Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

Описова частина Короткий зміст позовних вимог У грудні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс»(далі ТОВ «Факторинг Партнерс») звернулося до суду з вказаним позовом, у якому просить стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 41378,95 грн та понесених судових витрат. Позов мотивовано тим, що 18 квітня 2020 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний договір №2289466 про надання споживчого кредиту, за умовами якого відповідачка отримала кредит у розмірі 12000,00 грн, строк кредиту 360 днів. 26 березня 2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №26032021. 23 травня 2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу №23/05/24. Посилаючись на те, що відповідачка кредитні кошти не сплачує, позивач просив суд стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 39360,00 грн, з яких: 12000,00 грн - тіло кредиту; 27360,00 грн - нараховані проценти. Окрім того, 15 вересня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Київська торгово-інвестиційна компанія» (далі - ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія») та [PERSON] укладено договір №555132070400, відповідно до якого відповідач отримав кредит у сумі 1500,00 грн на узгоджений у договорі строк та зі сплатою процентів за користування кредитом. 18 грудня 2023 року між ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено Договір факторингу № 18/12-2023, відповідно до умов якого ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» відступило ТОВ «Факторинг Партнерс» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором, укладеним із [PERSON] . Відповідач порушила зобов`язання за кредитним договором, допустила заборгованість, яка становить 2018,95 грн, з яких: 1500,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 518,95 грн - заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами у загальному розмірі 41378,95 грн та понесені судові витрати зі сплати судового збору та витрат на професійну правничу допомогу. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. Інші процесуальні дії у справі Суддя Снігурівського районного суду Миколаївської області своєю ухвалою від 12 січня 2026 року відкрила провадження у справі, постановила розгляд даної цивільної справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи /а.с.125/. Позиції учасників справи Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином та своєчасно, у позовній заяві просив про розгляд справи у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав повністю, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином та своєчасно, про причини неявки до суду не повідомила. За наявності умов, визначених у ч.1 ст.280 ЦПК України, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Суд встановив, що 18 квітня 2020 року між ТОВ «Авентус Україна» і [PERSON] укладений електронний договір про надання споживчого кредиту № 2289466 /а.с.7-10/. На підставі вказаного договору, відповідачці було надано кредит в сумі 12000 грн (п.1.3. договору) /а.с.7/. Відповідно до п.1.4. договору строк кредиту 30 днів. Стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього договору (п.1.5.2. договору). Відповідно до п.2.1. Договору, кошти надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на платіжну картку споживача № [NUMBER] або іншу платіжну картку реквізити якої надані споживачем в особистому кабінеті /зв.а.с.7/. Зазначений договір був підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем): «С735139» /зв.а.с.9/. Окрім того, 18.04.2020 [PERSON] підписано Паспорт споживчого кредиту /а.с.11-12/. Згідно листа ТОВ «Авентус Україна» №6155-ВП від 07.11.2025, встановлено, що 18.04.2020 [PERSON] здійснено перерахунок кредитних коштів на підставі кредитного договору №2289466 у сумі 12000,00 грн, на картку [NUMBER] , код авторизації 701063, номер транзакції в системі WayForPay creditplus-6949652 /а.с.58-62/. 26 березня 2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №26032021, за умовами якого ТОВ «Авентус Україна» передало ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників, у тому числі й за кредитним договором, укладеним між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] /а.с.75-81/. 23 травня 2024 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено договір факторингу №23/05/24 (20.12.2024 укладено додаткову угоду №1 до договору факторингу №23/05/24 від 23.05.2024), за умовами якого ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» передало ТОВ «Факторинг Партнерс» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників, у тому числі й за кредитним договором, укладеним між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] /а.с.98-110/. Відповідно до Реєстру заборгованостей №1 від 23.05.2024 до Договору факторингу № 23/05/24 від 23.05.2024, ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло права грошової вимоги до [PERSON] у сумі 39360,00 грн, з яких: 12000,00 грн заборгованість по тілу кредиту; 27360,00 грн - заборгованість за відсотками. Згідно з розрахунками заборгованості, заборгованість [PERSON] становить 39360,00 грн, з яких: 12000,00 грн заборгованість по тілу кредиту; 27360,00 грн - заборгованість за відсотками /а.с.63-70, 72/. Окрім того, 15 вересня 2020 року між ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» та [PERSON] укладено договір позики №555132070400, згідно з яким, позикодавець надає позичальнику на умовах строковості, зворотності, платно грошові кошти на суму 1500,00 грн, на строк 15 календарних днів під 730% річних. Стандартна процентна ставка, фіксована 850% річних від суми позики /а.с.24-27, 73-74/. Відповідно до квитанції LIQPAY від 15.09.2020, ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» 15.09.2020 о 08:54 перерахувало 1500,00 грн на картковий рахунок № [NUMBER] /а.с.31/. 18.12.2023 між ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» та ТОВ «Факторинг Партнерс» був укладений договір факторингу №18/12-2023 (21.12.2023 укладено додатковий договір №1 до договору факторингу №18/12-2023 від 18 грудня 2023 року), відповідно до якого ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» відступило ТОВ «Факторинг Партнерс» за плату належні йому права вимоги, а останнє зобов`язався прийняти права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, та передати за це кошти. Згідно з витягом з реєстру боржників до договору факторингу від 18.12.2023 №18/12-2023 ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло право вимоги до відповідача за договором позики №555132070400 від 15.09.2020 у сумі 2018,95 грн, з яких 1500,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 518,95 грн заборгованість по процентам /а.с.94-97/. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором позики №555132070400 від 15.09.2020 заборгованість відповідача становить 2018,95 грн, з яких 1500,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 518,95 грн заборгованість по процентам /а.с.71/. Норми права використані судом Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Згідно пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина 1 статті 530 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до статті 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Частиною 1 статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. При цьому, в частині 1 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно зі статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Частина 5 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Крім того, згідно пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідності до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У матеріалах справи відсутні докази своєчасного та повного погашення відповідачем заборгованості за кредитним договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частини 1-3 статті 12 ЦПК України). Оскільки належним чином повідомлений про дату слухання справи відповідач відзиву на позов та доказів на його підтвердження суду не надав, враховуючи, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, оскільки збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду та кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (статті 12, 13 ЦПК України), суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог. Щодо витрат на професійну правничу допомогу Вирішуючи питання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з такого. Згідно зі статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (пункт 268), від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. У постанові Верховного Суду від 13 травня 2021 року у справі № 903/277/20 зазначено, що оцінка обґрунтованості, пропорційності витрат на професійну правничу допомогу з урахуванням обсягу наданих адвокатом послуг, складністю справи, беручи до уваги, зокрема критерії реальності понесення адвокатських витрат, розумності їхнього розміру, співмірності, а також підтвердженість таких витрат належними та допустимими доказами вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин кожної справи. Матеріали справи свідчать, що 02 липня 2024 року між ТОВ «Факторинг Партнерс» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» укладений договір про надання правової допомоги №02-07/2024, предметом якого є надання клієнту юридичної допомоги /а.с.19-23/. На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано копію договору про надання правової допомоги №02-07/2024 від 02 липня 2024 року, укладеного ТОВ «Факторинг Партнерс» з Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс», перелік послуг та їх ціни, заявку про надання юридичної допомоги №1263 від 03 листопада 2025 року, якою погоджено надання позивачу правових послуг по супроводу примусового стягнення заборгованості з [PERSON] , а саме: надання усної консультації з вивченням документів - 2 години на суму 4000 грн, складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду - 2 години на суму 12000 грн, та витяг з Акту №23 про надання юридичної допомоги від 28 листопада 2025 року /а.с.19-23, 28-29/. Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Суд встановив, що спір який виник між сторонами у справі відноситься до категорії спорів, які виникають у зв`язку із стягненням заборгованості за порушення грошового зобов`язання; матеріали справи не містять великої кількості документів на дослідження та збирання яких адвокат витратив значний час. Даний спір для кваліфікованого юриста є незначної складності, у спорах такого характеру судова практика є сталою, великої кількості законів та підзаконних актів, які підлягають застосуванню, спірні правовідносини не передбачають. Дослідивши надані докази на підтвердження витрат на правничу допомогу в розмірі 16000,00 грн, врахувавши складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), час, витрачений адвокатом на виконання робіт, обсяг наданих адвокатом послуг та значення справи для сторони, суд прийшов до висновку, що з урахуванням вимог розумності та справедливості, з [PERSON] на користь позивача слід стягнути 5000,00 грн судових витрат, понесених на оплату професійної правничої допомоги. Щодо судових витрат Розподіляючи судові витрати, суд враховує, що позивачем сплачено в рахунок судового збору за звернення до суду із цим позовом 2422,40 грн, що підтверджується відповідним платіжним дорученням. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2422,40 грн на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved