Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

Позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором б/н від 25.01.2021 у розмірі 31 939, 42 грн. Також просив стягнути судові витрати у розмірі 2 422, 40 грн. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 25.01.2021 [PERSON] ознайомився з умовами кредитування та підписав Паспорт кредиту. Відповідач підписав власноручно заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписано власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України». Відповідач користувався кредитним лімітом, повертав використану суму кредитного ліміту та сплачував відсотки за користування кредитним лімітом, але припинив надавати своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 26.06.2024 має заборгованість 31 939, 42 грн. У зв`язку з чим, позивач просить стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 31 939, 42 грн, яка складається з: 25 657, 31 грн заборгованість за тілом кредиту; 6 282, 11 грн заборгованість за простроченими відсотками, а також сплачену суму судового збору в розмірі 2 422, 40 грн. Ухвалою суду від 03.12.2024 відкрите провадження у справі, розгляд справи призначений у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач у судове засідання не з`явився, разом з позовною заявою, подав клопотання про розгляд справи без його участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином. Заяв чи клопотань про розгляд справи без його участі на адресу суду не надходило. Відповідач заперечень проти позову не надав, правом відзиву не скористався. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності учасників справи не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з такого. Судом встановлено, що 25.01.2021 [PERSON] підписав заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк». У заяві позичальника зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді (а.с. 12-21). Відповідно до довідки АТ «КБ ПриватБанк» на підставі кредитного договору, укладеного між позивачем та відповідачем, відповідачу видавалися картки: 25.01.2021, 04.07.2023, 03.11.2023, 29.09.2023 (а.с. 11). За довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на відповідача 25.09.2023 на картковий рахунок відповідача встановлено кредитний ліміт в розмірі 25 000 гривень 00 копійок, який в подальшому зменшився та станом на 01.02.2024 становив 0, 00 гривень (а.с. 22). 25.01.2021 відповідачем підписано паспорт споживчого кредиту, який містить інформацію про умови кредитування з використанням кредитної карти у цій письмовій інформації визначена валюта кредиту (гривня), процентна ставка у пільговий період 0,00001 % річних, процентна ставка поза межами пільгового періоду з 42% до 36 % річних, процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, відсотків, річних з 84 % до 72 (а.с.7-10). Отримання відповідачем кредитних коштів та користування ними підтверджується випискою за договором № б/н за період з 25.01.2021 по 28.06.2024 (а.с.26-41).За випискою за договором № б/н встановлено, що відповідач активно користувався кредитними коштами, наданими банком, сплачував відсотки, що свідчить про обізнаність відповідача про встановлений розмір відсотків. Відповідно до розрахунку заборгованості, який доданий до заяви про збільшення позовних вимог, за договором № б/н від 25.01.2021, укладеного між позивачем та відповідачем, станом на 23.06.2024 заборгованість по тілу кредиту становить 25 657, 31 грн, заборгованість за простроченими відсотками становить 6 282, 11 грн (а.с.23-25). За положеннями ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За змістом частини 2 статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Під час розгляду справи відповідачем не заперечувався факт отримання кредитних коштів. Крім того, відповідач користувався кредитними коштами, сплачував відсотки та тіло кредиту, про що зазначено у виписці за договором. Доказів щодо неправильності складеного Банком розрахунку заборгованості за кредитним договором відповідачем не надано. Інший розрахунок заборгованості, суду не представлено, а тому такий розрахунок береться судом до уваги як розмір наявної заборгованості перед позивачем. Враховуючи те, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги ч.2ст.530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, яка згідно з розрахунком заборгованості станом на 23.06.2024 року заборгованість по тілу кредиту становить 25 657, 31 грн, заборгованість за простроченими відсотками становить 6 282, 11 грн. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, враховуючи викладене та оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] на користь позивача АТ КБ «ПриватБанк» необхідно стягнути заборгованість в сумі 31 939, 42 грн, задовольнивши позовні вимоги. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422, 40 грн.

Outcome: approved