Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-10 00:00:00

На розгляді в Ананьївському районному суді Одеської області перебуває цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до Ананьївської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позовні вимоги позивача обґрунтовані тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] .. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина, в тому числі земельна ділянка сільськогосподарського призначення площею 10,93 га, розташована на території Подільського району Одеської області. В липні 2025 року позивач звернувся до нотаріуса для оформлення спадщини після смерті матері, але йому було відмовлено, так як ним було пропущено строк, визначений законодавством, для прийняття спадщини. Позивач вважає, що ним строк для прийняття спадщини після смерті матері був пропущений з поважних причин. Позивач є військовослужбовцем, проходить службу у Збройних Силах України. В період часу, визначеного законом для прийняття спадщини, тобто, до 24 січня 2025 року, він перебував на військовій службі у військовій частині [NUMBER] і проходив службу з листопада 2024 року в районі м. Суми. Можливості своєчасно звернутись до нотаріуса у нього не було, так як він приймав участь у веденні бойових дій на лінії зіткнення. Таким чином, позивач вважає поважними причини, з яких він не зміг звернутись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] . У зв`язку з наведеним позивач звернувся до суду та просить задовольнити позовні вимоги. Вказана справа надійшла до суду на підставі ухвали Балтського районного суду Одеської області від 18 серпня 2025 року за підсудністю. Так, ухвалою Балтського районного суду Одеської області від 04 серпня 2025 року відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до Балтської міської ради Одеської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. В подальшому ухвалою Балтського районного суду Одеської області від 18 серпня 2025 року у справі було замінено відповідача Балтську міську раду Одеської області на належного відповідача Ананьївську міську раду Одеської області, та вказана справа на підставі ухвали Балтського районного суду Одеської області від 18 серпня 2025 року була направлена за підсудністю до Ананьївського районного суду Одеської області, де відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 вересня 2025 року справа була передана для розгляду судді Надєр Л.М.. Ухвалою суду від 26 вересня 2025 року вказану справу було прийнято до свого провадження суддею Надер Л.М. та було постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання. В подальшому 12 січня 2026 головуючою суддею у справі після виконання всіх завдань, визначених в ст.189 ЦПК України, було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явився, однак 12 січня 2026 року подав письмову заяву, в якій просить справу розглядати без його участі. На позовних вимогах наполягає та просить задовольнити (а.с.69). В судове засідання з`явився представник позивача адвокат Бузовський О.І., який діє на підставі ордеру на надання правничої допомоги серії ВН №1654383 від 02 лютого 2026 року, який позові вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити, а також пояснив, що позивач звернувся до нотаріальної контори через рік після смерті матері та таким чином пропустив строк для прийняття спадщини. Водночас причини пропуску вказаного строку є поважними, оскільки позивач є військовослужбовцем, перебував у зоні бойових дій та виконував бойові завдання, тому не мав можливості звернутися до нотаріальної контори жодними засобами. Представник відповідача Ананьївської міської ради, в судове засідання не з`явився, однак в матеріалах справи міститься письмове клопотання представника відповідача, в якому він просить розгляд справи здійснити без участі представника відповідача. Розгляд заяви по даній справі залишає на розсуд суду. Про результат розгляду справи просить повідомити, надіславши копію прийнятого рішення за місцем знаходження Ананьївської міської ради (а.с.44). Відповідно до ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою. При цьому, заслухавши представника позивача, враховуючи заяву позивача та клопотання представника відповідача, відсутність, передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи, з урахуванням положень ч.ч.1, 3 ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності позивача, представника відповідача, та за участю представника позивача. Суд, заслухавши представника позивача, допитавши свідка, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, при розгляді справи встановлено: Позивачем у справі є [PERSON] , [INFO] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується паспортом громадянина України серії [NUMBER] , виданим 18 лютого 1999 року Ананьївським РВ УМВС України в Одеській області (а.с.4-5) Позивач звернувся до суду з позовною заявою та просить суд визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті його матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, що померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з вимогами ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Допитана судом свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що позивач проходить військову службу з 2022 року. Після смерті матері позивач приїжджав в 2025 році, тобто приблизно через рік після смерті матері. На похованні матері він був, однак не більше трьох днів. На більший термін його не відпустили. Судом були досліджені наявні в матеріалах справи письмові докази, в тому числі, надані сторонами в ході розгляду справи. З матеріалів позовної заяви вбачається, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 24 липня 2024 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с.6 зворотній бік). Зі змісту ч.1 ст.1217 ЦК України вбачається, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Приписами ч.1 ст.1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 20 березня 1973 року, позивач народився [INFO] , його батьками вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). За життя мати позивача мала у власності земельну ділянку площею 10,93 га, розташовану на території Коханівської сільської ради Ананьївського району Одеської області, що підтверджується копією державного акта на право власності на земельну ділянку серії ОД №050004, виданого 09 липня 2004 року на підставі розпорядження райдержадміністрації Ананьївського району Одеської області від 06 квітня 2004 року №115 (а.с.7). Відповідно до копії довідки командира військової частини [NUMBER] , виданої 30 листопада 2024 року за №17946, позивач перебуває на військовій службі у військові частині [NUMBER] відповідно до Указу Президента України про загальну мобілізацію №69/2022 від 24 лютого 2022 року. Дата включення до списків військової частини 05 листопада 2024 року, що також підтверджується копією військового квитка серії [NUMBER] , виданого 07 липня 2022 року [INFO] (а.с.8-9). На виконання ухвали суду від 26 вересня 2025 року від приватним нотаріусом Подільського районного нотаріального округу Одеської області Пантілєєвою І.П. до суду надійшла належним чином завірена копія спадкової справи №133/2025 на майно [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.47-64), з якої вбачається, що позивач із заявою про прийняття спадщини за законом та видачу свідоцтва про право на спадщину звернувся 26 червня 2025 року. Листом від 01 липня 2025 року №721/02-14 приватний нотаріус Подільського районного нотаріального округу Одеської області Пантілєєва І.П. повідомила позивача на його заяву про прийняття спадщини після смерті його матері [PERSON] , яка померла [INFO] , що з моменту смерті його матері минуло більше шести місяців та рекомендувала звернутися до суду із заявою про визначення йому додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини за законом Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Таким чином встановлено, що в даній справі спадкування здійснюється за законом. Частиною 1 ст.1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. З позовної заяви вбачається, що на думку позивача строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] ним пропущений з поважних причин, оскільки через те, що він є військовослужбовцем, проходить військову службу у ЗСУ, та в період часу, визначеного законом для прийняття спадщини, тобто до 24 січня 2025 року, він перебував на військовій службі у військовій частині [NUMBER] і з листопада 2024 року проходив службу в районі м. Суми, приймав участь у веденні бойових дій та виконував бойові завдання, і не мав можливості у визначений законом строк звернутися до нотаріальної контори з відповідною заявою жодними засобами, а тому на думку позивача зазначене вище стало непереборною обставиною, за якої він не мав можливості у визначений законом строк звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини згідно із ч.1 ст.1270 ЦК України встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, зокрема, що спадкоємець є таким, що спадщину не прийняв, якщо свідомо, за відсутності будь-яких перешкод своєчасно не вчиняв дії з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття. Згідно п.24 вищевказаної постанови Пленуму Верховного суду України, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Зазначене також підтримується практикою Верховного суду України, відповідно до якої, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту, тощо. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З матеріалів справи вбачається, що позивач подав до державного нотаріуса заяву про прийняття спадщини, пропустивши визначений законом строк для звернення за спадщиною. З урахуванням наведених в позовній заяві підстав та наданих доказів, судом під час розгляду справи, встановлено, що причини пропуску позивачем встановленого шестимісячного терміну для прийняття спадщини, котра залишилась після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , є поважними, оскільки наявними в матеріалах справи доказами та показами свідка підтверджено та доведено наявність непереборних обставин, з яких позивач був позбавлений можливості у визначений законом строк звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, зокрема, перебування позивача на військовій службі у складі Збройних Сил України. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Частиною 1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.2 ст.5 ЦПК України у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Частиною 1 ст13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 6 ст.81 ЦПК України визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст.81 ЦПК України докази в їх сукупності, зважаючи на те, що [PERSON] є спадкоємцем за законом, має намір прийняти спадщину, зазначив причини пропуску строку, встановленого законом для прийняття спадщини, які визнані судом поважними, беручи до уваги той факт, що позивач позбавлений в позасудовому порядку реалізувати своє право на спадщину, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved