Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

До Славутського міськрайонного суду Хмельницької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обгрунтування позовних вимог позивач вказав, що 28.08.2019 року між АТ "ОТП Банк" та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 2025671376. За умовами цього Договору [PERSON] був наданий кредит на загальну суду 7759,94 грн на придбання товару. Сторони узгодили в Договорі графік платежів та процентну ставку . Кредит надається шляхом перерахування за дорученням позичальника коштів на поточний рахунок продавця і на придбання товару. [PERSON] , попередньо ознайомившись зі всіма умовами надання банківських послуг, правилами, тарифами, в тому числі із положеннями Договору та усіх додатків до нього, невід`ємною частиною якого є АНКЕТА-ЗАЯВА на отримання кредиту та які розміщені на офіційному сайті АТ "ОТП БАНК", підписала АНКЕТУ-ЗАЯВУ на отримання кредиту. АТ "ОТП Банк" свої зобов`язання за Кредитним договором № 2025671376 від 28.08.2019 року виконав у повному обсязі. [PERSON] порушила умови Кредитного договору і свої зобов`язання повністю не виконала, заборгованість нею сплачено частково, загальний розмір якої на день відступлення прав вимоги становить 9174,74 грн, з яких: 6440,13 грн - заборгованість по тілу кредиту, 1,08 грн заборгованість по відсотках та 2733,53 грн - заборгованість по комісії. 20.08.2021 року між АТ "ОТП БАНК" та ТОВ "ЦИКЛ ФІНАНС" укладено Договір факторингу № 20/08/21, відповідно до умов якого первісний кредитор АТ "ОТП БАНК" відступив право грошової вимоги за кредитним договором № 2025671376 від 28.08.2019, укладений між АТ "ОТП Банк" та [PERSON] разом з усіма додатками до нього та додатковими договорами, договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, що є невід`ємними частинами. Згідно договору факторингу сума боргу перед новим кредитором ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» становить 9174,74 грн, з яких: 6440,13 грн - заборгованість по тілу кредиту, 1,08 грн заборгованість по відсотках та 2733,53 грн - заборгованість по комісії. Тому ТОВ "ЦИКЛ ФІНАНС" просить стягнути з [PERSON] заборгованість за Кредитним договором № 2025671376 від 28.08.2019 року в сумі 9174,74 грн, з яких: 6440,13 грн - заборгованість по тілу кредиту, 1,08 грн заборгованість по відсотках та 2733,53 грн - заборгованість по комісії та судові витрати. Ухвалою суду від 19.12.2025 провадження у справі відкрито та призначено розгляд у відкритому судовому засіданні на 22.01.2026. 22.01.2026 розгляд справи було відкладено у зв`язку із неявкою відповідача до суду на 12.02.2026. В призначений час учасники справи до суду не з`явились. Представником позивача заявлено клопотання про розгляд справи за відсутності представника ТОВ « ЦИКЛ ФІНАНС». Проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день та час слухання справи повідомлена належним чином про що свідчить поштове повідомлення про вручення судової повістки. Будь-яких заяв та клопотань до суду не подавала, відзив на позов не подано. Враховуючи наведені обставини ухвалою суду від 12.02.2026 було постановлено здійснювати заочний розгляд даної справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Частинами 1, 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Між сторонами виникли правовідносини щодо заборгованості за кредитним договором, які регулюються нормами Цивільного кодексу України. Згідно зі ст.205 ЦК України правочин може вчинитися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням. Відповідно до положень ч. 1, ч.2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до положень ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова Установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1056-1 ЦК України встановлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Судом встановлено, що 28.08.2019 між АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір №2025671376 шляхом підписання анкети-заяви на отримання кредиту( а.с.17) За умовами кредитного договору, АТ «ОТП БАНК» надало [PERSON] грошові кошти на придбання товару, загальна сума із сплатою комісійної винагороди, додаткових послуг банку складає 7759,94 грн ( а.с.16) Пунктом 1.2 кредитного договору передбачено, що протягом дії кредитного договору для розрахунку процентів за користування кредитом використовувалась фіксована процентна ставка у розмірі 0,01 % річних ( а.с.16). Датою надання банком та отримання позичальником кредиту вважається дата підписання позичальником кредитного договору. Кредит надається шляхом перерахування за дорученням позичальника коштів на поточний рахунок продавця на придбання товару. У разі отримання кредиту також і на сплату послуг у продавця та/або на оплату комісійної винагороди за видачу кредиту. Кредит надається також шляхом перерахування банком відповідної частини кредиту на поточний рахунок продавця послуг та/або утримання банком комісійної винагороди за надання кредиту (п. 1.4 договору). Відповідно до видаткової накладної № СЛФТ-1035-32007265 від 28.08.2019 [PERSON] видано накладну на придбання товару на суму 6488 грн. 79 коп.( А.С.24) АТ «ОТП БАНК» виконало умови договору та перерахувало грошові кошти за договором на рахунок продавця, а відповідач придбала товар. Однак в подальшому відповідач не виконала свої зобов`язання щодо повернення кредиту. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно з правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 "...заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом... боржник, який не отримав повідомлення про передачу прав вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору... неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі". 20.08.2021 між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» укладено договір факторингу №20/08/21 згідно з яким позивач набув статусу кредитора та отримав право грошової вимоги до осіб, які були боржниками АТ «ОТП БАНК» в тому числі щодо [PERSON] . Після укладення договору факторингу, позивачем було вжито заходи досудового врегулювання спору, шляхом направлення вимоги про погашення кредитної заборгованості на адресу відповідача ( а.с.37). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу сума боргу відповідачки [PERSON] перед новим кредитором ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» з врахуванням часткової сплати становить 9174,74 грн, з яких: 6440,13 грн - заборгованість по тілу кредиту, 1,08 грн заборгованість по відсотках та 2733,53 грн - заборгованість по комісії. Станом на дату подання позовної заяви відповідачка заборгованість за Кредитним договором № 2025671376 від 28.08.2019 не погасила. Тому, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідачки заборгованості за Кредитним договором № 2025671376 від 28.08.2019 в розмірі 6440,13 грн тіла кредиту та 1,08 грн відсотків підлягають задоволенню, так як є законними, підставними і обгрунтованими. Щодо стягнення із відповідачки 2733,53 грн комісії за обслуговування кредиту, судом враховується, що відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 року № 496/3134/19, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку. За змістом загальних норм права об`єктом зобов`язання не можуть бути дії, які одна із сторін вчиняє на власну користь. У кредитних відносинах економічною метою кредитодавця є повернення суми кредиту та одержання процентів за користування кредитом. Кредитодавець заінтересований у своєчасному виконанні позичальником обов`язків за кредитним договором, для чого позичальник має бути поінформований про строки i суми належних платежів. Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що за будь-яких обставин нарахування плати за обслуговування кредиту без зазначення переліку послуг та їх вартості, а також без надання доказів про те, що вказані послуги надавалися відповідачці, суперечить ч.1-2 ст. 11, ч.5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування», а нарахування плати за надання інформації про кредит є безпідставним, тому відсутні підстави для стягнення з відповідача заборгованості по оплаті за обслуговування кредиту 2733,53 грн. Отже, з урахуванням вищевикладеного, вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат по справі, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, позов заявлено на суму 9174,74 грн., позов задоволено на суму 6441,21 грн., тобто 70,20 %, таким чином з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір у сумі 1700,52 грн. (2422,40 х 70,2% = 1700,52 грн.). До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать також витрати на професійну правничу допомогу, що передбачено п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Позивач просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу, які складають 3000 грн і підтверджуються наданими доказами: Договором № 43453613/1 від 25 серпня 2025 року про надання правової допомоги, укладеним між ТОВ "ЦИКЛ ФІНАНС" та адвокатом Гулієвою С.А. (а.с.13-15), Актом 2025671376 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 14 листопада 2025 року з якого вбачається, що адвокатом Гулієвою С.А. надано послуги ТОВ "ЦИКЛ ФІНАНС" з підготовки матеріалів справи до суду - позову до [PERSON] на суму 3000,00 грн (а.с.9), Детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Гулієвою С.А., необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ "ЦИКЛ ФІНАНС" щодо стягнення кредитної заборгованості в сумі 3000,00 грн (а.с.12), посвідченням виданим адвокату Гулієвій С.А. та свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю серія КС № 12018/10 виданим Гулієва С.А. (а.с.41). Визначений позивачем розмір витрат на правничу допомогу адвоката відповідає умовам договору про надання правничої допомоги, доказам щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, відповідачем не заперечується . Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт. На це вказав Касаційний цивільний суд Верховного Суду у постанові від 13 березня 2025 року по справі №275/150/22. Відповідач не висловив заперечень щодо розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу. Тому, враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, те, що позов задоволено частково, з відповідача слід стягнути в користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі, пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 2106 грн.( 3000х70.2%=2106 грн) На підставі викладеного та

Outcome: partial