Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

13.11.2025 представник заявниці, адвокат Кузьменко Євгеній Анатолійович, звернувся до суду з вказаною заявою мотивуючи тим, що [PERSON] звернулася до нотаріальної контори із заявою про оформлення спадщини за заповітом майна померлої [INFO] [PERSON] , на підставі її заяви нотаріусом було заведено спадкову справу та 13.05.2025 нотаріусом видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку із тим, що наявні розбіжності у даті народження заявниці, які вказані у заповіті та згідно її паспортних даних. Тому, просив встановити юридичний факт, що [PERSON] , [INFO] , є тією особою, яка зазначена у заповіті [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ), посвідченому 23.06.2018 державним нотаріусом Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області Мельничук М.В., зареєстрованого у реєстрі за №1-1336. 18.11.2025 постановлено ухвалу, про залишення без руху заяви та встановлення заявнику строку для усунення її недоліків. 26.11.2025 представник заявниці, адвокат Кузьменко Євгеній Анатолійович, подав до суду заяву з додатками, на виконання ухвали суду від 26.11.2025. 28.11.2025 судом постановлено ухвалу, якою прийнято до розгляду вказану заяву, відкрито провадження у справі, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 13.01.2026 14:30, витребувано у приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Цвинтарної Ірини Олександрівни належним чином завірену копію матеріалів спадкової справи № 20/2024, з інформаційною довідкою зі спадкового реєстру (спадкові справи/заповіти), щодо майна померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] , яка була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . 13.01.2026 судом постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про відкладення судового засідання на 12.02.2026-14:00, у зв`язку із невиконанням ухвали суду про витребування доказів. 21.01.2026 від приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Цвинтарної Ірини Олександрівни надішли матеріали, на виконання ухвали суду від 28.11.2025. Заявниця - [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, та її представник - адвокат Кузьменко Євгеній Анатолійович подав до суду заяву про проведення судового засідання за відсутності заявниці та її представника, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі. Заінтересована особа, Білоцерківська територіальна громада в особі Білоцерківської міської ради Київської області, представника до суду не направила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, заперечень щодо заявлених вимог не подала та направила до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника міської ради за наявними матеріалами на розсуд суду. За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за умов неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, при вирішенні заяви виходить з наступного. Згідно із ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Виконуючи завдання цивільного судочинства, окрім основних принципів: справедливості, добросовісності та розумності, суд касаційної інстанції у окремих своїх постановах керується аксіомою цивільного судочинства: "Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem", яка означає «У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права». Гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. За змістом п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Ч. 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. З копії свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] вбачається, що [INFO] у віці 90 років у Біла Церква Київської області померла [PERSON] , [INFO] , уродженка села Чапа Борисівського району, Республіка Білорусь. З матеріалів спадкової справи, наданої на виконання ухвали суду про витребування доказів, вбачається, що на підставі заяви [PERSON] , [INFO] (РНОКПП: [NUMBER] ), яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , 13 березня 2024 року приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Цвинтарною Іриною Олександрівною було заведено спадкову справу щодо майна померлої [INFO] [PERSON] , яка була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Також, з матеріалів спадкової справи № 20/2024 вбачається, що інші особи із заявами про прийняття спадщини, після померлої [INFO] [PERSON] , не зверталися, а заявниці 13.05.2025 приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Цвинтарною Іриною Олександрівною було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку із тим, що наявні розбіжності у даті її народження, які вказані у заповіті та згідно її паспортних даних. З копії Витягу з реєстру Білоцерківської міської територіальної громади від 26.03.2024 за № 15.02-03/6951 вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , окрім померлої [INFO] [PERSON] , зареєстрований [PERSON] , [INFO] . 01.02.2024 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області у справі № 357/14217/23, провадження № 2/357/557/24, за позовом [PERSON] до Білоцерківської міської ради Київської області, треті особи: [PERSON] , [PERSON] , приватний нотаріус Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Цвинтарною Іриною Олександрівною, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, ухвалено рішення, яким визначено [PERSON] , [INFO] , додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , з дня надрання рішенням суду законної сили. Вказаним рішення встановлено, [PERSON] не є родичкою померлій [PERSON] , але є її спадкоємицею за заповітом. [PERSON] була рідною тіткою [PERSON] , померлого чоловіка [PERSON] . З близьких у померлої залишилися: її рідна сестра - [PERSON] , та її племінник, син цієї сестри - [PERSON] . Указані особи у встановлений законом строк заяви про прийняття спадщини до нотаріуса не подавали. Згідно з їхніми поясненнями, останні не мають наміру вчиняти дії, щодо оформлення спадкових прав після померлої [PERSON] . Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. З копії заповіту та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 14.01.2026 за № 83850797, вбачається, що 23 червня 2018 року [PERSON] , [INFO] , уродженка села Чапа Борисівського району, Республіка Білорусь, зробила розпорядження на випадок своєї смерті, а саме: усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати на день смерті і на що за законом вона матиме право заповідає [PERSON] , [INFO] . Заповіт посвідчено 23 червня 2018 року державним нотаріусом Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області Мельничук М.В., зареєстрованого у реєстрі за № 1-1336 (номер у Спадковому реєстрі: 62616253). Як встановлено рішенням у справі № 357/14217/23, провадження № 2/357/557/24, [PERSON] , [INFO] , за життя склала заповіт на усе своє майно на ім`я [PERSON] , [INFO] . Разом з тим, під час складання та посвідчення вказаного заповіту державним нотаріусом Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області Мельничук М.В. було допущено описку в даті народження [PERSON] , а саме: зазначено дату народження « [INFO] », а необхідно було зазначити « [INFO] », а враховуючи, що [PERSON] померла, державний нотаріус не має можливості внести виправлення у заповіт. Встановлено, що вказаний заповіт дійсно складений [PERSON] , зареєстрований у Спадковому реєстрі та станом на час розгляду справи є чинним, заперечень щодо права заявниці на майно померлої заінтересованими особами не заявлено. Як вказано у роз`ясненнях, наданих у п.12 ППВСУ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. У даному випадку заявником доведено викладені у заяві обставини, та доведено, що встановлення вказаного факту має для неї юридичне значення, а організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] , про встановлення факту, що має юридичне значення, підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved