Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

Виконувач обов`язків керівника Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області Мехальчук В.П. звернувся до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою, в якій заявник просить суд визнати спадщину відумерлою, яка відкрилася після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , а саме об`єкт нерухомого майна, розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 27,1 кв.м., житловою площею 17,3 кв.м., та передати його у власність Запорізької міської територіальної громади в особі Запорізької міської ради. В обґрунтування заяви зазначено, що з метою встановлення наявності або відсутності підстав для представництва інтересів держави у суді, а саме визнання спадщини відумерлою, окружною прокуратурою вивчено інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Третьої запорізької державної нотаріальної контори, Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради, відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Департаменту правового забезпечення Запорізької міської ради. За результатами вивчення матеріалів встановлено наявність підстав для представництва інтересів держави у суді в особі Запорізької міської ради щодо визнання відумерлим об`єкту нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вказана квартира на праві власності належала [PERSON] , - на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] , виданого Жовтневою районною адміністрацією Запорізької міської ради 12.09.2006 року на підставі розпорядження голови Жовтневої районної адміністрації №1026-р від 11.09.2006 року. У той же час, відповідно до інформації Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 21.11.2023 року зазначено про наявність актового запису про державну реєстрацію смерті [PERSON] , [INFO] , № 2877, складеного 04.11.2023 року Запорізьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), дата смерті: [INFO] . Інформацією Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради № 06.4- 02/02/1683 від 26.05.2025 року підтверджено, що на момент смерті [PERSON] (з 18.12.1974 року по теперішній час) у квартирі за адресою: [ADDRESS] , будь-які інші особи, крім померлої не зареєстровані. Отже, на момент смерті [PERSON] , [INFO] , була єдиною власницею квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , відповідно до свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] , яке видано Жовтневою районною адміністрацією Запорізької міської ради 12.09.2006 року на підставі розпорядження голови Жовтневої районної адміністрації № 1026-р. від 11.09.2006 року. Наведене підтверджується копіями свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 12.09.2006 року, а також інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 427989773 від 21.05.2025 року. Відповідно до інформації Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 21.11.2023 року, актові записи про народження, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, народження дітей відносно померлої [PERSON] , [INFO] , не виявлено. Відповідно до Інформаційної довідки із Спадкового реєстру № 76871671 від 07.05.2024 року, заповіти (спадкові договори) від імені [PERSON] , [INFO] , не посвідчувалися. Згідно з інформаційною довідкою із Спадкового реєстру № 76871631 від 07.05.2024 року, у Спадковому реєстрі міститься інформація про заведення приватним нотаріусом Бахматською Т.М. після померлої [INFO] [PERSON] , спадкової справи № 74/2024 від 18.04.2024 року. Відомості про видачу свідоцтва про право власності відсутні. Як вбачається із матеріалів спадкової справи № 74/2024 від 18.04.2024 року, наданими на запит прокурора, вищевказана спадкова справа була заведена приватним нотаріусом [PERSON] після померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] за заявою [PERSON] . За результатами опрацювання матеріалів спадкової справи встановлено, що справа заведена на підставі заяви [PERSON] , проте жодних документів, що підтверджують родинні відносини [PERSON] з померлою [PERSON] не було надано. Відповідно до заяви [PERSON] про прийняття спадщини від 18.04.2024 року, заявником не зазначено ступінь спорідненості з померлою [PERSON] , а також підстави для спадкування. Із змісту заяви також встановлено, що [PERSON] був сусідом померлої [PERSON] (зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] ). Разом з тим, звернення [PERSON] до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] жодним чином не впливає на існування родинних відносин із померлою та автоматично не робить його спадкоємцем за законом будь-якої черги, а лише вказує на волевиявлення заявника щодо отримання спадщини. У заяві вказано, що за результатами вивчення матеріалів кримінального провадження № 12023082020000992 від 31.10.2023 року за ч. 1 ст. 115 КК України, за фактом смерті [PERSON] , встановлено, що під час досудового розслідування, в ході огляду місця події у квартирі [ADDRESS] виявлено труп [PERSON] , [INFO] . Згідно з лікарським свідоцтвом про смерть № 7424 від 04.11.2023 року, причина смерті [PERSON] не встановлена через гнилісні зміни. Допитані в якості свідків [PERSON] та [PERSON] пояснили, що мешкають із [PERSON] у сусідніх квартирах, остання проживала сама, родичі у неї відсутні, тривалий час перестала виходити на зв`язок, у зв`язку з чим викликали поліцію. У той же час, відповідно до протоколу обшуку квартири [ADDRESS] від 01.11.2023 року, до участі в якості понятих було залучено [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Крім того, відповідно до листа приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Бахматської Т.М № 297/01-16 від 24.03.2025 року прокуратуру проінформовано, що [PERSON] не було надано документи, що підтверджують родинні відносини з [PERSON] , свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Інші особи, крім [PERSON] , із заявами про прийняття спадщини після померлої [PERSON] не зверталися. Також в ході здійснення моніторингу Єдиного державного реєстру судових рішень Вознесенівською окружною прокуратурою міста Запоріжжя встановлено, що [PERSON] заходи до встановлення факту наявності родинних відносин із спадкодавицею не вживалися. Таким чином, очевидним є той факт, що у даному випадку [PERSON] вживалися заходи до оформлення спадкових прав після померлої [PERSON] за відсутності законних для того підстав, з метою отримання права на нерухоме майно особи, яка не має спадкоємців та має перейти у комунальну власність, як відумерла спадщина. Таким чином, спадкоємці як за законом, так і за заповітом після смерті [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] , відсутні. Посилаючись на зазначені обставини, заявник просить суд визнати відумерлою спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , а саме об`єкт нерухомого майна, розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 27,1 кв.м., житловою площею 17,3 кв.м., та передати у власність Запорізької міської територіальної громади в особі Запорізької міської ради. Ухвалою Олександрівського районного суду міста Запоріжжя від 22 вересня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження, призначено справу до судового розгляду та витребувано у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Бахматської Тетяни Михайлівникопію спадкової справи № 74/2024, відкритої після померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] (а.с.162). На виконання ухвали судуприватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Бахматською Т.М.було надіслано до суду копію матеріалів спадкової справи № 74/2024 після померлої [PERSON] (а.с.183-192). 03 грудня 2025 року від представника заінтересованої особи [PERSON] - адвокатаСтадніченка С.В., який діє на підставі ордеру на надання правничої допомоги серії АР № 1263158 від 21.10.2025 року (а.с.174-176), до суду надійшло клопотання про залишення заяви про визнання спадщини відумерлою без розгляду, у зв`язку з тим, що [PERSON] претендує на спадкове майно, а тому визнати спадщину відумерлою неможливо, оскільки наявний спір про право (а.с.194). Ухвалою Олександрівського районного суду міста Запоріжжя від 09 лютого 2026 року у задоволенні клопотання заінтересованої особи [PERSON] , в особі представника [PERSON] , про залишення заяви про визнання спадщини відумерлою без розгляду, відмовлено. У судовому засіданні представник заявника [PERSON] підтримала заявлені вимоги, з підстав зазначених у заяві, та просила суд заяву задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у ній та у наданих доказах. Представник заінтересованої особи Запорізької міської ради Лях Д.А. у судовому засіданні просила суд заяву задовольнити. Заінтересована особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Бахматська Т.М., будучи належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду справи, до судового засідання не з`явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила. Заінтересована особа [PERSON] і його представник - адвокат Стадніченко С.В., будучи належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду справи, до судового засідання також не з`явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, суд дійшов до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00044605145 від 18.04.2024 року, актовий запис № 2877, складений 04.11.2023 року Запорізьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с.184-185). Крім того, звертаючись до суду з заявою, прокурор зазначав, що відповідно до інформації Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 21.11.2023 року, за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян наявний актовий запис № 2877 про державну реєстрацію смерті [PERSON] , [INFO] , який складений 04.11.2023 року Запорізьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), дата смерті: [INFO] (а.с.25). Копію зазначеного актового запису долучено до заяви та вона міститься у матеріалах справи (з.б.а.с.25-а.с.26). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 27,1 кв.м., житловою площею 17,3 кв.м., яка і є місцем відкриття спадщини. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 427989773 від 21.05.2025 року, вищевказана квартира належить [PERSON] на праві приватної власності (а.с.16). Право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано на підставі свідоцтва про право власності № [NUMBER] від 12.09.2006 року, яке видано Жовтневою районною адміністрацією (а.с.16). Відповідно до листа Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради № 06.4-02/02/1683 від 26.05.2025 року, за відомостями Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради, за адресою: [ADDRESS] , у період з 05.10.2006 року по теперішній час була зареєстрована [PERSON] , [INFO] , з 18.12.1974 по теперішній час(а.с.10). Отже, будь-які інші особи, окрім померлої [PERSON] , за вищевказаною адресою не зареєстровані. Відповідно до інформації Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 21.11.2023 року, актові записи про народження, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, народження дітей, відносно померлої [PERSON] , [INFO] , не виявлено (а.с.25). Відповідно до Інформаційної довідки із Спадкового реєстру № 76871671 від 07.05.2024 року, у Спадковому реєстрі щодо заповітів і спадкових договорів відсутня інформація відносно [PERSON] , [INFO] (з.б.а.с.11) Згідно з інформаційною довідкою із Спадкового реєстру (спадкової справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 76871631 від 07.05.2024 року, у Спадковому реєстрі міститься інформація щодо заведення приватним нотаріусом Бахматською Т.М. спадкової справи № 74/2024 від 18.04.2024 року після померлої [INFO] [PERSON] . Відомості про видачу свідоцтва про право власності відсутні (а.с.12). Відповідно до матеріалів спадкової справи № 74/2024, до майна померлої [INFO] [PERSON] , наданої приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Бахматською Т.М. на виконання ухвали суду від 22 вересня 2025 року, до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Бахматської Т.М. звернувся 18 квітня 2024 року із заявою про прийняття спадщини за законом після померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] , [PERSON] . Дана заява зареєстрована за № 156 (з.б.а.с.183). На підставі даної заяви було заведено спадкову справу № 74/2024 після померлої [INFO] [PERSON] (а.с.183-191). Згідно інформації, яка була надана приватним нотаріусом Бахматською Т.М. № 297/01-16 від 24.03.2025 року на запит Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області, [PERSON] наразі не надав документи, що підтверджують родинні відносини з [PERSON] . Інші особи, окрім [PERSON] , не зверталися із заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON] . Свідоцтво про право на спадщину не видавалось (а.с.191). Отже, [PERSON] , [INFO] , була одинокою людиною, близьких родичів у померлої не було. Таким чином, із наявних у матеріалах справи документів не вбачається наявність спадкоємців як за заповітом, так і за законом, які б прийняли спадщину. Відповідно до пункту 8) частини 2 статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання спадщини відумерлою. Згідно статті 334 ЦПК України, заява про визнання спадщини відумерлою у випадках, встановлених Цивільним кодексом України, подається до суду за місцем відкриття спадщини або за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини. Відповідно до статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування», сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Відповідно до пункту 3 статті 131-1 Конституції України, прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Статтею 1 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту, зокрема, загальних інтересів суспільства та держави. У випадках, визначених цим Законом, на прокуратуру покладається функція з представництва інтересів громадянина або держави в суді (пункт 2 частини першої статті 2 Закону). Відповідно до пункту 2 Рекомендації Rec (2012)11 Комітету Міністрів Ради Європи державам-учасникам «Про роль публічних обвинувачів поза системою кримінальної юстиції», прийнятої 19 вересня 2012 року на 1151-му засіданні заступників міністрів, якщо національна правова система надає публічним обвинувачам певні обов`язки та повноваження поза системою кримінальної юстиції, їх місія полягає в тому, щоби представляти загальні або публічні інтереси, захищати права людини й основоположні свободи та забезпечувати верховенство права. Сторонами цивільного провадження є позивач і відповідач. Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, при захисті інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідним правопорушенням зачіпаються інтереси великого числа громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті (абзаци перший і другий частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру») (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 587/430/16-ц, провадження № 14-104цс19). Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу (абзаци перший - третій частини четвертої статті 23 Закону). Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185цього Кодексу (частина четверта статті 56 ЦПК України). Системне тлумачення абзацу другого частини другої статті 56 ЦПК України й абзацу першого частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» дозволяє дійти висновку, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах. Невиконання прокурором вимог щодо надання суду обґрунтування наявності підстав для здійснення представництва інтересів держави в суді згідно з абзацом третім частини другої статті 56 ЦПК України має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу про залишення позовної заяви без руху для усунення її недоліків і повернення у разі, якщо відповідно до ухвали суду у встановлений строк ці недоліки усунуті не були. Звертаючись з позовом в інтересах держави, прокурор наголошував, що у даному випадку інтереси держави та певної територіальної громади збігаються повністю, оскільки спрямованість прокурора у вказаній справі направлена на захист інтересів держави, оскільки існує загроза позбавлення можливості Запорізької міської територіальної громади в особі Запорізької міської ради передати вказану квартиру у власність або користування громадянам, які потребують отримання житла. Звернення прокурора із вказаною заявою до суду спрямоване саме на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні питання щодо права власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Прокурором зазначено, що органом, уповноваженим здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, є Запорізька міська рада як орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно частин 1 та 2 статті 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України). За правилами частин 1 та 3 статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно статті 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом чи за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцезнаходженням нерухомого майна, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходженням основної частини рухомого майна зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини (ч.2 ст.1277 ЦК України). Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцезнаходженням нерухомого майна, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходженням основної частини рухомого майна (ч.3 ст.1277 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування» спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону (стаття 338 ЦПК України). Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14.02.2023 року у справі № 712/14171/21. Відповідно до частин 1, 5 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку. За правилами ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Аналізуючи наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено, що за життя [PERSON] належала на праві власності квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, а із наявних у матеріалах справи документів не вбачається наявність спадкоємців як за заповітом, так і за законом, які б прийняли спадщину. Також станом на день смерті [PERSON] , тобто [INFO] , окрім неї, відсутні інші зареєстровані особи за адресою: [ADDRESS] . Крім того, суд звертає увагу, що під час вирішення питання про визнання спадщини відумерлою не встановлено існування спору про право. Наявність осіб, які б перешкоджали в реалізації права про визнання спадщини відумерлою, не підтверджена жодними дослідженими судом доказами. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності та зважаючи на те, що після смерті [PERSON] спадкоємці із заявами про прийняття спадщини не зверталися, а також приймаючи до уваги те, що з часу відкриття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , пройшло більше двох років, суд вважає, що вимоги заявника про визнання спадщини відумерлою та передання її у власність територіальній громаді підлягають задоволенню. Відповідно до п. 15-1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», за подання заяви про визнання спадщини відумерлою органи місцевого самоврядування звільняються від сплати судового збору, а тому судові витрати слід компенсувати за рахунок держави. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved