Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

22 грудня 2025 року ТОВ «Деал Фінанс Груп» через систему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 19 січня 2024 року між ТОВ « ФК «МАЙБІЗ» та [PERSON] укладено Договір про надання кредиту № ДП 0008807, умовами якого встановлено, що Кредитодавець надає Позичальнику кредит в розмірі 2 500,00 грн. строком на 98 днів, із (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 0.9 % які нараховується щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 30% від суми наданого Кредиту (що у грошовому виразі складає 750,00 грн.). Договір кредиту підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання/введення позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису/одноразовий ідентифікатор 4L6r5V51, що був надісланий на вказаний Відповідачем/Позичальником номер телефону - [NUMBER] ) у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Електронні підписи сторін зазначені в розділі реквізити сторін. Довідкою № 1012-131 від 10 грудня 2025 року ТОВ «ФК «МАЙБІЗ», повідомляє, що в порядку та на виконання умов Договору кредиту №ДП 0008807 - здійснено перерахування коштів в розмірі 2 500,00 грн. за номером платіжної картки № [NUMBER] , на підставі квитанції № 43199-87021-41154. Перерахування коштів здійснено за посередництвом надавача фінансових послуг ТОВ «ПрофітГід» (PSP Platon), яка надає платіжні послуги Позивачу на підставі договору про надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів № ПГ-922 від 19 березня 2024 року, укладеного між ТОВ «ПрофітГід» (PSP Platon) та ТОВ « ФК «МАЙБІЗ». Враховуючи викладені вище умови Договору кредиту № ДП 0008807 від 19 листопада 2024 року та додаткової угоди, та здійснені Відповідачем платежі в рахунок погашення заборгованості за договором кредиту, заборгованість останнього за договором кредиту складає 5 455,00 грн., зокрема: 2 205,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 750,00 грн. - сума заборгованості за процентами. 14 жовтня 2025 року ТОВ « ФК «МАЙБІЗ» та ТОВ « Деал Фінанс Груп » уклали Договір факторингу № 14/10/25, за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором кредиту № ДП 0008807 від 19 листопада 2024 року. Відповідно до Реєстру прав вимог №14/10/25 від 14 жовтня 2025 року - Кредитодавець відступив Фактору/Позивачу право вимоги заборгованостей до Боржників на умовах передбачених Договором факторингу №14/10/25 від 14 жовтня 2025 року, в тому числі до Відповідача в сумі 5 455,00 грн. з яких 2 500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 2 205,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, 750,00 грн. - сума заборгованості за комісією. З огляду на наведене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 0008807 від 19 листопада 2024 року у розмірі 5 455,00 грн. у судові витрати у справі, що складаються з сплати судового збору у розмірі 2 422,40 грн. і витрат на правничу допомогу у розмірі 4 500, 00 коп. На підтвердження заявлених вимог позивач просив витребувати з АТ КБ « ПриватБанк » інформацію, що містить банківську таємницю. Відповідно до інформації виконавчого комітету Шишацької селищної ради Полтавської області за вих. № 614/10-25 від 24 грудня 2025 року, яка надійшла на адресу суду 25 грудня 2025 року, відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ( а.с. 50 ). Ухвалою суду від 26 грудня 2025 року позовну заяву ТОВ « Деал Фінанс Груп » до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором прийнято до розгляду, провадження у справі відкрито, її розгляд ухвалено проводити у порядку спрощеного провадження без виклику ( повідомлення ) сторін, до відому яких доведено, що розгляд справи відбудеться у письмовому провадженні о 10 год. 30 хв. 22 січня 2026 року. Клопотання позивача про витребування доказів задоволено ( а.с. 51 ). Ухвалою суду від 22 січня 2026 року проведення розгляду справи відкладено до 08 год. 30 хв. 10 лютого 2026 року ( а.с. 67 ). 03 лютого 2026 року на адресу суду з АТ КБ « ПриватБанк » надійшла інформація, що містить банківську таємницю. Сторони належним чином повідомленні про місце, дату та час розгляду справи. Від відповідача на адресу суду будь - яких заяв ( клопотань ) не надходило. Не скористався відповідач правом подати й відзив на позов. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст.247 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи та дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступних висновків. Так, судом встановлено, що 19 листопада 2024 року між ТОВ « ФК «МАЙБІЗ» та [PERSON] укладено Договір про надання кредиту № ДП 0008807, умовами якого встановлено, що Кредитодавець надає Позичальнику кредит в розмірі 2 500,00 грн. строком на 98 днів, із (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 0.9 % які нараховується щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 30% від суми наданого Кредиту (що у грошовому виразі складає 750,00 грн.) ( а.с. 11 - 14 ). Договір кредиту підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання/введення позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису/одноразовий ідентифікатор 4L6r5V51, що був надісланий на вказаний Відповідачем/Позичальником номер телефону - [NUMBER] ) у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Електронні підписи сторін зазначені в розділі реквізити сторін. Довідкою № 1012-131 від 10 грудня 2025 року ТОВ «ФК «МАЙБІЗ», повідомляє, що в порядку та на виконання умов Договору кредиту №ДП 0008807 - здійснено перерахування коштів в розмірі 2 500,00 грн. за номером платіжної картки № [NUMBER] , на підставі квитанції № 43199-87021-41154. Перерахування коштів здійснено за посередництвом надавача фінансових послуг ТОВ «ПрофітГід» (PSP Platon), яка надає платіжні послуги Позивачу на підставі договору про надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів № ПГ-922 від 19 березня 2024 року, укладеного між ТОВ «ПрофітГід» (PSP Platon) та ТОВ « ФК «МАЙБІЗ» ( а.с. 22 - 23 ). Враховуючи викладені вище умови Договору кредиту № ДП 0008807 від 19 листопада 2024 року та додаткової угоди, та здійснені Відповідачем платежі в рахунок погашення заборгованості за договором кредиту, заборгованість останнього за договором кредиту складає 5 455,00 грн., зокрема: 2 205,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 750,00 грн. - сума заборгованості за процентами ( а.с. 6 - 7 ). Відповідно до інформації, яка надійшла на вимогу суду з АТ КБ « ПриватБанк », на ім`я [PERSON] в банку емітовано картку № [NUMBER] , на яку 19 листопада 2024 року зараховано кошти у розмірі 2 500 грн. 00 коп. ( а.с. 79-81 ). 14 жовтня 2025 року ТОВ « ФК «МАЙБІЗ» та ТОВ « Деал Фінанс Груп » уклали Договір факторингу № 14/10/25, за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором кредиту № ДП 0008807 від 19 листопада 2024 року ( а.с. 25, зворот - 32 ). Відповідно до Реєстру прав вимог №14/10/25 від 14.10.2025 року - Кредитодавець/Клієнт відступив Фактору/Позивачу право вимоги заборгованостей до Боржників на умовах передбачених Договором факторингу №14/10/25 від 14.10.2025 року в тому числі до Відповідача в сумі 9 819,00 грн. з яких 4 500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 3 969,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, 1 350,00 грн. - сума заборгованості за комісією, 0 грн. - сума заборгованості за пенею/неустойкою, 0 грн. - сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування ( а.с. 33 - 34 ). Відповідно до ч. 1ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У відповідності з ч. 1ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4)відшкодування збитків та моральної шкоди. Частиною 1 статті 207 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Позивачем надано докази виникнення між сторонами правовідносин у зв`язку укладанням між ТОВ «Деал Фінанс Груп» та [PERSON] кредитного договору та подальшим укладенням договору факторингу між ТОВ «ФК «МАЙБІЗ» та ТОВ "Деал Фінанс Груп", за яким право вимоги до відповідача перейшло до позивача та наявності з боку відповідача невиконаних зобов`язань за цим договором. Розмір невиконаних зобов`язань підтверджується даними довідки-розрахунку заборгованості, яку не спростовано відповідачем. Згідно розрахунку заборгованості за Договором № ДП 0008807 від 19 листопада 2024 року про надання коштів на умовах споживчого кредиту, заборгованість [PERSON] складає 5 455,00 грн., з яких 2 500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 2 205,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, 750,00 грн. - сума заборгованості за комісією. Будь-яких заперечень проти позову чи доказів, які б спростовували наданий позивачем розрахунок, або зобов`язання по сплаті нарахованої суми, відповідачем не надано. За таких обставин, позовна вимога ТОВ "Деал Фінанс Груп" про стягнення з [PERSON] заборгованості за Договором № ДП 0008807 від 19 листопада 2024 року, а саме, 2 500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 2 205,00 грн. - сума заборгованості за процентами підлягає до задоволення. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача комісії в розмірі 750, 00 грн., то суд приходить до наступного. Так, відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» (далі - Закон) загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. Згідно з частиною 2 статті 8 Закону до загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Відповідно до частини 1 статті 11 Закону після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не більше одного разу на місяць, а також у разі зміни істотних умов договору про споживчий кредит, включаючи випадки, коли така зміна відбувається внаслідок настання умов, визначених таким договором, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє споживачу інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства та договором про споживчий кредит. Так, у договорі про надання кредиту не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з обслуговування кредитної заборгованості (списання, зарахування кредитної заборгованості, розрахунково-касові операції, надання консультативних та інформаційних послуг) за які встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості, а навпаки зазначено про відсутність супровідних послуг, тому у відповідача відсутній обов`язок сплачувати плату за надання кредиту. Зазначене узгоджується з висновком Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду викладеного у постанові від 06.11.2023 у справі № 204/224/21. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17 вказала, що з урахуванням принципів справедливості та добросовісності на позичальника не можна покладати обов`язок сплачувати платежі за послуги, за отриманням яких він до кредитодавця фактично не звертався. Недотримання вказаних принципів призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Виконання позичальником умов кредитного договору, встановлених із порушенням зазначених принципів, не приводить ці умови у відповідність до засад цивільного законодавства. Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Таким чином, враховуючи те, що позичальник не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг при укладенні кредитного договору, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 750,00 грн. - заборгованість за комісією. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Позивачем при зверненні до суду з цим позовом сплачений судовий збір у розмірі 2 422, 40 грн. з урахуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. Таким чином, оскільки, позовні вимоги задоволено частково з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 089 грн. 35 коп. ( 4705.00х2422.40/5455.00 ) Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на його користь витрати на правничу допомогу у розмірі 4500 грн. Згідно з частиною 1, пунктом 1 частини 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частини 1 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно пункту 2 частини 2 статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 та частина 8 статті 141 ЦПК України). Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, враховуючи критерій розумності розміру, виходячи з конкретних обставин справи віднесення справи до категорії малозначних, обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та значення справи для сторін, виходячи з принципів пропорційності, співмірності, розумності, суд дійшов висновку не присуджувати позивачу на користь якого ухвалено судове рішення, всі витрати на професійну правничу допомогу, що заявлені до стягнення. Ураховуючи малозначність справи, обсяг та характер наданих послуг та виконаних робіт, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без участі представника позивача за його заявою та заперечення представника відповідача, суд вважає, що понесені витрати є неспівмірними із складністю справи, наданим обсягом послуг, затраченим часом на надання таких послуг, які не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. Відтак, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягненню витрат на правничу допомогу у розмірі 2000 грн.

Outcome: partial