Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача, [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що 03.05.2007 року вона з відповідачем зареєструвала шлюб у Підвербській сільській раді, актовий запис № 1. У шлюбі народилися троє дітей: син [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , які на даний час є неповнолітніми. Сімейне життя між ними не склалось, через різні характери та погляди на подружнє життя. Як подружжя разом не проживають, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних відносин, шлюб існує тільки формально. Надалі перебувати у шлюбі не бажає, примирення не можливе, збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. Просить постановити рішення, яким шлюб мiж нею та відповідачем розірвати. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, однак у позовній заяві просила розгляд справи провести у її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак 12.02.2026 року через канцелярію суду подав заяву, у якій зазначив, що позов не визнає та просив розгляд справи здійснювати без його участі (а.с. 35). 01.10.2025 року Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 20.10.20235року Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області постановлено ухвалу про зупинення провадження у справі до закінчення визначеного судом тримісячного строку для примирення. 21.01.2026 року Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області постановлено ухвалу про поновлення та продовження судового розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Згідно з положеннями п. 3 ч. 2 ст. 18, ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України та ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка; примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина 2 статті 112 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що 03.05.2007 року сторони зареєстрували шлюб у Підвербській сільській раді, село Підвербці, Тлумацького району Івано-Франківської області, актовий запис № 1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 03.05.2007 року (а.с. 5). Від даного шлюбу у них народилися троє дітей: син [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , які на даний час є неповнолітніми, що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] , серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с. 6-8). Сторони мають різні характери та погляди на життя, різні інтереси, спільного господарства не ведуть. Шлюб фактично припинив існування, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, а тому шлюб слід розірвати. На підставі наведеного, відповідно до ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved