Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-05 00:00:00

15.12.2025 року позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла [PERSON] . За життя [PERSON] склала заповіт від 20.06.2017 року, посвідчений головою Чупахівської селищної ради Охтирського району Сумської області Боровенською Г.М., згідно якого належну їй на праві власності земельну ділянку площею 3,51 га, розташовану на території Чупахівської селищної ради Охтирського району Сумської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належить їй на підставі державного акту на право приватної власності на землю, Серія ІІ-СМ №025084, виданого 28 грудня 2001 року на підставі рішення 16 сесії 23 скликання Чупахівської селищної ради від 16 березня 2001 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №1299, вона заповіла [PERSON] . Вона звернулася до Приватного нотаріуса Охтирського районного нотаріального округу Зіньковського Івана Михайловича, щодо оформлення спадщини у вигляді земельної ділянки після смерті [PERSON] , але їй було відмовлено в прийнятті заяви про прийняття спадщини оскільки вона на день смерті спадкодавця разом з нею не була зареєстрована за однією адресою та не проживала разом з нею, а також нею був пропущений шестимісячний строк для прийняття спадщини. Вважає, що причини, з яких не встигла у зазначений строк звернутись до нотаріуса є поважними, та просить визначити їй, [PERSON] , [INFO] , додатковий строк тривалістю у три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в селищі Чупахівка Охтирського району Сумської області. 16.12.2026 року ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрите провадження по справі за правилами загального позовного провадження, призначено справу до розгляду у відкритому підготовчому засіданні з повідомленням сторін. Крім того, відповідачу роз`яснено право для подання відзиву на позовну заяву в порядку ст. 191 ЦПК України. 22.01.2026 року ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області закрите підготовче провадження по справі, розгляд страви призначено по суті за участю сторін. Позивачка до суду не з`явилася будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи. Її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві, просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник Чупахівської селищної ради в судове засідання не з`явився, відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Відповідно до положень ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народилася [INFO] . [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , зареєстрованим Виконавчим комітетом Чупахівської селищної ради Охтирського району Сумської області. За життя [PERSON] 20.06.2017 року склала заповіт, посвідчений головою Чупахівської селищної ради Охтирського району Сумської області Боровенською Г.М., згідно якого належну їй на праві власності земельну ділянку площею 3,51 га, розташовану на території Чупахівської селищної ради Охтирського району Сумської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належить їй на підставі державного акту на право приватної власності на землю, Серія ІІ-СМ №025084, виданого 28 грудня 2001 року на підставі рішення 16 сесії 23 скликання Чупахівської селищної ради від 16 березня 2001 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №1299, вона заповіла [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, зокрема, у тому числі на земельну ділянку площею 3,51 га. розташовану на території Чупахівської селищної ради Охтирського району Сумської області. Позивачка звернулася до Приватного нотаріуса Охтирського районного нотаріального округу Зіньковського Івана Михайловича, щодо оформлення спадщини у вигляді земельної ділянки після смерті [PERSON] , але їй було відмовлено в прийнятті заяви про прийняття спадщини оскільки вона на день смерті спадкодавця разом з нею не була зареєстрована за однією адресою та не проживала разом з нею, а також нею був пропущений шестимісячний строк для прийняття спадщини. Згідно інформації наданої приватним нотаріусом Зіньковським І.М., відносно [PERSON] , до нотаріальної контори звертався спадкоємець [PERSON] із заявою про прийняття спадщини, в зв`язку з чим відкривалася спадкова справи, видавалося свідоцтво про право на спадщину у вигляді 1/5 частини двокімнатної квартири за адресою [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. В ст. 12 ЦПК України зазначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За приписами ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно вимог ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В ч. 1, 2 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1270 ЦПК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Положеннями ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З аналізу вказаних положень Цивільного кодексу України вбачається, що прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. Суд зазначає, що вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, необхідно враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що після смерті спадкодавця до нотаріуса не звертався по причині того, що він не знав про те, що на його ім`я був складений заповіт. Ані сільська рада, ані нотаріус не повідомляли його про це. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги те, що спадкова справа після смерті [PERSON] , заводилася відносно належної їй квартири, спір щодо спадкового майна у вигляді земельної ділянки паю відсутній, відсутність обізнаності позивача про наявність заповіту, а також те, що сторона відповідача не заперечує проти задоволення позовних вимог, суд вважає причини пропуску звернення із заявою про прийняття спадщини поважними. Відповідно до ст. 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом. Особа може відмовитися від свого майнового права. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Таким чином, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вирішуючи справу в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, що не буде порушувати права та законні інтереси інших осіб, суперечити принципам законності, добросовісності, розумності та справедливості. На підставі викладеного,

Outcome: approved