Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

02 лютого 2026 року заявник [PERSON] звернувся до Самарського районного суду міста Дніпра із заявою про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого листа. Заява обґрунтована тим, що на примусовому виконанні у Торецькому відділі державної виконавчої служби у Бахмутському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження №56392337 з примусового виконання виконавчого листа №2/225/251/2018, виданого 10.04.2018 року Дзержинським міським судом Донецької області про стягнення з [PERSON] , [INFO] , аліментів на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 11.12.2017 року до досягнення дитиною повноліття. Він і його син [PERSON] , як внутрішньо переміщені особи з Донецької області, мешкаємо і зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , у будинку який на праві приватної власності належить [PERSON] (рідний дід [PERSON] ). [PERSON] є учнем 8-А класу опорного закладу «Ромоданівський ліцей» Ромоданівської селищної ради Миргородського району Полтавської області. Син з народження має вади здоров`я (єдина ліва нирка та бронхіальна астма), часто хворіє. Він вважає себе відповідальною та законослухняною людиною, завжди у своєму житті дотримувався всіх правил та законів, тому повністю виконую вимогу законодавства щодо обов`язковості судового рішення. В провадженні Самарського районного суду міста Дніпра перебуває цивільна справа №225/4045/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення (зміну) місця проживання [PERSON] . Розгляд справи триває. [PERSON] , [INFO] з 2020 року по теперішній час мешкає з батьком, з дитинства має вади здоров`я, часто хворіє. У зв`язку з чим, потребує додаткових фінансових витрат. Мати дитини, здоров`ям дитини не піклується, матеріально не підтримує, отримані аліменти на дитину не витрачаються. Згідно постанови Дніпровського апеляційного суду від 23 липня 2025 року у справі №225/4045/21 встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] існує спір щодо визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] . Станом на день звернення із цією заявою до суду безспірним є факт того, що [PERSON] мешкає разом з батьком, який сплачуючи аліменти [PERSON] , яка не витрачає їх на утримання дитину, тому [PERSON] самостійно здійснює матеріальне забезпечення сина. Просить суд задовольнити дану заяву та визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист №2/225/251/2018, виданого 10.04.2018 року Дзержинським міським судом Донецької області про стягнення з [PERSON] , [INFO] , аліментів на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 11.12.2017 року до досягнення дитиною повноліття. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Заінтересовані особи в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Дослідивши матеріали заяви, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з огляду на наступні підстави. В судовому засіданні було встановлено, що на примусовому виконанні у Торецькому відділі державної виконавчої служби у Бахмутському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження №56392337 з примусового виконання виконавчого листа №2/225/251/2018, виданого 10.04.2018 року Дзержинським міським судом Донецької області про стягнення з [PERSON] , [INFO] , аліментів на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 11.12.2017 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Згідно з ч.1 ст.18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. При цьому виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст.ст.6,13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. В інформаційному листі ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25 вересня 2015 року» звернуто увагу судів, що процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання. Відповідно до ч.1 ст.432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Частиною другою статті 432 ЦПК України передбачено, що суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Частиною 2 ст.432 ЦПК України передбачено, що суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Таким чином підставою для визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, є помилка при його видачі або припинення обов`язку за правомірно виданим виконавчим документом. При цьому подання заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, не може бути пов`язане із оспоренням такого судового рішення по суті заявлених вимог, адже визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, належить до процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень, тобто, рішень, які набрали законної сили та підлягають виконанню у примусовому порядку. Крім того, суд зауважує, що утримання дитини є обов`язком заявника, як батька дитини до досягнення дитиною повноліття (ст.180 СК України). Слід зазначити, що словосполучення «або з інших причин», про яке йдеться у статті 432 ЦПК України, стосується саме відсутності (припинення) обов`язку боржника, який підлягає виконанню. Підстави припинення зобов`язання визначені главою 50 розділу І книги п`ятої ЦК України. З аналізу наведених норм процесуального права вбачається, що законодавцем передбачено можливість судового захисту прав боржника у разі, якщо стягувач не визнає відсутність обов`язку боржника. Матеріали справи не містять належних доказів припинення зобов`язань [PERSON] за виконавчим листом №2/225/251/2018, виданим 10.04.2018 року Дзержинським міським судом Донецької області на підставі рішення суду, що набрало законної сили, а тому у відповідності до вимог ст.129-1 Конституції України та ст.18 ЦПК України є обов`язковим до виконання. Відповідно до ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Законодавцем визначено підстави припинення обов`язку зі сплати аліментів на підставі судового рішення. Так, статтею 273 Сімейного кодексу України визначено, що якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Аналіз вказаної норми закону свідчить, що у зв`язку зі зміною обставин, які мають істотне значення, платник аліментів у порядку визначеному законом, зокрема шляхом звернення до суду з відповідним позовом, має право на звільнення його від обов`язку щодо сплати аліментів. Тобто, зміна та виникнення обставин, які мають істотне значення, можуть слугувати підставою для звернення до суду з позовом про звільнення від сплати аліментів. Між тим з таким позовом [PERSON] не звертався, а подав заяву про визнання виконавчого листа про стягнення аліментів таким, що не підлягає виконанню. З приводу доводів заявника з приводу того, що провадженні Самарського районного суду міста Дніпра перебуває цивільна справа №225/4045/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення (зміну) місця проживання [PERSON] , розгляд якої триває, слід зазначити наступне. Так, рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11 лютого 2025 року, позов [PERSON] до [PERSON] , треті особи: Служба у справах дітей Торецької міської військової адміністрації Бахмутського району донецької області, Орган опіки та піклування Ромоданівської сільської ради Полтавської області про відібрання малолітньої дитини - задоволено в повному обсязі. Відібрано малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , від батька - [PERSON] , який тимчасово проживає за адресою: [ADDRESS] та передано його матері [PERSON] . Постановою Дніпровського апеляційного суду від 26 серпня 2025 року рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11 лютого 2025 року залишено без змін. Розгляд цивільної справи про визначення (зміну) місця проживання дитини не призупиняє дії та не зупиняє виконання рішення суду про відібрання малолітньої дитини, яке набрало законної сили 26 серпня 2025 року, не позбавляє його преюдиційного значення та є обов`язковим до виконання відповідно до ст.18 ЦПК України. Фактичні обставини проживання дитини разом із батьком на які посилається заявник, не можуть бути враховані судом в межах даного провадження, оскільки вони прямо суперечать встановленим та підтвердженим судовим рішенням обставинам, які відповідно до положень ст.82 ЦПК України не підлягають повторному доказуванню. Доводи заявника фактично зводяться до переоцінки обставин, які вже були предметом судового розгляду та отримали належну правову судами першої та апеляційної інстанцій, що є неприпустимим в межах розгляду заяви про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого листа. За встановлених обставин, суд приходить до висновку, що підстави для визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого листа, відсутні, а заява [PERSON] задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed