Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

Савченко Тетяна Олексіївна в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Колектор» звернулася до Сторожинецького районного суду Чернівецької області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що 29.02.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 29.02.2020-100004246. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 17 000, 00 грн. строком на 70 календарних днів з дати отримання; проценти 11 900, 00 грн., що становить 70 % в процентному значенні (фіксована незмінювана процентна ставка) за 70 календарних днів користування кредитом. Кредитодавцем було надано позичальнику [PERSON] кредит у розмірі 17 000 грн., що підтверджується чеком про електронний перерахунок коштів на рахунок позичальника від 29.02.2020. Між ТОВ «Споживчий Центр» та ТОВ «Новий Колектор» укладено Договір факторингу № СЦ-28.03.2025 від 28.03.2025. Відповідач [PERSON] свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 20.10.2025 утворилася заборгованість у розмірі 17 340 грн., з яких заборгованість по тілу кредиту становить 10 200 грн. та за відсотками 7 140 грн. Відповідачем частково сплачено заборгованість, а саме: 13.03.2020 сплачено 3 400 грн. та 2 380, 00 грн., 30.03.2020 сплачено 2 380, 00 грн. та 620, 00 грн., 09.04.2020 сплачено 2 780, 00 грн. Отже, загальна сума заборгованості [PERSON] станом на 20.10.2025, включаючи тіло кредиту та проценти, становить 17 340 грн., які позивач просить стягнути з відповідача, а також стягнути понесені позивачем судові витрати, а саме суму сплаченого судового збору в розмірі 2 422, 40 грн. Представник позивача Савченко Т.О. в судове засідання не з`явилася, у позовній заяві просила про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причину неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача не заперечувала проти розгляду справи за відсутності відповідача. У зв`язку з наведеним, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. З матеріалів справи судом встановлено, що 29.02.2020 між ТОВ «Споживчий Центр» та [PERSON] укладено кредитний договір № 29.02.2020-100004246. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 17 000, 00 грн. строком на 70 календарних днів з дати отримання; проценти: 11 900, 00 грн., що становить 70 % в процентному значенні (фіксована незмінювана процентна ставка) за 70 календарних днів користування кредитом; проценти сплачується у терміни, встановлені у графіку платежів, який є невід`ємною частиною даного договору: перший платіж у розмірі 5 780 грн., другий платіж у розмірі 5 780 грн., третій платіж у розмірі 5 780 грн., четвертий платіж у розмірі 5 780 грн., п`ятий платіж у розмірі 5 780 грн. Крім заявки на отримання кредиту відповідачем [PERSON] також підписано і Паспорт кредиту від 29.02.2020, який містить усі істотні умови договору, зокрема: основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткову інформацію та інші важливі правові аспекти. Відповідно до паспорту споживчого кредиту [PERSON] підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовану загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних ним умов кредитування. Підтверджує отримання всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до його потреб та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для нього, в тому числі в разі невиконання ним зобов`язань за таким договором. Відповідно до копії довідки № 32181/25-ДПЗ від 20.10.2025 про розмір простроченої заборгованості за Кредитним договором № 20.02.2020-100004246 від 29.02.2020, укладеному з позичальником [PERSON] , станом на 20.10.2025 загальна сума вимоги становить 17 340, 00 грн., з яких заборгованість по тілу кредиту 10 200, 00 грн., заборгованість за відсотками 7 140, 00 грн. 28.03.2025 ТОВ «Споживчий Центр» (далі - Клієнт) та ТОВ «Новий Колектор» (далі - Фактор) уклали Договір факторингу № СЦ-280325-15. Відповідно до п. 2.1 Договору Фактор зобов`язується передати (сплатити) Клієнту загальну ціну продажу в сумі, передбаченій п. 3.2. цього Договору, а Клієнт зобов`язується відступити Факторові права вимоги за кредитним договором в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором. З дати відступлення права вимоги, Клієнт перестає бути стороною за Кредитним Договором, а Фактор стає виключним та єдиним кредитором за за Кредитним Договором та набуває всіх прав за ним. Відповідно до копії Переліку № 1 від 28.03.2025, що є додатком № 2 до Договору факторингу № СЦ-280325-15 від 28.03.2025, Клієнт відступає Факторові Право Вимоги до Боржників на умовах, передбачених Договором факторингу № СЦ-280325-15 від 28.03.2025, серед яких і право вимоги до боржника [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , дата кредитного договору 29.02.2020. Отже, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що між сторонами виник спір з приводу захисту позивачем свого права власності на кошти, які відповідач отримав відповідно до кредитного договору від ТОВ «Споживчий Центр», яке в свою чергу відступило право вимоги за цим кредитним договором ТОВ «Новий Колектор». Вказані правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України. Щодо відступлення права вимоги, суд зазначає про таке. Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до частини першої статті 510 ЦК України сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За частиною першою статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання. Відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Згідно зі статтею 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Відповідно до статті 1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Згідно зі статтею 1084 ЦК України якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. Якщо відступлення права грошової вимоги факторові здійснюється з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором, фактор зобов`язаний надати клієнтові звіт і передати суму, що перевищує суму боргу клієнта, який забезпечений відступленням права грошової вимоги, якщо інше не встановлено договором факторингу. Якщо сума, одержана фактором від боржника, виявилася меншою від суми боргу клієнта перед фактором, який забезпечений відступленням права вимоги, клієнт зобов`язаний сплатити факторові залишок боргу. Як вбачається з матеріалів справи ТОВ «Споживчий Центр» та ТОВ «Новий Колектор» уклали договір факторингу № СЦ-28032025-15 від 28.03.2025. Умови зазначеного договору відповідають вимогам закону, а договір укладений у формі, передбаченій законом. На виконання договору факторингу ТОВ «Новий Колектор» сплатило обумовлену суму, що підтверджується платіжними інструкціями № 1892 від 29.04.2025, № 1984 від 12.05.2025 та № 37204767222222220 від 20.05.2025, а ТОВ «Споживчий Центр» відступило та передало належним чином права вимоги за кредитними договорами, серед яких і право вимоги за кредитним договором № 29.02.2020-100004246 від 29.02.2020, укладеним з відповідачем [PERSON] . За таких обставин суд вважає, що у зобов`язанні за кредитним договором № 29.02.2020-100004246 від 29.02.2020, укладеним з [PERSON] , відбулась заміна кредитора внаслідок належного відступлення права вимоги, а тому ТОВ «Новий Колектор» має право на звернення до суду з цим позовом. Щодо вирішення позовних вимог по суті, суд зазначає про таке. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. З матеріалів справи судом встановлено, що первісний кредитор взяті на себе зобов`язання за договором № 29.02.2020-100004246 від 29.02.2020 виконав належним чином та надав відповідачу кредит. Однак, відповідач [PERSON] не виконав належним чином зобов`язання за кредитним договором від 29.02.2020, не надав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. Згідно з розрахунком заборгованості по кредитному договору № 29.02.2020-100004246 від 29.02.2020, укладеному з позичальником [PERSON] , станом на 20.10.2025 загальна сума заборгованості становить 17 340, 00 грн., з яких заборгованість по тілу кредиту 10 200, 00 грн., заборгованість за відсотками 7 140, 00 грн. З урахуванням наведеного вище, суд погоджується з порядком нарахування позивачем заборгованості за простроченим тілом кредиту та відсотками, який відповідає вимогам закону та положенням кредитного договору, та вважає, що обставини, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені належними та допустимими письмовими доказами і вважаються судом доведеними та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжною інструкцією № 3720477766 від 24.10.2025 про сплату судового збору у сумі 2 422, 40 грн., який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved