Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

АТ "Сенс Банк" звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову позивач вказував, що між АТ "Альфа-Банк" найменування якого було змінено на АТ "Сенс Банк" на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 12.08.2022 та відповідачем 13.02.2021 було укладено угоду про надання споживчого кредиту (кредитний договір) № 501295601 у формі електронного документа з використанням електронного підпису у формі одноразового ідентифікатора на підставі ст. 12 ЗУ "Про електронну комерцію". Після вчинених дій щодо укладення кредитного договору відповідачу було здійснено переказ коштів в сумі 27000,00 грн. Кредит було надано на умовах строковості, платності та повернення строком на 60 місяців з фіксованою процентною ставкою 45% річних. Відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував в результаті чого у нього виникла кредитна заборгованість, яка станом на день подання позову становить у розмірі 57378,06 грн., яка складається з: - 25216,15 грн. заборгованість по тілу кредиту; - 32161,91 грн. заборгованості по несплачених відсотках за користування кредитом. Позивач просить суд стягнути з відповідача вказану кредитну заборгованість та судові витрати зі сплати судового збору та на професійну правничу допомогу. Сторона позивача в позові до суду клопотала про розгляд справи за їх відсутності. Позов підтримують в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, відзиву на позов не подавав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що між АТ "Альфа-Банк" найменування якого було змінено на АТ "Сенс Банк" на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 12.08.2022 та відповідачем 13.02.2021 було укладено угоду про надання споживчого кредиту (кредитний договір) № 501295601 у формі електронного документа з використанням електронного підпису у формі одноразового ідентифікатора на підставі ст. 12 ЗУ "Про електронну комерцію". Після вчинених дій щодо укладення кредитного договору відповідачу було здійснено переказ коштів в сумі 27000,00 грн. Кредит було надано на умовах строковості, платності та повернення строком на 60 місяців з фіксованою процентною ставкою 45% річних. Відповідач взятих на себе зобов`язань по поверненню кредиту та сплаті відсотків не виконав у строки, передбачені графіком погашення кредиту, кредит та проценти за його користування не сплатив у повному обсязі, порушивши вимоги кредитного договору та вимоги ст. ст. 525, 526, 530, 1054 ЦК України. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором, який не було спростовано відповідачем, заборгованість перед позивачем становить 57 378,06 грн., яка складається з: - 25216,15 грн. заборгованість по тілу кредиту; - 32161,91 грн. заборгованості по несплачених відсотках за користування кредитом. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти. Зі ст. 1050 ЦК України вбачається, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то, в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно зі ст.610ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 527ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. З огляду на викладене, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України суд знаходить обгрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача кредитної заборгованості за основним боргом (тілом кредиту) та заборгованості по процентах за користування кредитом. Вирішуючи питання обґрунтованості щодо стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 5104,18 грн., суд приймає до уваги викладене нижче. На підтвердження понесених судових витрат на правничу допомогу позивачем долучено до матеріалів позовної заяви копію договору про надання правничої допомоги з додатками до нього, що засвідчуть вказаний розмір витрат. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України). Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Стороною відповідача вказаний розмір судових витрат не заперечувався, а також не спростовувався. Тому суд, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на правничу допомогу в розмірі 5 104,18 грн. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягненню підлягають судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн.На підставі викладеного, ст.ст. 525, 526, 530, 536, 549- 552, 611, 612, 624, 625, 629, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved