Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-03 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство «Сенс Банк» звернулося до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Кредитним договором №500759347 від 29.03.2023 року у розмірі 159267,19 грн., а також понесені судові витрати у розмірі сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 29.03.2023 року між АТ «Сенс Банк» та відповідачем укладено угоду про надання споживчого кредиту №500759347 (далі кредитний договір), відповідно до умов якої позивач зобов`язується надати відповідачеві кредит, а останній зобов`язується повернути кредит, виплачувати проценти за його користування, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумах, строках та на умовах, передбачених цією угодою. Посилаючись на те, що АТ «Сенс Банк» свої зобов`язання щодо надання [PERSON] кредиту виконав, а останній умови кредитного договору не виконує, позивач просить суд стягнути з нього заборгованість, яка утворилась станом на 03.08.2023 року в сумі 159 267,19 грн, з яких 156 734,84 грн заборгованість по тілу кредиту, 2041,88 грн заборгованість по відсотках, 490,47 грн. заборгованість по комісії. Ухвалою Баранівського районного суду Житомирської області від 13.02.2025 року справу прийнято до провадження судді та призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін. До суду представник позивача не з`явився, направив заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити , не заперечував щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, до суду повторно не з`явився; відзиву, заяв та клопотань від нього не надходило, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, не подав відзив на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що позивач проти ухвалення заочного рішення не заперечує, відповідач про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, в установлений строк відзив на позов не подав, суд вважає за можливе на підставі ст. 211, 280 ЦПК України провести розгляд справи за відсутності сторін за наявними в справі матеріалами та ухвалити заочне рішення. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, дійшов наступного висновку. З матеріалів справи встановлено, що 29.03.2023 року [PERSON] уклав Угоду про надання споживчого кредиту №500759347 . Кредит надано на повернення заборгованості за кредитним договором №500704441 від 23.08.2022 року , шляхом переказу коштів в розмірі 158376,45 на рахунок , відкритий в АТ «Сенс Банк» . 29.03.2023 року [PERSON] підписано оферту, відповідно до якої останній запропонував АТ «Сенс Банк» укласти з ним угоду про надання споживчого кредиту, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб. Оферта містить умови споживчого кредиту: тип кредиту кредит готівкою, сума кредиту 158376,45 грн, процентна ставка 4,99 %, тип ставки фіксована, строк кредиту 120 місяців. Відповідно до паспорту споживчого кредиту, який підписаний [PERSON] 29.03.2023 року, останньому надано кредит на споживчі цілі, ліміт кредиту 158376,45 грн, процентна ставка 4,99 %, строк кредиту 120 місяців ( а.с. 12, 13-19). Згідно меморіального ордеру №1664950718 від 29.03.2023 року на рахунок [PERSON] [NUMBER] було перераховано кошти в сумі 158 376,45 грн. (а.с. 10). Згідно розрахунку позивача у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань відповідачем станом на 03.08.2023 року в сумі 159 267,19 грн, з яких з яких 156 734,84 грн заборгованість по тілу кредиту, 2041,88 грн заборгованість по відсотках, 490,47 грн. заборгованість по комісії ( а.с. 11). Із виписки по рахунку за період з 29.03.2023 року по 03.08.2023 року вбачається, що [PERSON] отримав кредитні кошти у розмірі 158376,45 грн, та здійснював частково погашення заборгованості за кредитним договором (а.с.6-9). Відповідно до частин першої, другої статті 207 Цивільного кодексу України (далі ЦК України)правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Положеннями частини другої статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Сенс банк» не повернуті. Крім цього [PERSON] не спростував розрахунків банку щодо розміру кредитної заборгованості та її складових, що було процесуальним обов`язком останнього відповідно до вимог статей 12,81 ЦПК України, суд приходить до висновку, позовні вимоги АТ «Сенс банк» АТ підлягають задоволенню. Задовольняючи позов, відповідно до статті 141 ЦПК України, суд присуджує з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати..

Outcome: approved