Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

АТ «АКЦЕНТ - БАНК» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості. Підставою звернення АТ «А-БАНК» до суду є невиконання Відповідачкою грошових зобов`язань за кредитним договором, укладеним шляхом приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг 17.02.2025 року, на підставі підписаної Анкети-заяви, за якою Відповідачу було встановлено кредитний ліміт на банківський рахунок та надано кредит зі сплатою процентів у розмірі 40,8 % річних на суму залишку заборгованості. Відповідачка, користуючись кредитними коштами, належним чином та у встановлені договором строки свої зобов`язання щодо повернення кредиту, сплати процентів та інших передбачених договором платежів не виконала, що є порушенням ст.ст. 509, 525, 526, 530, 610, 629, 1054 ЦК України. Станом на 28.10.2025 року за Відповідачкою обліковується заборгованість у загальному розмірі 24028,83 грн, з яких 16273,92 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 7304,91 грн заборгованість за відсотками, 450 грн. -пеня. Незважаючи на направлення Банком повідомлень та вимог щодо погашення заборгованості, у тому числі шляхом SMS-інформування, заборгованість Відповідачем добровільно не погашена, що зумовило необхідність звернення Позивача до суду з вимогою про стягнення зазначеної суми боргу та судових витрат у розмірі 2 422,40 грн. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11.11.2025 року було відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб. Вказану ухвалу разом із копією позовної заяви з додатками було надіслано відповідачу [PERSON] на адресу реєстрації рекомендованим листом з повідомленням, однак ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду подано не було. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 17.02.2025р. [PERSON] приєдналась до Умов та Правил надання банківських послуг в "Акцент-Банку" з метою укладання кредитного договору № Б/Н та отримання кредитної картки. На підставі підписаної відповідачем Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в "Акцент-Банку", відповідачці надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40,8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Суд зазначає, що відповідачка [PERSON] підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-банку чим підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку, що викладені на банківському сайті, складає між нею та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. З розрахунку вимог банку у зв`язку з неповерненням [PERSON] кредитної заборгованості загальна сума заборгованості станом на 28.10.2025 року становить 24028,83 грн, з яких 16273,92 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 7304,91 грн заборгованість за відсотками, 450 грн. - пеня. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності із ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно з ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За змістом частини другої статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За таких обставин, з урахуванням того, що відповідачка [PERSON] не скористалась своїми процесуальними правами на подання відзиву на позов та доказів на спростування заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що вимоги позивача в розмірі заборгованості 23 578,83 грн., з яких 16273,92 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 7304,91 грн заборгованість за відсотками -є доведеними та такими що підлягають до задоволення. Щодо заявлених вимог про стягнення пені в розмірі 450 грн. - дані вимоги не підлягають до задоволення з наступних підстав. Надаючи оцінку таким доводам, суд зазначає, що ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022«Про введення воєнного станув Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022, який продовжувався Указами Президента України та який діє на даний час. Відповідно до Закону України від 15.03.2022 № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 18, який передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Отже, пунктом 2 частини 3 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України № 2120-IX передбачено, що цей Закон застосовується до відносин за прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, що виникли у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування. Суд зауважує, що тлумачення змісту кредитного договору дає підстави для висновку, що сторонами погоджено саме відповідальність за невиконання чи неналежне виконання грошового зобов`язання за договором. У даній справі штраф в сумі 450 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача є мірою відповідальності за невиконання боргових зобов`язань позичальником в розумінні ст. 549 ЦК України, а тому відповідач звільняється від їх сплати на період воєнного стану. У зв`язку з цим, суд дійшов висновку, що вимоги позову в даній частині є необгрунтованими, а тому не пілягають до задоволення. У зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог на підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 377,03 грн, пропорційно задоволеним вимогам. На підставі викладеного,

Outcome: partial