Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

Позиції сторін ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» у грудні 2025 року звернулося до суду із указаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 27.03.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] був укладений договір № 4752525, відповідно до якого відповідачка отримала кредит у розмірі 15000,00 грн. Також, 29.08.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] був укладений договір № 75191962, відповідно до якого відповідачка отримала кредит у розмірі 14281,00 грн. 15.12.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір відступлення прав вимоги № 15/12-2021-22, відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» передало (відступило) ТОВ «ФК «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі прав вимоги, зокрема до [PERSON] за кредитним договором № 4752525 від 27.03.2021. 27.01.2022 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір відступлення прав вимоги № 27/01/2022, відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передало (відступило) ТОВ «ФК «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі прав вимоги, зокрема до [PERSON] за кредитним договором № 75191962 від 29.08.2021. 10.01.2023 між ТОВ «ФК «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено договір відступлення прав вимоги № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «ФК «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» передало (відступило) ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі прав вимоги, зокрема до [PERSON] за кредитними договорами № 4752525 від 27.03.2021 та № 75191962 від 29.08.2021. [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитними договорами належним чином не виконувала, у зв`язку з чим станом на день формування позовної заяви утворилася заборгованість: за кредитним договором № 4752525 від 27.03.2021 у розмірі 40789,15 грн, яка складається з наступного: 1) заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) в розмірі 6670,00 грн; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги у розмірі 33069,15 грн; заборгованість за комісіями у розмірі 1050,00 грн; 2) за кредитним договором № 4752525 від 27.03.2021 у розмірі 48645,38 грн, яка складається з наступного: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) в розмірі 14281,00 грн; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги у розмірі 34103,03 грн; інфляційні збитки у розмірі 228,49 грн; нараховані 3% річних у розмірі 32,86 грн. Таким чином відповідач має непогашену заборгованість перед «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» за кредитними договорами становить 89434,53 грн. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить суд стягнути на користь позивача із [PERSON] заборгованість за договорами в розмірі 89434,53 грн, сплачений судовий збір у сумі 2442,40 грн та понесені витрати на правову допомогу у сумі 25000,00 грн. 02.01.2026 представник відповідачки [PERSON] подав відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що заперечує проти позовних вимог у повному обсязі. Також указав, що позивач заявив вимогу про стягнення заборгованості, у якій основна сума (тіло кредиту) складає лише частину від загальної суми, тоді як переважну більшість вимоги становлять нараховані відсотки та комісії, що є неспівмірним стягнення заборгованості. Представник відповідачки зазначив, що згідно з кредитними договорами передбачено надання кредиту строком на 15 днів, та можливе продовження кредитного договору (пролонгація), але загалом користування кредитними коштами не може перевищувати 60 днів, тому нараховані проценти ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» не підлягають стягненню. Також, [PERSON] просив зменшити розмір правничої допомоги, оскільки указаний розмір є неспівмірним зі складністю справи, виконаним обсягом робіт та ціною позову. 06.01.2026 представниця позивача [PERSON] подала відповідь на відзив, у якій просила позов задовольнити та зазначила, що не погоджується з доводами представника відповідача та зазначила, що відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання договорів позики шляхом заповнення заявки на сайтах товариств, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому було перераховано грошові кошти, тобто погодився на укладання договорів саме такого змісту. Указала, що сторонами погоджено, строк користування кредитом продовжується у разі наявності непогашеної заборгованості, а таке продовження не потребує додаткових дій ні від кредитора, ні від позичальника. Також, 07.01.2026 представниця позивача подала заяву, у якій указала, що з умов договору вбачається, що прострочення зобов`язання та відповідальність за таке прострочення виникають у позичальника після дати завершення періоду, на який продовжено строк кредитування . При цьому, протягом періоду, на який пролонговано договір, позичальник має правомірно не сплачувати кредитору борг та таке користування коштами не вважається простроченням. На підставі указаного просила задовольнити позов у повному обсязі. Процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 11.12.2025 відкрито провадження у даній справі, вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, та сторонам встановлено строки для подання відповідних заяв по суті. Відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. Відповідачка отримала поштове відправлення 18.12.2025. Зважаючи на зазначене, поштова кореспонденція направлена судом з дотриманням вимог процесуального закону за належною адресою та є достатнім сповіщенням відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, пов`язані зі спорами про виконання зобов`язань, які виникли за кредитним договором, позов частково обґрунтований і підлягає частковому задоволенню. Фактичні обставини справи встановлені судом та мотиви суду Судом установлено, що 27.03.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та [PERSON] був укладений договір про споживчий кредит № 4752525, відповідно до якого відповідачці надано кредит у сумі 15000,00 грн, строком на 15 календарних днів, датою повернення 11.04.2021 та стандартною процентною ставкою 5% за кожен день користування та можливістю пролонгації кредитного договору (а.с. 25-28). Зазначений договір укладено між сторонами у формі електронного документа з відповідним електронним підписом позичальниці за допомогою одноразового ідентифікатора S52207 (а.с. 104). Також було погоджено графік платежів та паспорт споживчого кредиту, які є невід`ємною частиною договору (а.с. 55, 77). Свої зобов`язання за кредитним договором ТОВ «МІЛОАН» виконало та перерахувало кошти у сумі 15000,00 грн на наданий картковий рахунок позичальнику через платіжну систему LIQPAY квитанція № 1603262333 від 27.03.2021 (а.с. 105). Також, 29.08.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] був укладений договір позики № 75191962, відповідно до якого відповідачці надано кредит у сумі 14281,00 грн, строком на 30 календарних днів, датою повернення 28.09.2021, зниженою процентною ставкою 0,70% та стандартною процентною ставкою 1,99% за кожен день користування (а.с. 8). Указаний договір укладено між сторонами у формі електронного документа з відповідним електронним підписом позичальниці за допомогою одноразового ідентифікатора NB942qMI5H. Погоджено графік платежів, який є додатком до кредитного договору (а.с. 8зв.). Свої зобов`язання за кредитним договором ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» також виконало та перерахувало кошти у сумі 14281,00 грн на наданий картковий рахунок позичальниці через платіжну систему ТОВ «ФК «ФІНЕКСПРЕС» (а.с. 15). При матеріалах справи містяться Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та Статут ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (а.с. 9-14, 86-87). Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч.1ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа (частини 1, 2 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»). Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. В силу статті 12 цього Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно зі статтею 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до статті 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно зі статтею 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Отже, зі змісту кредитних договорів вбачається, що у них визначені основні істотні умови, характерні для таких видів договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування. Позичальниця [PERSON] погодилася на укладення договорів саме такого змісту, про що свідчить підписання договорів за допомогою електронного підпису одноразовими ідентифікаторами. В матеріалах справи міститься розрахунок ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» щодо заборгованості відповідачки по кредитним договорам (а.с. 19-21, 107-112). 15.12.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» був укладений договір факторингу за № 15/12-2021-22, відповідно до умов якого ТОВ «МІЛОАН» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право грошової вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за договором № 4752525 від 27.03.2021, боржником за яким є [PERSON] в реєстрі боржників від 15.12.2021 на суму 17110,65 грн (а.с. 31-35, 45). Із розрахунку заборгованості за кредитним договором № 4752525 від 27.03.2021 [PERSON] перед ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» вбачається, що останній здійснив нарахування відсотків у сумі 23678,50 грн, внаслідок чого до стягнення пред`явлено суму 40789,15 грн (а.с. 23). Також, 27.01.2022 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» був укладений договір факторингу за № 27/01/2022, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право грошової вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за договором № 75191962 від 29.08.2021, боржником за яким є [PERSON] в реєстрі боржників від 27.01.2022 на суму 48384,03 грн (а.с. 46-50, 62). Із розрахунку заборгованості за кредитним договором № 75191962 від 29.08.2021 [PERSON] перед ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» вбачається, що останній здійснив нарахування 3% річних за користування кредитом у сумі 32,86 грн та інфляційні збитки за користування грошовими коштами у сумі 228,49 грн, внаслідок чого до стягнення пред`явлено суму 48645,38 грн (а.с. 24). 10.01.2023 між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» було укладено договір відступлення (купівлі-продаж) прав вимоги № 10-01/2023, відповідно до умов якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» право вимоги до боржників зазначених у реєстрі боржників, у тому числі за договорами № 4752525 від 27.03.2021 та № 75191962 від 29.08.2021, боржником за яким є [PERSON] у розмірі 40789,15 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) в розмірі 6670,00 грн; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги у розмірі 33069,15 грн; заборгованість за комісією у розмірі 1050,00 грн (договір № 4752525 від 27.03.2021) (а.с. 29) та у розмірі 48645,38 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) в розмірі 14281,00 грн; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги у розмірі 34103,03 грн; 3% річних у розмірі 32,86 грн; інфляційні збитки у розмірі 228,496 грн (договір № 75191962 від 29.08.2021) (а.с. 30). ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» нарахувань процентів по кредитним договорам не здійснювало. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, враховуючи досліджені докази, а також встановлені обставини, суд вважає доведеним, що ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачкою, відповідно до умов кредитних договорів, які були укладені 27.03.2021 та 29.08.2021 між [PERSON] та первісними кредиторами. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно зі статтею 1049, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд погоджується із нарахуваннями, які здійснені первісним кредитором ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» за кредитним договором № 75191962 від 29.08.2021 та нарахованими відсотками за пролонгацію кредитного договору, оскільки вони ним передбачені. Разом з тим у кредитному договорі № 4752525 від 27.03.2021 згідно з пунктом 2.3.1.2 позичальник може збільшити строк користування кредитом після завершення строку користування, який загалом не може перевищувати 60 днів, тому відсотки нараховані ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» на дату відступлення права вимоги після указаних 60 днів пролонгації, у сумі 23678,50 грн підлягають списанню, а загальна сума кредитної заборгованості після перерахунку складає 17110,65 грн. Отже, загальна сума заборгованості за кредитним договором № 75191962 від 29.08.2021 складає 48645,38 грн, з яких: 14281,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 34103,03 грн заборгованість за відсотками; 32,86 нараховані 3% річних; 228,49 грн інфляційні збитки. Сума заборгованості за кредитним договором № 4752525 від 27.03.2021 складає 17110,65 грн, з яких: 6670,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 9390,65 грн заборгованість за відсотками; 1050,00 грн заборгованість за комісією. Відтак, позовні вимоги ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» підлягають частковому задоволенню на загальну суму 65756,03 грн. Судові витрати Оскільки позовні вимоги судом задоволені частково на 73,52%, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати на оплату судового збору в розмірі 1780,94 грн. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 25000,00 грн, суд враховує таке. В обґрунтування розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу представник позивача подав: договір надання правничої допомоги № 01-07/2024 від 01.07.2024; заявка на надання юридичної допомоги № 3317 від 01.10.2025; витяг з акту № 15 про надання юридичної допомоги від 31.10.2025 (а.с. 93-95, 98, 99). Указані докази підтверджують факт понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу та їх розмір в сумі 25000,00 грн. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено в п.95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015 року, п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004 року, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява №19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Дослідивши надані представником позивача докази понесених витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає, що заявлений позивачем розмір витрат на правничу допомогу є завищеним зважаючи на таке. Згідно із витягом з акту № 15 про надання юридичної допомоги від 31.10.2025 до складу витрат на професійну правничу допомогу адвоката включені наступні послуги, робота адвоката: надання усної консультації з вивчення документів - 4000 грн (2 години); підготовка пропозицій 6000 грн (3 години); складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду 15000 грн (5 годин), що скало загальну суму 25000 грн (а.с. 99). Зважаючи на обсяг наданих правничих послуг та виконаних робіт, а також ціну позову, суд вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу є неспівмірним зі складністю справи та не відповідає критерію розумної необхідності таких витрат, оскільки такі витрати становлять більше половину ціни позову. Крім того, дана справа відноситься до категорії малозначних, а судова практика у справах цієї категорії є сталою і не потребувала значного часу для аналізу законодавства. Позовна заява подана до суду через систему «Електронний суд», що не потребує значного часу роботи. Зважаючи на обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціну позову, значення справи для сторін, враховуючи принцип співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності адвокатських послуг, а також розумності їхнього розміру, суд вважає за необхідне визначити суму відшкодування витрат ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» на професійну правничу допомогу в даній справі у розмірі 4000 грн. Саме такий розмір витрат на професійну правничу допомогу, на переконання суду є справедливим та обґрунтованим, співмірним зі складністю цієї справи та наданим адвокатом обсягом послуг, а також не суперечитиме принципу розумності судових витрат. З огляду на викладене, відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача слід стягнути 5780 грн 94 коп. понесених і документально підтверджених судових витрат, як складаються з судового збору ( 1780 грн 94 коп.) та витрат, пов`язаних з розглядом справи (4000 грн). На підставі викладеного,

Outcome: partial