Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

16.05.2025 року позивач звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області із позовом до відповідача, в якому просила суд стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частини від усіх видів заробітку ( доходу), але не більше 10 мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину та не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з моменту подання цього позову та до моменту досягнення повноліття дітей. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 28.05.2011 року між [PERSON] та [PERSON] було офіційно зареєстровано шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ватутінського міського управління юстиції у Черкаській області, про що складено відповідний актовий запис № 41, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданого 28 травня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ватутінського міського управління юстиції у Черкаській області, серія [NUMBER] . Від шлюбу позивачка та відповідач мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] Діти проживають разом з матір`ю, що підтверджується наданим позивачем актом обстеження умов проживання від 31.01.2025 року, складений Службою у справах дітей Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області. Шлюб між позивачем та відповідачем розірвано 03.02.2025 року, що підтверджується копією рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області по справі № 369/19964/24. Відповідач не надає допомогу позивачу в утриманні дітей. Відповідач є працездатною особою, інших дітей чи непрацездатних членів сім`ї/осіб на утриманні не маю. У зв`язку з наведеним позивач звернулася з позовом до суду. Ухвалою суду від 28.05.2025 року відкрито позовне провадження, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 18.08.2025 року представник відповідача подав відзив, в якому просив позов про стягнення аліментів на утримання дітей задовольнити частково та стягнути з нього на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину до [INFO] , тобто до досягнення старшою дитиною повноліття. 10.10.2025 року до суду надійшли письмові додаткові пояснення представника позивача щодо заперечень тверджень відповідача, згідно яких просив суд провести судове засідання без участі представника відповідача. Відповідач у судове засідання 10.10.2025 року не з`явився. А тому з огляду на вимоги ст. 223 ЦПК України та предмет спору суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін, оскільки згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасників справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику)учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч.ч. 4, 5 ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14, якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явилися всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явилися всі учасники такої справи. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши надані письмові докази у сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що 28.05.2011 року між [PERSON] та [PERSON] було офіційно зареєстровано шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ватутінського міського управління юстиції у Черкаській області, про що складено відповідний актовий запис № 4. Від шлюбу позивачка та відповідач мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] Діти проживають разом з матір`ю, що підтверджується наданим позивачем актом обстеження умов проживання від 31.01.2025 року, складений Службою у справах дітей Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області. Шлюб між позивачем та відповідачем розірвано 03.02.2025 року, що підтверджується копією рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області по справі № 369/19964/24. Відповідач не надає допомогу позивачу в утриманні дітей. Відповідач є працездатною особою, інших дітей чи непрацездатних членів сім`ї/осіб на утриманні не має. На підтвердження можливості сплати аліментів в заявленому позивачкою розмірі до матеріалів справи було долучено інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 410668758 від 30.01.2025 року, відповідно до якої відповідач має у власності нерухоме майно: 1. Нежитлове приміщення, загальною площею 2.5 кв.м., за адресою: [ADDRESS] (кладова, комора); 2. Гараж, загальною площею 76.2 кв.м., за адресою: Київська обл., Бучанський р-н, с. Софіївська Борщагівка, «Берізка-2» автогаражний кооператив, гараж [NUMBER] ; 3. Гараж, загальною площею 54.3 кв.м., за адресою: Київська обл., Бучанський р-н, с. Софіївська Борщагівка, «Берізка-2» автогаражний кооператив, гараж [NUMBER] ; 4. Гараж, загальною площею 56.6 кв.м., за адресою: Київська обл., Бучанський р-н, с. Софіївська Борщагівка, «Берізка-2» автогаражний кооператив, гараж [NUMBER] ; 5. Нежитлове приміщення, загальною площею 2.6 кв.м., за адресою: [ADDRESS] . Також, Відповідач має у власності транспортні засоби марки Kia Cerato, номер кузова [NUMBER] , 2007 року (дата реєстрації 24.05.2023 року) та марки RENAULT 19, номер кузова [NUMBER] , 1992 року, що підтверджується відповіддю Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м. Києві (філія ГСЦ МВС) № 31/26 від 17.01.2025, наданої позивачкою. Взявши до уваги, надані позивачкою докази, виходячи з засад розумності та справедливості, врахувавши, що у відповідача на утриманні не має інших осіб та у власності знаходиться вище перераховане нерухоме та рухоме майно, при цьому відповідачем не надано підтвердження та розміру доходів, та часткове погодження відповідача з позовними вимогами, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць, починаючи з дня подання цього позову і до досягнення старшого сина [PERSON] повноліття. У відповідності до ч. 8 ст. 7СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За приписами частини 3ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей виникає з моменту їх народження та зберігається до досягнення дітьми повноліття. До того ж, обов`язок утримувати дитину у рівній мірі покладається як на матір, так і батька, причому, обов`язок особистий, індивідуальний, а не солідарний. Відповідно до ратифікованої постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27.02.1991 року Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, держава докладає всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (стаття 18 Конвенції). Згідно з частинами 1, 2 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до основних сформованих принципів суспільства, задекларованих у національному та міжнародному законодавстві, діти мають право на особливе піклування і допомогу, внаслідок своєї фізичної і розумової незрілості, потребують спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження. Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність направі власності,володіння та/або користування уплатника аліментів майна та майнових прав,у томучислі рухомогота нерухомогомайна, грошових коштів, виключних прав на результатиінтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У відповідності до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, аліменти на дитину підлягають стягненню з 16.05.2025 року. За ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідач є працездатним, відомостей про наявність на утриманні відповідача, окрім дітей, непрацездатних членів сім`ї, а також доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обов`язку утримувати дітей, останнім не надано. У зв`язку з тим, що сторони не проживають однією сім`єю, а відповідач, як батько дітей, зобов`язаний надавати допомогу на їх утримання до досягнення ними повноліття, але не надає її, суд доходить висновку, що з відповідача на користь позивачки на утримання спільних неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , підлягають до стягнення аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, з дня пред`явлення позову, тобто з 16.05.2025 року та до досягнення [PERSON] , [INFO] повноліття. Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір належить стягнути з відповідача на користь держави в розмірі 1 211,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial