Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та після збільшення позовних вимог просить: 1) визнати факт відсутності заборгованості [PERSON] за житлово-комунальні послуги (послуги централізованого водопостачання та водовідведення) за період з 01.11.2020 року по 31.10.2023; 2) застосувати строки позовної давності 3 (три) роки, при сплаті за житлово-комунальні послуги, які надаються КП «Харківводоканал» споживачу [PERSON] , починаючи з 01.11.2020; 3) визнати заборгованість, яка утворилася до 01.11.2020 року, а саме: за послуги централізованого водопостачання у розмірі 6598,65 грн., за послуги централізованого водовідведення у розмірі 4035,63 грн., як таку, що не підлягає стягненню, у зв`язку зі спливом позовної давності; 4) зобов`язати КП «Харківводоканал» провести перерахунок нарахувань за послуги централізованого водопостачання та водовідведення, з урахуванням позовної давності (3 роки) та невідповідністю наданих послуг централізованого водопостачання та водовідведення розміру заборгованості, яка утворилася до 01.11.2020; 5) зобов`язати КП «Харківводоканал» не стягувати плату за житлово-комунальні послуги, які фактично не надаються, а саме: за обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем водопостачання у розмірі 441,33 грн., за обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем водовідведення у розмірі 391,71 грн., за послуги абонентського обслуговування водопостачання та водовідведення 770,38 грн., за 2022-2024 роки та провести перерахунок за ці послуги; 6) стягнути з КП «Харківводоканал» на його користь в якості відшкодування моральної шкоди суму в розмірі 3000000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначено, що КП «Харківводоканал» нараховує йому борг, починаючи з 1995 року. Договір про надання житлово-комунальних послуг, між ним та КП «Харківводоканал» не укладався. Позивач не згоден з розміром заборгованості, який йому нараховує КП «Харківводоканал». Згідно зведеної картки абонента ( [PERSON] ) за особовим рахунком № [NUMBER] , станом на 01.01.2024, за весь період надання послуг, відповідач нарахував позивачу заборгованість: за послуги централізованого водопостачання (індекс «В») 6825,99 грн.; за послуги централізованого водовідведення (індекс «К») 4505,06 грн.; за абонентське обслуговування водопостачання та водовідведення (індекс «А») 408,38 грн.; за обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем водопостачання (індекс «ВВ») 230,76 грн.; за обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем водовідведення (індекс «ВК») 208,68 грн. Позивач є пенсіонером з інвалідністю (2 група), отримує мінімальну пенсію у розмірі 2093,00 грн, іншого доходу немає. Через скрутне матеріальне становище у листопаді 2023 року звертався до Пенсійного фонду з заявою про призначення житлової субсидії на оплату житлово-комунальних послуг. Проте, отримав відмову через нараховану заборгованість, строк позовної давності якої минув, за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, які надає КП «Харківводоканал». 06.11.2023 позивач сплатив заборгованість за послуги централізованого водопостачання у розмірі 3500,0 грн., за останні 3 роки, за період з 31.10.2020 по 31.10.2023, як зазначено у відповідній квитанції. 06.11.2023 позивач сплатив заборгованість за послуги централізованого водовідведення у розмірі 2500,0 грн., за останні 3 роки, за період з 31.10.2020 по 31.10.2023, як зазначено у відповідній квитанції. Позивач не визнає розмір нарахованої заборгованості, за послуги централізованого водопостачання та водовідведення, яка утворилась до 01.11.2020 року. У відповідача відсутні належні та допустимі докази, які підтверджують факт надання послуг централізованого водопостачання та водовідведення у обсязі та якості, яка відповідає розміру нарахованої заборгованості до 01.11.2020 року. Враховуючи те, що відповідач проявляв пасивну поведінку, своєчасно не звертався з позовом до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, щодо стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, тим самим не проявляв зацікавленість в повернені боргу, просить суд застосувати строки позовної давності, 3 (три) роки, при сплаті за житлово-комунальні послуги та визнати заборгованість, яка утворилася до 01.11.2020, а саме: за послуги централізованого водопостачання у розмірі 6598,65 грн., за послуги централізованого водовідведення у розмірі 4035,63 грн., як таку, що не підлягає стягненню, у зв`язку зі спливом позовної давності. Щодо нарахування заборгованості за абонентське обслуговування водопостачання та водовідведення, обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем водопостачання та водовідведення [PERSON] зазначив наступне. Згідно зведеної картки абонента за особовим рахунком № [NUMBER] починаючи з лютого 2022 року, відповідач нараховує позивачу плату за послуги абонентського обслуговування водопостачання та водовідведення; за обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем водопостачання та водовідведення. Станом на 01.01.2024 відповідачем нараховано сплату за обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем водопостачання у розмірі 391,47 грн., за обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем водовідведення у розмірі 346,17 грн.; за послуги абонентського обслуговування водопостачання та водовідведення у розмірі 681,49 грн. 06.11.2023 позивач сплатив заборгованість за послуги централізованого водопостачання та водовідведення у розмірі 6000,0 грн (3500 грн. + 2500 грн.). Позивач не сплачував за абонентське обслуговування водопостачання та водовідведення; за обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем водопостачання та водовідведення. Проте, відповідач незаконно, частину суми, сплаченої за послуги водопостачання та водовідведення, зарахував у якості сплати: за обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем водопостачання у розмірі 101,22 грн., за обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем водовідведення у розмірі 91,40 грн., за абонентське обслуговування водопостачання та водовідведення у розмірі 178,93 грн. На запит [PERSON] від 07.01.2024, відповідач не надав ніяких доказів (актів) щодо фактичного виконання (проведення): абонентського обслуговування водопостачання та водовідведення; утримання та обслуговування внутрішньобудинкових систем централізованого холодного водопостачання та водовідведення, за весь період нарахувань за надані послуги, за адресою проживання позивача ( [ADDRESS] ). Згідно Публічного договору про утримання та обслуговування внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання та водовідведення, який розміщено на офіційному інтернет-сайті відповідача (https://vodokanal.kharkov.ua/content/contract): Споживач має право: на отримання від виконавця своєчасно та належної якості послуг згідно із законодавством України та цим Договором; звертатися до суду в разі порушення Виконавцем умов цього Договору. При проведенні робіт Виконавець зобов`язаний: своєчасно, згідно графіку, проводити утримання та обслуговування внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання та водовідведення (господарсько-побутової та зливової каналізації); роботи із технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем виконуються Виконавцем три рази на рік згідно з графіком, розробленим Виконавцем. Види робіт та використані матеріали при проведенні утримання та обслуговування внутрішньобудинкових систем відображаються Виконавцем у Технічному акті, який підписується не менш як двома Споживачами, які проживають у цьому багатоквартирному будинку. Технічні акти проведення робіт із технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем водопостачання та водовідведення відповідачем не надані, докази фактичного надання послуг відсутні, відповідно позивач має право не сплачувати за послуги, які фактично не надаються. В обґрунтування відшкодування моральної шкоди зазначив, що він є особою пенсійного віку, яка отримує пенсію на рівні прожиткового мінімуму, яка є єдиним джерелом для існування, є особою з інвалідністю 2 групи. Сплачувати за житлово-комунальні послуги без призначення субсидії, він не в змозі. Нарахована заборгованість за період, який перевищує позовну давність 3 роки, позбавляє права позивача на отримання субсидії на сплату житлово-комунальних послуг. Позивачу не вистачає мінімальної пенсії на харчування та лікування. Через нараховану заборгованість по оплаті за житлово-комунальні послуги позивачу не вистачить коштів для задоволення мінімальних фізіологічних потреб. Нанесена позивачу моральна шкода за нарахування заборгованості за послуги, які фактично не надавались або надавались в неповному обсязі та неналежної якості, полягає у душевних стражданнях, приниженні честі та гідності, глибокому відчутті несправедливості, незручностях, розчаруваннях, негативних емоціях з приводу безпідставного незаконного та протиправного нарахування заборгованості. Ухвалою суду від 11.03.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Визначено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін. 29.03.2024 представником КП « Харківводоканал» Панасенко І.О. подана зустрічна позовна заява до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Ухвалою суду від 09.04.2024 зустрічний позов КП «Харківводоканал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги прийнято до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] до Комунального підприємства «Харківводоканал» про захист прав споживачів, застосування позовної давності та перерахунок нарахувань за житлово-комунальні послуги, стягнення моральної шкоди. Визначено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. У зустрічному позові представник відповідача за первісним позовом КП «Харківводоканал» - Панасенко І.О. просить стягнути із [PERSON] на користь КП «Харківводоканал» заборгованість у сумі 13 164,74 грн., яка складається з наступного: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 грудня 1999 по 31 січня 2024 у сумі 6822 грн. 05 коп.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 липня 2006 по 31 січня 2024 у сумі 4273 грн. 79 коп.; за абонентське обслуговування за період з 01 лютого 2022 по 31 січня 2024 у сумі 616 грн. 94 коп.; за обслуговування внутрішньобудинкових систем водопостачання за період з 01 лютого 2022 по 31 січня 2024 у сумі 348 грн. 57 коп.; за обслуговування внутрішньобудинкових систем водовідведення з 01 лютого 2022 по 31 січня 2024 у сумі 315 грн 26 коп.; інфляційні втрати 573 грн. 61 коп.; 3% річних від простроченої суми 214 грн. 52 коп. Зустрічний позов обгрунтовано тим, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , та являється споживачем послуг з централізованого водопостачання та з централізованого водовідведення, облік нарахувань та оплат за які здійснюються за абонентським особовим рахунком № [NUMBER] . В порушення обов`язку щодо своєчасної оплати наданих послуг з централізованого водопостачання та з централізованого водовідведення, передбаченого п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 № 1875-IV, ст. 22 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», п. 37 Правил № 690, п.п. 18, 30 Правил № 630, відповідач неналежним чином виконував зобов`язання з оплати наданих послуг. Внаслідок чого за відповідачем утворилась заборгованість в сумі 11 095 грн 84 коп, а саме: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 грудня 1999 по 31 січня 2024 у сумі 6822 грн 05 коп; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 липня 2006 по 31 січня 2024 у сумі 4273 грн 79 коп. Частиною 5 ст. 267 ЦК України встановлено, що порушене право підлягає захисту, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності. Поважність пропуску КП «Харківводоканал» позовної давності відносно звернення до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості з [PERSON] обґрунтовується наступним. КП «Харківводоканал» є єдиним підприємством, яке здійснює водопостачання та водовідведення у м. Харкові, іншої альтернативи водопостачання та водовідведення в місті немає. Структура підприємства налічує лише один відділ (чисельність юристів не перевищує 12 осіб), який здійснює претензійно-позовну роботу. Особливість ситуації КП «Харківводоканал» полягає в тому, що із врахуванням кількості боржників фізичних осіб, строк заборгованості яких перевищує 3 роки, підприємство повинно щорічно подавати до суду 7 8 тисяч позовних заяв і заяв про видачу судового наказу про стягнення заборгованості. Сума судового збору, встановлена для пред`явлення позовних заяв і заяв про видачу судового наказу юридичними особами, суттєво обмежує можливість підприємства своєчасно, в межах строку позовної давності звертатися до суду для стягнення заборгованості по всім боржникам. Перевага надається боржникам з найбільшою сумою боргу. У зв`язку з чим, представник відповідача за первісним позовом просить суд вважати, що строк позовної давності для звернення КП «Харківводоканал» до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості з [PERSON] пропущено з поважних причин. Звертаємо увагу суду, що підприємство зверталося з вимогами до [PERSON] про стягнення заборгованості за період з 1999 по 2013 рік у наказному провадженні, але судовий наказ №2н-3676/19 скасовано 15.11.2013. У відповідності до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. Законом України від 30 березня 2020 № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 натупного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID- 19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». В заявах по суті справи та в судовому засіданні, [PERSON] та представник КП «Харківводокана»" Васьков О.Ю., підтримали свої позовні вимоги та доводи наведені на їх обґрунтування. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Відповідно до ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно ст. 68 ЖК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , та являється споживачем послуг з централізованого водопостачання та з централізованого водовідведення, облік нарахувань та оплат за які здійснюються за абонентським особовим рахунком № [NUMBER] . Згідно вимог абз. 1 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VIII, введеного в дію з 01.05.2019 (далі Закон № 2189-VIII), п. 37 «Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2019 № 690 (діють з 13.08.2019 (далі Правила № 690), споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (абзац 2 ч. 1 ст. 9 Закону № 2189-VIII, п. 39 Правил № 690). Відповідно до абзацу 1 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» від 10.01.2002 № 2918 споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги з централізованого водопостачання і з централізованого водовідведення. Згідно з п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місць; плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Пунктом 37 Правил № 690 передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, якщо інший порядок та строки не визначені договором. Відповідно до п. 11 Правил № 630, плата за послуги нараховується згідно з показаннями будинкового засобу обліку води, а у разі його відсутності (несправності) за нормативами (нормами) споживання. За відсутності приладів обліку холодної та гарячої води, нарахування здійснюються у відповідності до вимог п. 21 Правил № 630, згідно встановлених норм водоспоживання та водовідведення з розрахунку на кількість проживаючих споживачів. Нарахування за надані послуги централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за вказаною адресою проводяться на підставі тарифів, встановлених Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики і комунальних послуг у відповідності до п. 20-21 Правил № 630. В порушення обов`язку щодо своєчасної оплати наданих послуг з централізованого водопостачання та з централізованого водовідведення, передбаченого п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 № 1875-IV, ст. 22 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», п. 37 Правил № 690, п.п. 18, 30 Правил № 630, [PERSON] неналежним чином виконував зобов`язання з оплати наданих послуг. Внаслідок чого за відповідачем утворилась заборгованість в сумі 11 095 грн 84 коп, а саме: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 грудня 1999 по 31 січня 2024 у сумі 6822 грн 05 коп; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 липня 2006 по 31 січня 2024 у сумі 4273 грн 79 коп. Відповідно до наданих [PERSON] суду двох квитанцій від 06.11.2023, ним здійснено оплату за водопостачання за період з 31.10.2020 по 31.10.2023 у сумі 3500,00 грн. та оплату за водовідведення за період з 31.10.2020 по 31.10.2023 у сумі 2500,00 грн. Сплата вказаних сум підтверджується і даними наявними у зведеній картці абонента [PERSON] . Під час судового розгляду [PERSON] сплатив 14.06.2024 за водопостачання за період з 01.11.2023 по 31.01.2024 - 297,81 грн. та за водовідведення за період з 01.11.2023 по 31.01.2024 - 226,32 грн. У вказаних квитанціях конкретно вказано послуги за які вноситься оплата та періоди. Відповідно до ч. 11 п.1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що плата за абонентське обслуговування - платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір) або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем) (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії), що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим Законом, а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води). Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VIII, враховуючи норми постанови Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 808 «Про встановлення граничного розміру плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам за індивідуальними договорами про надання комунальних послуг або за індивідуальними договорами з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг», п. 34 «Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2019 № 690 та на підставі моделі договору з індивідуальним споживачем про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем), умови якої однаково діють для усіх споживачів житлового будинку [ADDRESS] , на підставі чого за адресою: [ADDRESS] , здійснювалися нарахування за абонентське обслуговування та виникла заборгованість за період з 01 лютого 2022 по 31 січня 2024 у сумі 616 грн 94 коп. Відповідно до ч. 3 п. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» внутрішньобудинкові системи багатоквартирного будинку - механічне, електричне, газове, сантехнічне та інше обладнання в будинку, яке обслуговує більше одного житлового та/або нежитлового приміщення, у тому числі комунікації до обладнання споживача, системи автономного теплопостачання, бойлерні та елеваторні вузли, обладнання протипожежної безпеки, вентиляційні канали та канали для димовидалення, обладнання ліфтів, центральних розподільних щитів електропостачання від зовнішньої поверхні стіни будівлі до точки приєднання житлового (нежитлового) приміщення (для систем газопостачання - від запірного пристрою на вводі в будинок до запірних пристроїв включно перед місцями підключення газових приладів, газоспоживального обладнання, теплових агрегатів тощо). Відповідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VIII, враховуючи норми Правил утримання житлових будинків та прибудинкової території, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу від 17.05.2005 № 76, Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд, затвердженого наказом Держжитлокомунгоспу України від 10.08.2004 № 150 та рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.12.2006 № 1186 Про визначення виконавців послуг в житловому фонді міста Харкова, відповідачу нараховано заборгованість за утримання та обслуговування внутрішньобудинкових систем водопостачання та водовідведення, а саме: за обслуговування внутрішньобудинкових систем водопостачання за період з 01 лютого 2022 по 31 січня 2024 у сумі 348 грн 57 коп; за обслуговування внутрішньобудинкових систем водовідведення з 01 лютого 2022 по 31 січня 2024 у сумі 315 грн 26 коп. Розрахунки зазначеної заборгованості міститься у розрахунку, де зазначено інформацію щодо об`єму поставлених відповідачу послуг, їх вартість, згідно встановлених тарифів, а також відображено всі здійсненні відповідачем оплати. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. КП «Харківводоканал» нараховано [PERSON] 573 грн 61 коп сума інфляційних витрат за час прострочення виконання грошового зобов`язання та 214 грн 52 коп три проценти річних від простроченої суми. Наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тобто, такі нарахування, не є мірою відповідальності, а мають компенсаційний характер. КП «Харківводокагнал» звернулося до суду з зустрічною позовною заявою 29.03.2024 року. Відповідно до проведеного судом розрахунку сума інфляційних витрат за час прострочення виконання грошового зобов`язання становить 573,61 грн., три проценти річних від простроченої суми становлять 214,52 грн. Зазначені суми нараховувалися на наявний у [PERSON] на час подання зустрічного позову боргу: за водопостачання та водовідведення у сумі 536,18 грн., за абонентське обслуговування за період з 01 лютого 2022 по 31 січня 2024 у сумі 616 грн. 94 коп.; за обслуговування внутрішньо будинкових систем водопостачання за період з 01 лютого 2022 по 31 січня 2024 у сумі 348 грн. 57 коп.; за обслуговування внутрішньо будинкових систем водовідведення з 01 лютого 2022 по 31 січня 2024 у сумі 315 грн 26 коп., що разом становлять суму 1816,95 грн. Як зазначалося вище, КП «Харківводокагнал» звернулося до суду з зустрічною позовною заявою 29.03.2024 року. В обґрунтування позову зазначено, що за період з 01.12.1999 року по 31.01.2024 року [PERSON] не в повному обсязі сплачував вартість наданих послуг з централізованого водопостачання та водовідведення у зв`язку з чим утворилася заборгованість в розмірі 13164,74 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до ч. 1 ст. 266 ЦПК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Враховуючи те, що строк позовної давності за період з 12 березня 2017 року закінчувався 12 березня 2020 року, а також запровадження на всій території України карантину до 30 червня 2023 року, а під час дії карантину строки, визначені ст.257 ЦК України продовжуються на строк дії такого карантину, суд приходить до висновку, що період заборгованості до 11.03.2017 року виходить за межі позовної давності. Щодо тверджень, представника КП «Харківводоканал» з приводу поважності пропуску строку позовної давності, з приводу стягнення заборгованності яка виникла до 11.03.2017 року, суд зазначає наступне. КП «Харківводоканал» є юридичною особою, має штат юристів, та не надало належних доказів на підтвердження поважності пропуску строку позовної давності. Також суд зазначає, що звернення підприємства із заявою про видачу судового наказу у 2013 році, також не перериває строк позовної давності. Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду у справі № 712/8916/17, зазначено, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Подання заяви про видачу судового наказу заявник (стягувач) не може використовувати згідно з частиною другою статті 264 ЦК України з метою переривання позовної давності за відповідною вимогою чи за її частиною. На підставі припису частини другої статті 264 ЦК України переривання позовної давності відбувається у разі подання до суду саме позову до належного відповідача з дотриманням вимог процесуального закону щодо форми та змісту позовної заяви, правил предметної та суб`єктної юрисдикції й інших вимог, порушення яких перешкоджає відкриттю провадження у справі. На підставі викладеного, вимоги про стягнення заборгованості за період з 01.12.1999 року по 11.03.2017 року не підлягають задоволенню. Суд, враховуючи строк позовної давності за який може бути стягнута заборгованність зі [PERSON] та здійсненні ним оплати 06.11.2023 за водопостачання за період з 31.10.2020 по 31.10.2023 у сумі 3500,00 грн. та оплату за водовідведення за період з 31.10.2020 по 31.10.2023 у сумі 2500,00 грн. Та під час судового розгляду 14.06.2024 оплату за водопостачання за період з 01.11.2023 по 31.01.2024 у сумі 297,81 грн. та оплату за водовідведення за період з 01.11.2023 по 31.01.2024 у сумі 226,32 грн., вважає, що позовні вимоги про стягнення з нього боргу за водопостачання та водовідведення підлягають частковому задоволенню, оскільки за розрахунком суду зробленим на підставі наявних у справі документів, з урахуванням строку позовної давності, у нього на час ухвалення рішення наявна переплата, за вказані послуги та за вказаний період за водопостачання у сумі 116,11 грн., а за водовідведення наявний борг у сумі 128,16 грн. Таким чином, у [PERSON] за період з 12.03.2017 по 31.01.2024 наявний борг за надані послуги з водопостачання та водовідведення у сумі 12,05 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, сума яка підлягає стягненню з відповідача [PERSON] складається з боргу за надані послуги: з централізованого водопостачання та водовідведення у розмірі 12,05 грн., абонентського обслуговування у розмірі 616,94 грн, обслуговування внутрішньо будинкових систем водопостачання у сумі 348, 57 грн., обслуговування внутрішньо будинкових систем водовідведення у сумі 315,26 грн., інфляційних втрат у розмірі 573, 61 грн. та трьох процентів річних від простроченої суми 214,52 грн., що разом складають суму 2080, 95 грн. Доводи [PERSON] про те, що строки позовної давності сплили щодо вимог за комунальні послуги до 01.11.2020 року, є безпідставними, оскільки на підставі зазначених вище законів строки позовної давності було продовжено на строк дії карантину в Україні. В зв`язку з викладеним, не підлягає задоволенню вимога [PERSON] про визнання заборгованості, яка утворилася до 01.11.2020 року, такою, що не підлягає стягненню у зв`язку зі спливом позовної давності. Також не підлягає задоволенню вимога [PERSON] про зобов`язання КП «Харківводоканал» провести перерахунок заборгованості за послугу централізованого водопостачання та водовідведення з урахуванням позовної давності 3 роки, яка утворилася до 01.11.2020 року. Крім того, списання заборгованості, яка знаходиться поза межами строку позовної давності не передбачено жодним нормативно-правовим актом. Посилання [PERSON] на те, що КП «Харківводоканал» не доведено надання послуг за які представник КП просить стягнути кошти, що вказані представником КП «Харківводоканал» послуги фактично не надавалися, спростовуються сукупністю наданих суду доказів. Належних та допустимих доказів, які б свідчили про ненадання чи неналежне надання КП «Харківволоканал» послуг споживачу [PERSON] , суду не надано. Матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували обставини порушення КП «Харківводлоканал» вимог Закону України«Про захистправ споживачів» щодо [PERSON] . Щодо вимоги [PERSON] про стягнення з КП «Харківволоканал» моральної шкоди в розмірі 3 000 000 грн. суд враховує, що обов`язковому з`ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні. Заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб. Суд вважає, що відсутні підстави для відшкодування моральної шкоди, оскільки [PERSON] не доведено належними та допустимими доказами, що діями КП «Харківводоканал» йому було завдано моральних страждань. Надані [PERSON] письмові документи не підтверджують наявності заподіяної моральної шкоди. В зв`язку з викладеним суд відмовляє [PERSON] в задоволенні позовної вимоги про стягнення моральної шкоди. З урахуванням вищевикладеного, позов [PERSON] до КП « Харківводоканал» не підлягає задоволенню, а вимоги за зустрічним позовом КП « Харківводоканал» до [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Розподіл судових витрат в частині судового збору, суд вирішує у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ч. ч. 1, 2, 10 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. [PERSON] відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, оскільки є особою з інвалідністю 2 групи. За таких обставин КП «Харківводоканал» належить компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, понесені судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог, виходячи із наступного розрахунку (2080,95 грн. (сума задоволених позовних вимог) ? 13164,74 грн. (сума заявлених позовних вимог) х 100 = 15,8 %); 2422,40 грн. (сума сплаченого судового збору) х 15,80 %= 382,74 грн).

Outcome: partial