Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-10 00:00:00

Позивач, через свого представника адвоката Дідуха Є.О., звернувся до суду із позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором №4887712 від 13.08.2024 у загальному розмірі 56197,52 грн., яка складається з: суми заборгованості за основним боргом (сумою кредиту) у розмірі 9999,97 грн., суми заборгованості за процентами, нарахованими первісним кредитором - 36297,58 грн., суми заборгованості за процентами, нарахованими позивачем - 9899,9703 грн.; стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн. Крім того, позивач просив у порядку ч. ч. 10, 11 ст. 265 ЦПК України зобов`язати орган (особу), що здійснюватиме примусове виконання рішення, нараховувати інфляційні витрати та 3% річних відповідно до ст. 625 ЦК України. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 13.08.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено Договір №4887712 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до умов якого відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 10000,00 грн. строком на 360 днів з 13.08.2024 року по 08.08.2025 року шляхом перерахування коштів кредиту на платіжну картку № [NUMBER] , емітовану банком АТ КБ «ПриватБанк», зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,5% у день. Кредитний договір укладений сторонами з використанням електронного підпису, що відповідає вимог ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». 02.06.2025 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Українські Фінансові Операції» було укладено Договір факторингу №02-1/06/2025, відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» за плату відступило, а ТОВ «Українські Фінансові Операції» набуло право грошової вимоги до відповідача. Відповідач належним чином свої зобов`язання за кредитним договором №4887712 від 13.08.2024 не виконала, у зв`язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором, яка становить 56197,52 грн та складається з: суми заборгованості за основним боргом (сумою кредиту) у розмірі 9999,97 грн., нарахованими процентів первісним кредитором - 36297,58 грн., за процентами, нарахованими позивачем - 9899,9703 грн. Зважаючи на викладені обставини, позивач змушений звернутися за захистом свого порушеного права до суду та просить стягнути з відповідача на свою користь вказану суму заборгованості, судові витрати та в порядку ст. 625 ЦК України зобов`язати орган, що здійснюватиме примусове виконання рішення, нараховувати інфляційні витрати та 3% річних. Ухвалою суду від 13.11.2025 року справа прийнята до судового розгляду та призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін; задоволено клопотання ТОВ «Українські Фінансові Операції» про витребування доказів; витребувано у АТ КБ «ПриватБанк» письмові докази, які становлять банківську таємницю. Ухвалою від 16.12.2025 здійснено перехід від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву, в якій просив розглянути справи без участі представника ТОВ «Українські Фінансові Операції», позовні вимоги підтримують в повному обсязі, не заперечують проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча про час, дату і місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, шляхом подання оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України. Клопотання про розгляд справи за її відсутності, відзив на позов, від відповідача до суду не надходили. Тому суд, за згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 280-281 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, письмові докази окремо та в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 13.08.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] укладено договір №4887712 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Пунктом 1.1. договору передбачено, що укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через вебсайт або мобільний додаток «Credit7». Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході клієнта в особистий кабінет, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону клієнта, вказаних при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. При цьому клієнт самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до вебсайту/ІТС Товариства. Відповідно до п. 1.2.1,. та 1.3. договору, сума кредиту складає 10 000,00 грн, строк кредитування 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 20 днів. Згідно з п.1.4. договору тип процентної ставки фіксована. Стандартна процента ставка становить 1,50% в день та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього Договору (п.п. 1.4.1Договору). Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк кредиту 12 608,01% річних (п. 1.5.1. договору). Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає (пункт 1.6. договору): п.п. 1.6.1. за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 64 000,00 грн. Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби (пункт 1.8. договору). Відповідно до п. 2.1. Товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] . ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачем за договором про споживчий кредит виконало, що підтверджуєтеся довідкою ТОВ «Універсальні платіжні рішення» №1-1006 від 10.06.2025, згідно якої між ТОВ «Універсальні платіжні рішення» та ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» укладено договір на переказ коштів ФК П 19/03-01 від 12.03.2019, відповідно до якого було успішно перераховано кошти на платіжну картку відповідача: 13.08.2024 23:44:07 на суму 10000,00 грн, номер картки [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua-480305568. Вищевказане підтверджується наданими АТ КБ «ПриватБанк», на виконання вимог ухвали суду від 13.11.2025, доказами. Відповідно до наданої банком інформації картка №5363542090095390 ( [NUMBER] ) емітована на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , на яку 13.08.2024 здійснено зарахування коштів у сумі 10 000,00 грн. Пунктами 4.1. та 4.2. визначено, що сторони домовилися, що повернення (виплата) кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно з Графіком платежів, крім випадку, визначеного в п.4.3. Договору. Клієнт має право повністю або частково достроково повернути кредит. Підпунктом 5.1.3. договору передбачено, що товариство має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором, або договір факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди клієнта, але з обов`язковим повідомленням Клієнта про таке відступлення протягом 10 робочих днів з дати такого відступлення у спосіб, визначений частиною першою статті 25 Закону України «Про споживче кредитування», що забезпечить доведення до відома споживача такого факту. Відповідно до п.9.7. цей договір укладається шляхом направлення його тексту підписаного з боку товариства аналогом власноручного підпису уповноваженої особи товариств та відтиску печатки товариства, що відтворені засобами копіювання, в особистий кабінет клієнта для ознайомлення та підписання. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом клієнта, що відтворений шляхом використання клієнтом електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який формується для кожного разу використання та направляється клієнту на номер мобільного телефону повідомлений останнім товариству в ІТС товариства. Введення клієнтом коду одноразового ідентифікатора з метою підписання п електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього договору вважається направленням товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього договору. Всі додатки до цього Договору підписані сторонами є невід`ємною частиною Договору. (пункт 9.12. договору). Договір містить реквізити сторін, та підписаний одноразовим ідентифікатором 31541 13.08.2024 о 23:42:38 зі сторони [PERSON] . Також, відповідачем електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора було підписано додаток № 1 до договору №4887712 від 13.08.2024 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, а саме Графік платежів, та Паспорт споживчого кредиту. Сума кредиту за договором/погашення суми кредиту 10 000,00 грн, проценти за користування кредитом 54 000,00 грн. Загальна вартість кредиту відповідно становить 64 000,00 грн. Відповідного до Паспорта споживчого кредиту, орієнтовна загальна вартість кредиту за стандартною процентною ставкою становить 64 000,00 грн. Отже, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання перед [PERSON] за кредитним договором виконало та надало їй кредит в сумі 10 000,00 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача. Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» за договором №4887712 від 13.08.2024 про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на 02.06.2025 року становить 51 297,55 грн., з яких 9999,97 грн - тіло кредиту, 36 297,58 грн.- проценти за користування кредитом, 5000,00 грн- штрафні санкції. 02.06.2025 року між ТОВ «Українські Фінансові Операції» та ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» було укладено Договір факторингу № 02-1/06/2025, за умовами якого, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» передає ТОВ «Українські Фінансові Операції» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Українські Фінансові Операції» приймає належні ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» права вимоги до боржників, в тому числі щодо боржника [PERSON] за договором №4887712 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 13.08.2024 в загальному розмірі 51 297,55 грн. (Реєстр боржників від 02.06.2025). Таким чином, ТОВ «Українські Фінансові Операції» наділено правом вимоги до відповідача за кредитним договором № 4887712 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 13.08.2024. Згідно розрахунку заборгованості позивача за договором №4887712 про надання споживчого кредиту від 13.08.2024 року за 66 календарних днів (03.06.2025-07.08.2025) розмір відсотків становить 9900,00 грн. Пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором (статті 514 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Згідно ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України). З положень частини першої та другої ст.1056-1 ЦК України вбачається, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однією зі сторін має бути досягнуто згоди. Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (пункт 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Верховний Суд у справі № 524/5556/19 від 12.01.2021 дійшов висновку, що електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами. Під час розгляду справи належними та допустимими доказами позивачем доведено про укладення ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» договору з відповідачем в електронному вигляді шляхом його підписання електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Позивачем надано докази виникнення між сторонами правовідносин, у зв`язку з укладанням 13.08.2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] договору №4887712 про надання коштів на умовах споживчого кредиту та подальшим укладенням 02.06.2025 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «Українські Фінансові Операції» договору факторингу №02-1/06/2025, у результаті чого ТОВ «Українські Фінансові Операції» набуло право вимоги до [PERSON] за договором №4887712 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 13.08.2024 та наявності з боку відповідача невиконаних зобов`язань за цим договором. Розмір невиконаних зобов`язань підтверджується даними розрахунку заборгованості за кредитним договором, який не спростовано відповідачем. Будь-яких заперечень проти позову чи доказів, які б спростовували наданий позивачем розрахунок, або зобов`язання по сплаті нарахованої суми, відповідачем не надано. За таких обставин, позовна заява ТОВ «Українські Фінансові Операції» про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню в межах заявлених позовних вимог, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором №4887712 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 13.08.2024, в розмірі 56197,52 грн., яка складається з: суми заборгованості за основним боргом (сумою кредиту) у розмірі 9999,97 грн., суми заборгованості за процентами, нарахованими первісним кредитором - 36297,58 грн., суми заборгованості за процентами, нарахованими позивачем -9899,9703 грн. Щодо вимог позивача про здійснення нараховування органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення в порядку ч. ч. 10, 11 ст.265 ЦПК України інфляційних втрат та 3% річних, починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили та стягнення отриманих сум інфляційних втрат і 3% річних, а також роз`яснення даному органу чи особі, що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що у разі часткової сплати основного боргу, інфляційні втрати і 3% річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився, при цьому день часткової оплати не включається до періоду часу, за який може здійснюватися таке нарахування, суд, враховуючи висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 16 жовтня 2024 року у справі № 911/952/22, зазначає наступне. Застосування ч.ч. 10, 11 ст. 265 ЦПК України полягає у продовженні нарахування відсотків поза часовими межами, в яких суд розглянув і вирішив спір по суті позовних вимог. Вони застосовуються лише в тих випадках, коли суд, розглянувши спір по суті, ухвалив рішення про застосування відсотків. Тобто можливість нарахування відсотків до моменту виконання рішення суду нерозривно пов`язана із безпосереднім їх застосуванням у рішенні суду (розглядом та задоволенням таких вимог у рішенні суду). Якщо суд не застосував відсотки в рішенні, то не може бути і зазначено про їх нарахування до моменту виконання рішення. І навпаки - якщо суд їх застосує, то у рішенні може зазначатися про нарахування відсотків до моменту виконання рішення. Отже, оскільки заявлені до стягнення позивачем з відповідача за ч.2 ст.625 ЦК України 3% річних та інфляційні втрати, не були предметом судового розгляду і судом не ухвалювалось рішення про їх стягнення за період, що передував ухваленню рішення, а також те, що під час дії воєнного стану, який наразі триває, положення ч.2 ст. 625 ЦК України не застосовуються до позичальників, які прострочили виконання за кредитними договорами, підстав для стягнення відповідних платежів з відповідача відповідно до ч.10, 11 ст.265 ЦК України немає. Тому в цій частині позов задоволенню не підлягає. Щодо витрат на правничу допомогу, суд зазначає, що відповідно до ч.2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: а) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; б) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною 3 статті 12 та частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано копію договору №01/08/2024-А про надання юридичних послуг від 01.08.2024, укладений між ТОВ «Українські Фінансові Операції» та адвокатом Дідухом Є.О., копію заявки №4887712 від 01.07.2025 на виконання доручення до Договором №01/08/2024-А від 01.04.2024, копію акту №4887712 прийому-передачі виконаних робіт від 31.10.2025 на загальну суму 10000,00 грн; детальний опис робіт (наданих послуг) №4887712 від 30.10.2025, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Дідух Є.О. серія КС №5972/10 від 24.03.2017; копію рахунку на оплату №4887712-2025 від 31 жовтня 2025 року. Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт (постанова Верховного Суду від 13.03.2025 у справі №275/150/22). Таким чином, на користь позивача з відповідача підлягають стягненню документально підтверджені витрати на правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн. Крім того, при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн. (платіжна інструкція №11552 від 31.10.2025), який відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial