Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позивач Любашівська селищна рада Подільського району Одеської області звернулася до суду із вказаним позовом, в якому із врахуванням заяви про зменшення вимог, просила стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість з орендної плати за користування земельною ділянкою у розмірі 155 806 грн. 17 коп. В обґрунтування своїх вимог позивач вказував, що відповідно до рішення сесії Любашівської селищної ради від 01.11.2024 року № 7352 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду терміном на 49 років гр. [PERSON] для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури із земель комунальної власності за адресою: [ADDRESS] » 29.11.2024 року між Любашівською селищною радою Подільського району Одеської області та [PERSON] укладено договір оренди землі № 233. Відповідно до пункту 4.1. вказаного договору в 2024 році розмір орендної плати становив 237 504, 33 грн. на рік, що становить 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Пунктом 4.2. зазначеного договору передбачено обчислення розміру орендної плати з урахуванням індексів інфляції. Відповідно до пункту 4.3. договору орендна плата вноситься один раз на пік до 28 серпня щорічно. Згідно даних Державного земельного кадастру нормативна грошова оцінка земельної ділянки за кадастровим номером 5123383800:02:003:0118 на 2025 рік складає 5 317 954, 20 грн.. відповідно, розмір орендної плати за 2025 рік складає 265 897, 71 грн. Державним реєстратором Дудник Г.О. 04 липня 2025 року державним реєстратором зареєстровано право оренди земельної ділянки за Відповідачем. Згідно інформації Головного управління ДПС в Одеській області від 23 липня 2025 року та інформації фінансового управління селищної ради від 24.09.2025 року орендна плата згідно укладеного договору оренди землі від 29.11.2024 року № 233 [PERSON] не сплачена та в податкових деклараціях за період 2024-2025 років не розраховувалась. За розрахунком позивача заборгованість відповідача по орендній платі за землю станом на 17 жовтня 2025 року становить 288444 грн. 21 коп. , із них за листопад 2024 року (2 дні) 1319,47 грн., грудень 2024 року (31 день) 19792,03 грн. та за 2025 рік 265897 грн. 71 коп., пеня за 50 календарних днів ( з 29.08.2025 р. по 17 жовтня 2025 р.) 1435 грн. Згідно заяви про зменшення позовних вимог, із врахуванням того, що відповідач сплатив частково заборгованість із орендної плати у розмірі 132638 грн. 04 коп., залишок несплаченої заборгованості становить 155806 грн.17 коп., які позивач просив стягнути на його користь. Представник позивача Садова Г.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, із підстав викладених у позові. Представник відповідача Другаков Д.О. надав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив відмовити у задоволенні позову , зокрема вказуючи на те, що відповідач набув право оренди за договором № 233 після державної реєстрації права оренди, тобто 04 липня 2025 року та відповідно до податкового повідомлення, яке відповідач отримав 24 жовтня 2025 року сума нарахованої орендної плати становила 132638 грн. 04 коп., які відповідач сплатив 31 жовтня 2025 р. (а.с.102-105). Представник відповідача Другаков Д.О. у задоволенні позову просив відмовити, зокрема вказуючи на те, що [PERSON] у добровільному порядку сплатив заборгованість із орендної плати, із розрахунком позивача щодо заборгованості не згоден, оскільки договір , який між сторонами укладено 29 листопада 2024 року був зареєстрований 04 липня 2025 року, а відповідно до умов договору він набирає чинності з моменту його підписання та державної реєстрації та відповідно до п.3.2 договору право оренди земельної ділянки виникло у відповідача з моменту державної реєстрації, тому і орендна плата повинна нараховуватися відповідачу із 04 липня 2025 року. Відповідач виконав свій обов`язок щодо сплати орендної плати, який виник із 04 липня 2025 року, добровільно сплатив орендну плату у розмірі 132638 грн. 04 коп. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 28 жовтня 2025 року позовну заяву залишено без руху (а.с.55). Ухвалою від 30 жовтня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі та постановлено розгляд справи проводити в загальному порядку. (а.с.63). Ухвалою від 08 січня 2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті (а.с.183). Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 05 червня 2009 року на праві приватної власності належить нерухоме майно: м`ясний корпус, що розташований у селі Троїцьке Подільського ( раніше Любашівського) району Одеської області (а.с.30) Із рішення XXXIV сесії VIII скликання Любашівської селищної ради від 01.11.2024 року № 7352 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду терміном на 49 років гр. [PERSON] для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури із земель комунальної власності за адресою: [ADDRESS] » вбачається, що було вирішено затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, кадастровий номер 5123383800:02:003:0118 у оренду [PERSON] та передати зазначену земельну ділянку на правах оренди [PERSON] (а.с.13-14). Судом встановлено, що 29.11.2024 року між Любашівською селищною радою Подільського району Одеської області та [PERSON] укладено договір оренди землі № 233, відповідно до якого Любашівська селищна рада надала, а [PERSON] прийняв у довгострокове платне користування земельну ділянку комунальної власності площею 0,5100 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки 5123383800:02:003:0118, строк дії договору 49 року. Відповідно до пункту 4.1. вказаного договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Орендна плата вноситься один раз на рік до 28 серпня щорічно (п.4.3) (а.с.5-9). Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 445474026 від 29 вересня 2025 року право оренди на земельну ділянку, кадастровий номер 5123383800:02:003:0118, зареєстровано за [PERSON] , строк дії 49 років. Документи, подані для державної реєстрації: договір оренди землі, серія та номер: 233, виданий 29.11.2024, видавник: Любашівська селищна рада та [PERSON] (а.с.36). Предметом позову у цій справі є стягнення із відповідача заборгованості із орендної плати за договором № 233 від 29.11.2024 року, яка за розрахунком позивача становить 155806 грн.17 коп. за період із 29 листопада 2024 року до 31 грудня 2025 року. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Згідно зіст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України(далі -ЗК України), Цивільним кодексом України(далі -ЦК України), цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Згідно зі статтею 13 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Відповідно до положень статті 80 ЗК України суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування. За змістом статей 122, 123, 124 ЗК України міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Відповідно дост. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зістаттею 13 цього Закону України «Про оренду землі»договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до частини першої статті 15 Закону України «Про оренду землі», істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Частинами першою-третьою статті 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Згідно п. 287.1 ст.287 Податкового кодексу України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. Згідно зі ст. 288 ПК України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки (п. 288.1). Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем (п. 288.4). За положеннями статті 24 Закону України «Про оренду землі», орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Судом встановлено, що на підставі рішення Любашівської селищної ради від 01.11.2024 року № 7352, між Любашівською селищною радою Подільського району Одеської області та [PERSON] 29 листопада 2024 року укладено договір оренди земельної ділянки комунальної власності площею 0,5100 га, кадастровий номер земельної ділянки 5123383800:02:003:0118, відповідно до якого визначено розмір орендної плати у грошовій формі в розмірі 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (а.с.5-9, 13). Відповідно до п.3.2. договору оренди землі № 233 від 29 листопада 2024 року право оренди земельної ділянки виникає у орендаря з моменту державної реєстрації відповідно до закону. Цей договору набирає чинності з моменту його підписання та державної реєстрації, передбаченої ст..125 Земельного кодексу України (п. 13.1). Згідно ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до приписів ст. 17 ЗУ «Про оренду землі» об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом. Також відповідно до ст.19 Закону України «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації такого права. Таким чином, цивільні права та обов`язки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення сторін під час укладення договору оренди землі, набуваються після відповідної державної реєстрації. Отже, орендар [PERSON] відповідно до умов договору набув право оренди та використання земельної ділянки саме з моменту реєстрації такого права, а не з моменту підписання договору. Право оренди відповідача на підставі договору оренди землі № 233 від 29.11.2024 року зареєстровано державним реєстратором 04 липня 2025 року (а.с.36). З огляду на зазначене, за договором оренди землі № 233 від 29.11.2024 р. у відповідача 04 липня 2025 року виникло право оренди землі та відповідно і зобов`язання сплачувати орендну плату. Судом встановлено, що відповідач сплатив орендну плату за оренду землі на підставі договору № 233 від 29.11.2024 року у розмірі 132638,04 грн. відповідно до податкового повідомлення-рішення № 1615016-2411-1504-UА51120130000064234 Головного управління в Одеській області (а.с.111-112). Суд погоджується із доводами представника відповідача про те, що відповідачем сплачено орендну плату в повному обсязі, відповідно до умов договору № 233 від 29 листопада 2024 року. Згідно витягу з технічної документації № ВН-9979335102025, нормативно грошова оцінка земельної ділянки за кадастровим номером 5123383800:02:003:0118 на 2025 рік складає 5 317 954, 20 грн. (а.с.31), узгоджений розмір орендної плати 5 % від нормативно грошової оцінки земельної ділянки становить 265897,71 грн., тобто за один день орендна плата становить 728 грн.49 коп. Право оренди за договором у відповідача виникло 04 липня 2025 року, отже відповідач користувався зазначеною земельною ділянкою у 2025 році на підставі договору оренди із 04 липня по 31 грудня 2025 року, тобто 181 день, та орендна плата за цей період згідно умов договору становить 131 856 грн.69 коп. (а.с.112). З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що відповідач, який набув 04 липня 2025 року право оренди земельної ділянки за договором № 233 від 29 листопада 2024 року , виконав умови договору щодо сплати орендної плати. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1ст.12 ЦПК України). Відповідно до положень ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Підставою звернення до суду із позовною заявою стало невиконання відповідачем умов договору № 233 від 29 листопада 2024 року щодо сплати орендної плати за земельну ділянку, однак у судовому засіданні встановлено, що відповідач умови договору виконав. Пояснення представника позивача про те, що відповідач є власником нерухомого майна, договір укладено 29 листопада 2024 року та він фактично використовує земельну ділянку, на якій розміщено його нерухоме майно, тому повинен сплачувати у орендну плату на підставі договору починаючи із 29 листопада 2024 року , суд до уваги не приймає. Сторони чітко обумовили у договорі оренди землі № 233 від 29 листопада 2024 року, що право оренди земельної ділянки виникає у орендаря з моменту державної реєстрації відповідно до закону, отже хоча договір землі діє з моменту підписання, коли сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов, але право оренди земельної ділянки та відповідно і обов`язок сплачувати орендну плату виникло у [PERSON] з моменту державної реєстрації. Вимогу про стягнення із власника об`єкта нерухомого майна коштів за фактичне користування земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розміщено, позивач не заявляв. За таких обставин, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову Любашівської селищної ради Подільського району Одеської області до [PERSON] про стягнення заборгованості з орендної плати на землю необхідно відмовити. Розподіл судових витрат між сторонами Відповідності до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК Українипід час ухвалення рішення суд вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.2 ст.133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом, зокрема, Законом України «Про судовий збір». Згідно з п. 1 ч. 1ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Позивачем згідно квитанції сплачено 4326 грн. 66 коп. судового збору, також до суду надано клопотання про повернення судового збору у розмірі 1298 грн. 66 коп. (а.с.49, 85). У задоволенні позову відмовлено, а отже судові витрати у розмірі 3028 грн. покладаються на позивача. Крім того, враховуючи, що судовий збір було внесено в більшому розмірі, ніж потрібно, тому судовий збір в сумі 1298 грн. 66 коп. підлягає поверненню Любашівській селищній раді з Державного Бюджету України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed