Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

АТ «Ідея Банк» звернулося до Галицького районного суду м. Львова з відповідним позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором. В обґрунтування поданого позову покликається на те, що 28.03.2024 між Банком та гр. [PERSON] було укладено Кредитний договір №R01.00612.010836642. Згідно Кредитного договору Відповідач отримав кредит в розмірі 68819,71 грн. (Шістдесят вісім тисяч вісімсот дев`ятнадцять гривень сімдесят одна копійка), зі сплатою 60,83% річних, з поверненням, сплатою кредиту та інших платежів, у тому числі процентів у терміни, передбачені встановленим Кредитним договором графіком щомісячних платежів. Позивач повністю виконав свої зобов`язання згідно Кредитного договору, що підтверджується належним чином засвідченими копіями доказів видачі кредиту. Однак, відповідач не виконує свої зобов`язання, передбачені договором кредиту, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 128329,16 грн. Враховуючи наведене, а також те, що на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість, що є порушенням законних прав та інтересів позивача, просить позов задоволити. Ухвалою суду від 07.01.2026 року провадження у справі відкрито та вирішено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторони у справі про судовий розгляд даного позову були повідомлені належним чином. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у відповідності до положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України до суду не надійшло. Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що АТ Ідея Банк розрахунок заборгованості, на який посилається представник позивача, не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування коштами, укладення договору на умовах, які вказані представником позивача в позовній заяві. Також вважає, що подані разом з позовом докази не можуть бути належним підтвердженням обізнаності та згоди відповідача з конкретними положеннями «Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб», на які посилається позивач як на умови кредитного договору, оскільки на цих документах відсутній підпис відповідача. Вказує на те, що представником позивача не було обґрунтовано наявність у відповідача заборгованості за кредитним договором перед позивачем, не доведено розмір заборгованості, не доведено факту погодження сторонами всіх істотних умов договору, не обґрунтовано належним чином позовні вимоги, а тому просить суд в задоволені позову відмовити у повному обсязі. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. При цьому, виходячи з положень ст. 16 ЦК України особа звертається до суду за захистом свого порушеного права. Перевіривши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 28.03.2024 між Банком та гр. [PERSON] було укладено Кредитний договір №R01.00612.010836642. Пунктом 1.5.1. Кредитного договору визначено, що нанесенням власноручного підпису цим договором, Позичальник акцептує публічну пропозицію про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб AT «Ідея Банк», (в редакція яка діяла у цей період) текст якого розміщено на Інтернет-сторінці Банку. Згідно Кредитного договору Відповідач отримав кредит в розмірі 68819,71 грн. (Шістдесят вісім тисяч вісімсот дев`ятнадцять гривень сімдесят одна копійка), зі сплатою 60,83% річних, з поверненням, сплатою кредиту та інших платежів, у тому числі процентів у терміни, передбачені встановленим Кредитним договором графіком щомісячних платежів. Позивач повністю виконав свої зобов`язання згідно Кредитного договору, що підтверджується належним чином засвідченими копіями доказів видачі кредиту. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частина 1 ст. 612 ЦК України визначає, що боржник, у даному випадку відповідач, вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не виконав зобов`язання у строк, який встановлений договором чи законом. Встановлено, що відповідач неналежно виконував свої зобов`язання, передбачені договором кредиту. Остання сплату відповідачем/зарахування по Кредитному договору здійснено 27.01.2025. Отже, сума боргу Відповідача за Кредитним договором станом на 17.12.2025 становить 128329,16 грн., з яких прострочений борг - 68775,93 грн., прострочені проценти - 59553,23 грн. Заборгованість Відповідача також підтверджується випискою по рахунку № [NUMBER] (до провадження в Україні міжнародних номерів банківських рахунків - [NUMBER] ) та довідкою-розрахунком заборгованості станом на 17.12.2025. Згідно ст.ст.525, 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства у встановлений строк Судом встановлено, що відповідач прострочив погашення поточних платежів кредиту та нарахованих процентів, належним чином не повертає отриманий кредит, не виконує взятих на себе за договором зобов`язань. Суд звертає увагу на те, що перед укладенням кредитного договору відповідач був ознайомлений з його умовами, такі були роз`яснені та зрозумілі йому. Позичальник власноручно підписав Кредитний договір та ознайомився з Договором, посилання на розміщення якого на офіційному веб-сайті Банку міститься безпосередньо у Кредитному договорі. Пунктом 1.5.1. Кредитного договору визначено, що нанесенням власноручного підпису цим договором, Позичальник акцептує публічну пропозицію про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб AT «Ідея Банк», (в редакція яка діяла у цей період) текст якого розміщено на Інтернет-сторінці Банку. Тому, укладаючи Кредитний договір, Позичальник погодився з тим, що ДКБОФО та Тарифи, які є невід`ємною частиною ДКБОФО, Графік щомісячних платежів є невід`ємними складовими цього Договору та зобов`язався виконувати їх умови. Також слід зазначити, що в письмовій частині Кредитного договору, який власноручно підписаний Позичальником, наявна вся інформація щодо умов кредитування, а саме: тип кредиту, сума кредиту, процентна ставка, строк кредиту, умови сплати неустойки (штрафів, пені) та інші умови надання, користування та повернення кредиту. Щодо покликання сторони відповідача на те, що банком не надано належних та допустимих доказів на підтвердження заборгованості відповідача, то банк надавав відповідачу інформацію та документи, які передували укладенню кредитного договору, у тому числі й щодо сукупної вартості кредиту, реальної процентної ставки, строку кредиту, умови надання і повернення кредиту, які були підписані відповідачем. Відтак, відповідач підтвердив про ознайомлення з усіма умовами такого договору, їх погодження та прийняття. Крім цього, як вбачається з матеріалів справи, протягом тривалого періоду часу відповідач користувався наданими йому кредитними коштами та частково погашав заборгованість, що також свідчить про те, що він погоджувався з умовами кредитного договору та зобов`язаннями його виконувати. Суд вважає, що приєднання відповідача до умов Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб AT «Ідея Банк» узгоджується зі ст.634 ЦК України. Щодо розрахунку заборгованості, то законом не визначено обов`язкової форми такого розрахунку, а тому позивачем надано до суду з позовною заявою розрахунок заборгованості, який зроблений відповідно до умов кредитного договору та з врахуванням тих коштів, які надійшли на погашення заборгованості по цьому договору станом на дату звернення до суду. Як вбачається із наданої суду виписки, у ній містяться всі зарахування та погашення за кредитним договором. Більше того, відповідач, ставлячи під сумнів розрахунок заборгованості, який надано AT «Ідея Банк» до суду в цій справі, не надав жодного альтернативного розрахунку заборгованості за кредитним договором чи доказів відсутності такої. Щодо виписки по рахунку, то така містить необхідні реквізити, визначені законодавством; випискою підтверджується видача кредиту, а також всі зарахування та погашення по кредитному договору. Таким чином, відповідач не представив суду жодних доказів на спростування вимог позивача. Відповідно до вимог ч. 3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов є підставним, оскільки встановлено, що дійсно у відповідача наявна заборгованість по договору. Дані обставини справи стверджуються матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх об`єктивності; заборгованість відповідача підтверджується детальним розрахунком заборгованості. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє ствердження в судовому засіданні, а тому, з урахуанням залишення частини позовних вимог без розгляду, підлягають до задоволення. Оскільки позов задоволено, судові витрати у справі підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved