Порядку надання інших платних послуг державними та комунальними навчальними закладами, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України, Міністерства економіки України, Міністерства фінансів України від 23.07.2010 року №736/902/758, виходячи з нормативу житлової площі на кожного мешканця, встановленого згідно з проектною документацією при будівництві гуртожитку, та розрахункового коефіцієнта загальної площі, що припадає на кожного мешканця гуртожитку. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначені Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до статті 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Статтею 5 вказаного Закону передбачено, що до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема, прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім, обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. За визначенням, наданим у статті 1 вказаного Закону, житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Пунктом 1 частини 1 статті 7 вказаного Закону передбачене право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Водночас відповідно до пункту 5 частини 2 статті 7 цього Закону такому праву прямо відповідає обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства у строки, встановлені відповідними договорами. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Водночас, відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Частиною 1 статті 10 вказаного Закону передбачено, що ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Відповідно до частини 1 статті 9 вказаного Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки невизначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Статтею 526 ЦК України визначені загальні умови виконання зобов`язання, зокрема, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Згідно із частиною 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом частини 1 статті 901, частини 1 статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, правовідношення, у якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто, у якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. З огляду на викладене правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина 1 статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Обов`язок щодо оплати власниками квартир та споживачами житлово-комунальних послуг, крім вищенаведених положень законодавства, закріплений також у статті 162 ЖК України. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року в справі № 6-59цс13 і від 20 квітня 2016 року в справі № 6-2951цс15, та у постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року в справі № 750/12850/16-ц і від 06 листопада 2019 року в справі № 642/2858/16. Частини 1, 2 ст. 509 ЦК України визначають, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України). Частина 1 ст. 526 ЦК України визначає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Сторона відповідача в ході судового розгляду справи не заперечила факт проживання відповідача у гуртожитку за адресою [ADDRESS] , та користування комунальними послугами за вказаною адресою. Заперечуючи щодо задоволення позову сторона відповідача не погоджується з розрахованою позивачем вартістю наданих відповідачу послуг. Проте, відповідач та її представник розрахунок заборгованості наданий позивачем не спростували, свого розрахунку (який, на переконання сторони відповідача є правильним) не надали. Також суд роз`яснював сторонам право звернутись до суду із клопотанням про призначення судово-економічної експертизи щодо правильності нарахування заборгованості. Проте сторони цим правом не скористались. Доказів того, що відповідачем оспорювались тарифи чи порядок нарахування плати за комунальні послуги сторона відповідача не надала. Позиція сторони відповідача стосовно того, що ними не заперечується проживання у гуртожитку впродовж вказаного у позові періоду, однак платити за комунальні послуги відповідач відмовляється, судом сприймається критично. Позивач неодноразово письмово звертався до відповідача із вимогами про погашення заборгованості. Однак, відповідач не надавав ні позивачу, ні суду жодних обґрунтованих заперечень чому вона відмовляється сплачувати вартість спожитих комунальних послуг, навіть частково. Таким чином, відповідач належним чином не виконувала зобов`язання щодо оплати комунальних послуг наданих за адресою [ADDRESS] . Суд вважає доведеним факт невиконання відповідачем зобов`язання щодо оплати комунальних послуг, а також погоджується із наданим позивачем розрахунком заборгованості, так як він підтверджений належними, допустимими та достовірними доказами. За таких обставин, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню шляхом стягнення із відповідача на користь позивача заборгованість за проживання у гуртожитку за період з 31.03.2018 по 01.10.2024 у загальному розмірі 127277,16 грн. Щодо позовної давності. Відповідно до п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Статтями 257 і 258 ЦК України встановлені строки загальної та спеціальної позовної давності. Карантин в Україні тривав з 02.04.2020 до 30.06.2023. А також, згідно із п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Воєнний стан в Україні діє з 24.02.2022 по цей день. Норма щодо продовження строків на період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану діяла до 04.09.2025. Після цього перебіг строків позовної давності відновився. Позивач просить стягнути заборгованість за період з 31.03.2018. Отже, так як з цього дня і до 02.04.2020 (дня початку дії карантину) минуло менше 3 років (строк загальної позовної давності передбачений статтею 257 ЦК України), і з цього часу по день звернення позивача із позовом до суду (01.11.2024) перебіг позовної давності продовжувався Законом (Прикінцевими та перехідними положеннями ЦК України), позивач не пропустив строк позовної давності. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частина 1 ст. 141 ЦПК України визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позову, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 3028,00 грн судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved