Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

Представник позивача через систему «Електронний суд» 26.11.2025 звернулась до суду з позовом в якому просила стягнути із відповідача [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (далі - Товариство) заборгованість за Договором №411789-КС-001 про надання кредиту від 06.10.2021 (далі Договір) у розмірі 15380,43 грн, а також понесені позивачем судові витрати в сумі 2422,40 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 06.10.2021 між Товариством та відповідачем укладено Договір №411789-КС-001 про надання кредиту, відповідно до умов якого останній надано кредит у розмірі 22000 грн., зі сплатою 0,91% за кожен день користування кредитом. Товариство свої зобов`язання виконало та надало грошові кошти, шляхом перерахування грошових коштів на банківську картку позичальника № [NUMBER] . Також між Товариством та [PERSON] було укладено додаткові угоди, відповідно до умов яких неодноразово продовжено термін дії договору, зокрема до 18.11.2022. Відповідач своїх зобов`язань належним чином не виконала, а лише частково сплатила кошти, порушивши умови кредитного договору, в результаті чого станом на 30.10.2025 виникла заборгованість у розмірі 15380,43 грн, що складається із: суми прострочених платежів по тілу кредиту 6801,15 грн., суми прострочених платежів по процентах в розмірі 8579,28 грн, яку представник позивача просить стягнути в примусовому порядку. Ухвалою від 05.12.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення сторін, заперечення проти чого від них не надійшло. Правом подати відзив на позов або будь-які заперечення щодо змісту і вимог позовної заяви відповідач не скористалась. Також до суду не надходили від відповідача заяви чи клопотання щодо розгляду справи. Копія ухвали про відкриття провадження в цій справі судом направлялася за зареєстрованим місцем реєстрації та фактичним місцем проживання відповідача та отримана нею 12.12.2025, що підтверджується трекінгами поштового відправлення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить наступного висновку. Судом встановлено, що 06.10.2021 між ТОВ "Бізнес Позика" та [PERSON] був укладений Договір №411789-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма), відповідно до умов якого Товариство надає відповідачу кредит у розмірі 12000 грн. на 16 тижнів. Процентна ставка: в день 0,91% фіксована. Комісія-1800 грн. Термін дії договору 26.01.2022. Графік платежів за період з 20.10.2021 по 26.01.2022. Даний договір підписаний одноразовим ідентифікатором G-0954. Відповідно до квитанції ТАСPay грошові кошти в сумі 12000 грн 06.10.2021 було перераховано на картку № [NUMBER] . 21.12.2021 між ТОВ "Бізнес Позика" та [PERSON] було укладено Додаткову угоду №1 до Договору № 411789-КС-001 від 06.10.2021, відповідно до умов якого відповідач підтверджує, що станом на 21.12.2021 сума неповернутого кредиту становить 6111,04 грн. Кредитодавець та позичальник домовились, що після укладення додаткової угоди кредит збільшується до 10000 грн; після збільшення суми кредиту загальна сума неповернутого кредиту складатиме 16111,04 грн; продовжено строк кредиту на 76 днів; термін дії договору до 12.04.2022; комісія 1500 грн. Всі інші умови Договору, що не змінені додатковою угодою, залишаються чинними. Додаткова угода підписана одноразовим ідентифікатором G-4720. Відповідно до квитанції ТАСPay грошові кошти в сумі 10000 грн 21.12.2021 було перераховано на картку № [NUMBER] . 01.07.2022 між ТОВ "Бізнес Позика" та [PERSON] було укладено Додаткову угоду №2 до Договору № 411789-КС-001 від 06.10.2021, відповідно до умов якого відповідач підтверджує наявність заборгованості станом на 01.07.2022 у розмірі 12327,23 грн, що включає: 6801,15 грн сума кредиту; 5526,08 грн проценти, 0 грн. - комісія. Строк, на який надається кредит: 367 днів. Термін дії договору до 07.10.2022. Всі інші умови Договору, що не змінені додатковою угодою, залишаються чинними. Додаткова угода підписана одноразовим ідентифікатором G-6198. 12.08.2022 між ТОВ "Бізнес Позика" та [PERSON] було укладено Додаткову угоду №3 до Договору № 411789-КС-001 від 06.10.2021, відповідно до умов якого відповідач підтверджує наявність заборгованості станом на 12.08.2022 у розмірі 12221,69 грн, що включає: 6801,15 грн сума кредиту; 5420,54 грн проценти, 0 грн. - комісія. Строк, на який надається кредит: 409 днів. Термін дії договору до 18.11.2022. Всі інші умови Договору, що не змінені додатковою угодою, залишаються чинними. Додаткова угода підписана одноразовим ідентифікатором G-7520. З інформації, наданої на запит суду АТ «Укриббанк» слідує, що на ім`я [PERSON] емітована та видана банківська картка № [NUMBER] та відповідно до виписки по рахунку на дану карту було зараховано кошти: в сумі 12000 грн 07.10.2021 З розрахунку заборгованості за кредитом станом на 07.11.2025 слідує, що заборгованість за Договором складає 15380,43 грн, з яких: 6801,15 грн основний борг; 8579,28 грн відсотки. Відсотки нараховані до 18.11.2022. Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За нормою ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Відповідно до ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»). Із дослідженого судом Договору та додаткових угод до нього встановлено, що він укладений в електронній формі та зі сторони споживача підписано електронним підписом - одноразовим ідентифікатором, що свідчить про те, що остання всі умови цілком зрозуміла та своїм підписом підтвердила та закріпила те, що сторони договору діяли свідомо, були вільні в укладенні даних договорів, вільні у виборі контрагента та умов договору. Відповідно до положень ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Разом з тим, статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки та порядок їх сплати визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення кредитного договору. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Як слідує із розрахунку заборгованості, [PERSON] здійснювала часткову оплату по кредиту, яка була розподілена на відсотки, тіло кредиту та комісію. Таким чином відповідачем оплачено комісію за надання кредиту. Суд зауважує, що позивачем вимоги щодо сплати комісії не ставилися. Оскільки судом встановлено, що відповідач належним чином не виконувала взяті на себе за договором зобов`язання, внаслідок чого виникла заборгованість, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у заявленому розмірі, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно зі статтею 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати по оплаті судового збору в розмірі 2422,4 грн. Ураховуючи викладене,

Outcome: approved