Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

У грудні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (далі - ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики в розмірі 6 139,20 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 02 червня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики № 75445235 шляхом підписання електронним підписом, вчиненим одноразовим ідентифікатором 6IH3W0e32U відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», на умовах фінансового кредиту. За умовами цього договору позичальник [PERSON] отримав кредит у сумі 2 000 грн зі сплатою процентів у розмірі 1,99 % в день строком на 14 днів шляхом зарахування коштів на вказаний ним банківський картковий рахунок за посередництвом платіжної установи ТОВ «ФК «Фінекспрес» та зобов`язався вчасно повернути кредит та сплатити відсотки. Але відповідач свої зобов`язання за договором позики не виконав, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість у розмірі 6 139,20 грн, з яких: 2 000 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 4 139,20 грн - заборгованість за відсотками. У подальшому позикодавцем/первісним кредитором відступлено право вимоги за вказаним вище договором позики, а саме: 26 жовтня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» укладений договір факторингу № 2610, за умовами якого останній набув право грошової вимоги до боржників, у тому числі за договором позики № 75445235 від 02 червня 2021 року. Крім того, 03 квітня 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» укладений договір факторингу № 030423-ФК, за умовами якого позивач набув права грошової вимоги до боржників, у тому числі за договором позики № 75445235 від 02 червня 2021 року. Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь вказану заборгованість, судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 500 грн. Ухвалою судді Ічнянського районного суду Чернігівської області від 10 грудня 2025 року провадження у справі відкрито та справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін, якою також витребувано АТ КБ «ПриватБанк» докази (а.с. 62); 14 січня 2026 року від АТ КБ «ПриватБанк» надійшли витребувані судом докази (а.с. 71-72). Інших заяв та клопотань від учасників справи не надходило. У судове засідання представник позивача не з`явилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, який згідно поштового повідомлення відсутній за вказаною адресою, а тому вважається таким, що належним чином повідомленим про дату, час, та місце судового засідання, який заяви про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов не надав, тому суд відповідно до ст. 280 ЦПК України вирішив справу на підставі наявних у ній даних та доказів, тобто про заочний розгляд справи, враховуючи, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. За відсутності всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом установлено, що 02 червня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладений договір позики № 75445235, за умовами якого розмір позики складає 2 000 грн зі сплатою процентів у розмірі 1,99 % в день строком на 14 днів, договір підписаний відовідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором 6IH3W0e32U (а.с. 12). Згідно із п. 1 Договору позики, за цим Договором позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Позику»), на погоджений умовами Договору строк (надалі «Строк позики»), шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (Проценти) від суми позики. Відповідно до п. 4 Договору проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення на залишок Позики. Згідно із п. 5.1 Договору позики, підписанням цього Договору позичальник підтверджує, що він ознайомився на сайті https://mycredit.ua/uа/documents-license/ з повною інформацією щодо Позикодавця та його послуги, що передбачено ст. 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» перебувають у загальному доступі та опубліковані на сайті www.mycredit.ua (а.с. 16 на звороті-27). Відповідно до довідки про ідентифікацію ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» підтверджує, що клієнт [PERSON] , з яким укладений договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 75445235 від 02 червня 2021 року, ідентифікований товариством (а.с. 12). Відповідно до платіжної інструкції/операція c29af3b2-9cfb-45d5-8a8f-1e2921b25fdc вiд 02.06.2021 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» на рахунок [NUMBER] перераховано кошти у сумі 2 000 гривень (а.с. 15). Прийняття до виконання платіжної інструкції підтверджується також довідкою ТОВ «ФК «ФІНЕКСПРЕС» від 27.10.2025 року (а.с. 14). Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором за відповідачем виникла заборгованість у розмірі 6 139,20 грн, з яких: 2 000 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 4 139,20 грн - заборгованість за відсотками (а.с. 6-8). Таким чином, судом достовірно встановлено факт порушення зобов`язання за договором позики в частині повернення кредитних коштів. 26 жовтня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» було укладено договір факторингу № 2610, відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило свої права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія управління активами» набуло право вимоги за первинними договорами, в розмірі заборгованостей боржників перед ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (а.с. 28-32, 33, 34, 35, 36, 37). Відповідно до реєстру прав вимоги № 2 до договору факторингу № 2610 від 26 жовтня 2021 року, до ТОВ «Фінансова компанія управління активами» перейшло право грошової вимоги, у тому числі і щодо заборгованості [PERSON] за договором № 75445235 в розмірі 6 139,20 грн, з яких: 2 000 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 4 139,20 грн - заборгованість за відсотками (а.с. 33-на звороті-35). 03 квітня 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» було укладено договір факторингу № 030423-ФК, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія управління активами» відступило свої права вимоги, а ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло право вимоги за первинними договорами, в розмірі заборгованостей боржників перед ТОВ «Фінансова компанія управління активами» (а.с. 38-42, 43, 44, 45). Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 030423-ФК від 03 квітня 2023 року, до ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» перейшло право грошової вимоги, у тому числі і щодо заборгованості [PERSON] за договором № 75445235 в розмірі 6 139,20 грн, з яких: 2 000 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 4 139,20 грн - заборгованість за відсотками (а.с. 43-на звороті-44). На виконання ухвали суду від 10 грудня 2025 року АТ КБ «ПриватБанк» надало інформацію, згідно якої на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] (а.с. 71-72), при цьому з виписки за договором за період з 02.06.2021-05.06.2021 видно, що на вказану карту [PERSON] було зараховано 2 000 грн. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та закону і одностороння відмова від зобов`язання чи зміна його умов не допускається, а ст. 1054 ЦК України передбачає обов`язок позичальника за кредитним договором повернути кредит та сплатити проценти. Пунктом 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Норми ст. 625 ЦК України вказують, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк кредит, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положеннями ст. 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). За змістом ст. 1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. За приписами ст. 1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Згідно ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Відповідно до статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, вважає, що справу слід вирішити в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Таким чином, враховуючи, що розмір заборгованості підтверджується долученими до справи доказами, в свою чергу відповідач не надав доказів для підтвердження належного виконання договірних зобов`язань, суд дійшов висновку що позовні вимоги ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики № 75445235 від 02 червня 2021 року підлягають до задоволення у повному обсязі. Відтак, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення заборгованість в загальному розмірі 6 139,20 грн. На підставі ст. 141 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує понесені та документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання юридичною особою позовної заяви майнового характеру стягується судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» при подачі позову до суду через систему «Електронний суд» було сплачено суму судового збору в розмірі 2 422,40 грн відповідно до ч. 3 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», що підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу коштів № 579943540.1 від 25.11.2025 року (а.с. 5). У зв`язку із задоволенням позовних вимог на підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 422,40 грн. Також позивачем ставиться питання про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4 500 грн. На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу до матеріалів справи долучено копію договору про надання правничої допомоги № 25-08/25/ФП від 25 серпня 2025 року, укладного між адвокатом Ткаченко Ю.О. та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (а.с. 45-на звороті-48), копію Витягу з Акта № 2Ф-П приймання-передачі наданої правничої допомоги за Договором № 25-08/25/ФП від 25 серпня 2025 року на суму 4 500 грн (а.с. 49-на звороті), копію акта приймання-передачі справ на надання правничої допомоги (а.с. 50-на звороті-51), копію платіжної інструкції кредитового переказу коштів № 579939274.1 від 15 жовтня 2025 року (а.с. 51-на звороті), копію ордеру на надання правничої допомоги ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» адвокатом Ткаченко Ю.О. (а.с. 52), копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю на ім`я Ткаченко Ю.О. (а.с. 52-на звороті). Вирішуючи питання стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов наступного висновку. Згідно положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до п. 35 Постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17 жовтня 2014 року, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення ЦПК та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, враховуючи категорію справи, обсяг виконаних робіт та наданих адвокатом послуг, значення справи для сторони позивача, її публічним інтересом, відсутності клопотання відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, співмірність даних витрат, які суд вважає такими, що підлягають до задоволенню та які слід стягнути з відповідача на користь позивача у розмірі 4 500 грн.

Outcome: approved