Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

У грудні 2025 року Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі АТ «А-Банк») звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором АВН0СТ155101716370854158 від 22 травня 2024 року, яка утворилась станом на 22 грудня 2025 року в сумі 97198,82 грн., з яких: 44012,96 грн. заборгованість за тілом кредиту, 41077,10 грн. заборгованість за відсотками, 12108,76 грн. - пеня. В обґрунтування позову АТ «А-Банк» посилається на те, що 22 травня 2024 року [PERSON] уклала з АТ «А-банк» кредитний договір АВН0СТ155101716370854158, щодо надання останній кредиту в розмірі 44600 грн строком на 36 місяців (тобто до 21 травня 2027 року) зі сплатою процентів у розмірі 85,00 % щорічно та комісії в розмірі 0 грн. Кредитний договір підписано боржником за допомогою електронного підпису, використання якого погоджено сторонами в Анкеті-Заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку (Заяві на погодження використання електронного підпису). [PERSON] зобов`язалася повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом в порядку та строки, визначені Договором. Банк зобов`язання перед відповідачкою виконав у повному обсязі, надавши останній кредит в розмірі 44600 грн. Проте, відповідачка зобов`язання належним чином перед АТ «Акцент-Банк» не виконала, у зв`язку з чим станом на 22 грудня 2025 року виникла заборгованість в сумі 97198,82 грн., яка складається з: 44012,96 грн загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), 41077,10 грн загальний залишок заборгованості за процентами, 12108,76 грн загальний залишок заборгованості за пенею, яку позивач просить стягнути на свою користь з відповідача. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 12 січня 2026 року у даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача АТ «А-Банк» Шкапенко О.В. подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити, у разі неявки відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] , яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи у порядку, визначеному п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, у визначений судом строк відзив на позов не подавала. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 12 лютого 2026 року по справі постановлено провести заочний розгляд. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, 22 травня 2024 року [PERSON] підписала за допомогою електронного підпису заяву про надання послуги «Швидка готівка» АВН0СТ155101716370854158, в якій погодилась з тим, що ця заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Паспортом споживчого кредиту, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту, становить кредитний договір. Основні умови кредитування згідно цього кредитного договору: мета отримання кредиту - придбання товару/здійснення платежу/оплата послуг; сума кредиту 44600 грн (п. 4); строк кредиту 36 місяців, з 22 травня 2024 року по 21 травня 2027 року включно (п. 5); процентна ставка (фіксована) - 85 % на рік (п. 6); розмір щомісячного платежу 3497,10 грн (п. 7). 22 травня 2024 року [PERSON] та АТ «Акцент-Банк» підписали Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, яка містить графік погашення кредиту. У випадку порушення Клієнтом зобов`язань із погашення Заборгованості Клієнт сплачує Банку пеню у розмірі 0,07% (не менше 1 грн) від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прострочки, при цьому пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 (п`ятнадцять) відсотків суми простроченого платежу (п.12). Того ж дня АТ «Акцент-Банк» надало (перерахувало) [PERSON] грошові кошти в сумі 44 600 грн, що підтверджується меморіальним ордером № TR.36938831.41852.65455 від 22 травня 2024 року. Згідно із наданим позивачем розрахунком та випискою за картковим рахунком, у [PERSON] за кредитним договором № АВН0СТ155101716370854158 станом на 22 грудня 2025 року виникла заборгованість в розмірі 97258,38 грн, яка складається з 44012,96 грн загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), 41077,10 грн загальний залишок заборгованості за процентами, 12108,76 грн загальний залишок заборгованості за пенею. Зобов`язання за договором відповідачка у повному обсязі не виконала, наданий позивачем розрахунок не спростувала. Відповідно до ч.1, 2 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). За змістом ч.1, 2 ст.207 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України). В силу ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Як передбачено ч.1 ст.633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Із положень ч.1 ст.634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, є фінансовою послугою (п.6 ч.1 ст.4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» від 12 липня 2001 року №2664-ІІІ (далі - Закон №2664-ІІІ)). Відповідно до ч.1 ст.6 Закону №2664-ІІІ фінансові послуги відповідно до положень цього Закону надаються суб`єктами господарювання на підставі договору. Договір, якщо інше не передбачено законом, повинен містити: 1) назву документа; 2) назву, адресу та реквізити суб`єкта господарювання; 3) прізвище, ім`я і по батькові фізичної особи, яка отримує фінансові послуги, та її адресу; 4) найменування, місцезнаходження юридичної особи; 5) найменування фінансової операції; 6) розмір фінансового активу, зазначений у грошовому виразі, строки його внесення та умови взаєморозрахунків; 7) строк дії договору; 8) порядок зміни і припинення дії договору; 9) права та обов`язки сторін, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору; 9-1) підтвердження, що інформація, зазначена в частині другій статті 12 цього Закону, надана клієнту; 10) інші умови за згодою сторін; 11) підписи сторін. Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч.ч.1, 2 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. В силу ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Банк, пред`являючи вимоги про стягнення кредиту, просив крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути проценти за користування кредитними коштами. До позовної заяви позивачем додано: копію анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ А-Банку, яка підписана [PERSON] особистим підписом; заяву про надання послуги «Швидка готівка» від 22 травня 2024 року, паспорт споживчого кредиту та Таблицю обчислення загальної вартості кредиту, розрахунок заборгованості за договором № АВН0СТ155101716370854158 від 22 травня 2024 року, виписку по кредиту за період 22 травня 2024 року по 21 грудня 2025 року. Відповідно до ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відносини, пов`язані з використанням удосконалених та кваліфікованих електронних підписів, регулюються Законом України «Про електронні довірчі послуги». З наданих позивачем доказів вбачається, що відповідачем фактично отримано кредитні кошти на підставі анкети-заяви від 22 травня 2024 року, які нею не повернуто. Отримані відповідачкою кредитні кошти відображені в розрахунку заборгованості, доданому до позовної заяви, в якому зазначається про користування відповідачем кредитними коштами. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором, відповідачкою по справі суду надано не було. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в сумі 44012,96 грн та 41077,10 грн заборгованості за процентами, а всього 85090,06 грн підлягає задоволенню. Звертаючись до суду з даним позовом, АТ «А-Банк» просило також стягнути з [PERSON] на свою користь 12108,76 грн пені. Згідно статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Відповідно до статті 4 ЦК України основу цивільного законодавства України становить Конституція України. Основним актом цивільного законодавства є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу. Велика Палата Верховного Суду неодноразово вказувала на те, що якщо ЦК України та інший нормативно-правовий акт, який має юридичну силу закону України, містять однопредметні приписи різного змісту, то пріоритетними є приписи ЦК України (постанови від 22 червня 2021 року у справі №334/3161/17 (пункт 17), від 18 січня 2022 року у справі №910/17048/17 (пункт 78), від 29 червня 2022року у справі №477/874/19 (пункт 69)). Згідно з пунктом 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установивши, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого відповідним законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, на всій території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, дія якого триває до теперішнього часу. Оскільки пеня за кредитним договором в розмірі 12108,76 грн. нарахована у період дії в Україні воєнного стану, то [PERSON] звільняється від обов`язку її сплати на користь АТ «А-Банк». Викладення на підставі Закону України від 22 листопада 2023 року №3498-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» у новій редакції пункту 6 розділу ІV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №1734-VIII «Про споживче кредитування» не змінює визначене ЦК України правове регулювання звільнення позичальників від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за кредитними договорами у період дії воєнного стану. З огляду на викладене, з [PERSON] на користь АТ «А-Банк» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором від 22 травня 2024 року, яка утворилась станом на 22 грудня 2025 року в розмірі 85090,06 грн, з яких: 44012,96 грн заборгованість за тілом кредиту, 41077,10 грн заборгованість за відсотками. У стягненні пені в розмірі 12108,76 грн слід відмовити. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат по справі, суд зазначає наступне. Згідно з ч.1 та ч.2 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При розподілі судових витрат суд враховує пропорційність задоволених вимог. Позов заявлено з ціною 97198,82 грн, а задоволено на суму 85090,06 грн, тобто на 87,54 % (85090,06 х 100 : 97198,82). За таких обставин з відповідача на користь позивача слід стягнути 2120,56 грн (2422,40 грн х 87,54 %) судового збору.

Outcome: partial