Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

Представник позивача КП «ХТМ»- Підлужний М.М. звернувся до Слобідського районного суду міста Харкова через підсистему «Електронний суд» з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача вартість спожитої теплової енергії за період з 01.02.2022 по 01.07.2025 в сумі 313385,97 грн, плату за абонентське обслуговування в сумі 615,60 грн, послуги ВБС в сумі 4810,22 грн та судовий збір в розмірі 4782 грн. В обґрунтування позовних вимог КП «ХТМ» зазначає, що відповідачу належать нежитлові приміщення 1-го поверху №1-22 в літ «А-5», загальною площею 227,50 кв. м., які розташовані у житловому будинку [ADDRESS] . Вказаний житловий будинок з централізованою системою опалення, теплопостачання якого здійснює позивач. Система опалення зазначених приміщень є невід`ємною частиною централізованої системи опалення житлового будинку. Станом на 01.07.2025 у відповідача виникла заборгованість за період з 01.03.2022 по 01.07.2025 у сумі 313 385,97 грн; заборгованість за абонентське обслуговування в розмірі 615,60 грн; заборгованість за послуги ВБС у сумі 4810,82 грн, а всього 318 812,39 грн. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. Процесуальні дії у справі Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 16.10.2025 справа розподілена судді Василенко О.Я. Ухвалою судді від 21.10.2025 позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків. 24.10.2025 на виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху від представника позивача КП «ХТМ»- Підлужного М.М. надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою судді від 28.10.2025 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження в підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 08.01.2026 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. Представник позивача у позовній заяві просив розгляд справи проводити без його участі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. У підготовчі та судові засідання відповідачі не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином відповідно до закону, шляхом направлення копії ухвали про відкриття провадження у справі та судової повістки за адресою реєстрації місця проживання рекомендованими листами з повідомленням про вручення засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта», про причини своєї неявки суд не повідомив. Конверти повернулися з відміткою «адресат відсутній», що відповідно до усталеної практики Верховного суду є належним повідомленням. Враховуючи зазначене, на підставі ст. 280 ЦПК України суд постановив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, оцінивши кожний доказ окремо та у їх сукупності та взаємозв`язку, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд встановив, що рішенням Харківської міської ради від 20.12.2006 №1186 КП «Харківські теплові мережі» визначено виконавцем житлово-комунальних послуг у житловому фонді комунальної власності територіальної громади міста Харкова. Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 09.09.2025 №442754806 відповідачу [PERSON] на праві власності належать нежитлові приміщення 1-го поверху №1-22 в літ. «А-5» загальною площею 227,5 кв.м. за адресою: [ADDRESS] (а.с.121, 124-125). Як вбачається з відомості розрахунку нарахувань за теплову енергію, за адресою: [ADDRESS] , відкрито особові рахунки № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] . Зазначені вище нежитлові приміщення розташовані в будинку з централізованою системою опалення, теплопостачання яке здійснює КП «ХТМ». Система опалення зазначених приміщень є невід`ємною частиною централізованої системи опалення будинку в цілому. Постачання теплової енергії на потреби опалення у житлові будинки та об`єкти соціальної сфери позивач здійснює на підставі розпоряджень Харківського міського голови про початок та кінець опалювальних сезонів. Постачання теплової енергії відповідачу за адресою: [ADDRESS] , підтверджується актами про підключення/відключення споживача до джерела теплової енергії (а.с.20-22). На підставі ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів Україні від 21.08.2019 №830 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8.09.2021 №1022) та Правил надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінет Міністрів України від 11.12.2019 №1182 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8.09.2021 №1023), на офіційному сайті КП «Харківські теплові мережі» www.hts.kharkov.ua мережі Інтернет було розміщено 31.10.2021 індивідуальний договір про надання послуги з постачанні теплової енергії. Зазначений договір є публічним договором приєднання, який набрав чинності з 01.12.2021. Згідно зі ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором, який є публічним договором приєднання, складається з: плати за послуги, що розраховуються виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг; плати за абонентське обслуговування, граничний розмір якої визначається Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 4 Індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії від 31.10.2021, фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надану послугу, факт отримання послуги. Фактом отримання послуги є подача теплової енергії до житлового будинку, в якому розташовані нежитлові приміщення відповідача, так як є невід`ємною частиною централізованої системи опалення житлового будинку, що підтверджуються актами про підключення та відключення опалення на початку та наприкінці опалювального сезону. Відповідно до п. 5 Індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії від 31.10.2021 (надалі - Договір) виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором. Відповідно до п. 32 Договору розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць. Згідно п. 33 Договору, виконавець формує та надає рахунок на оплату спожитої послуги споживачу не пізніше ніж за десять днів до граничного строку внесення плати за спожиту послугу. Відповідно до п. 34 Договору споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 19 ЗУ «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідачу направлялись рахунки-фактури за спожиту теплову енергію (а.с.77). Так, відповідач належним чином не виконав свої зобов`язання, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість за спожиту теплову енергію у розмірі 313 385,97 грн за період 01.02.2022 по 01.07.2025, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.55-76). Факт отримання відповідачем наданих послуг підтверджується актами звітності за показаннями приладу обліку теплової енергії, в яких відповідач [PERSON] ставив свій підпис, а відтак погоджувався з даними вказаними у цих актах (а.с.24-54). Доказів того, що вказані акти були оскаржені або скасовані у встановленому законом порядку матеріали справи не містять. Статтею 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що плата за абонентське обслуговування - це платіж, який споживач оплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг у багатоквартирному будинку (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії) для відшкодування витрат виконавця, пов`язаних з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами та стягненням плати за спожиті комунальні послуги. Абонентська плата включає такі витрати: з укладення договору про надання комунальної послуги; з здійснення розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами; з нарахування та стягнення плати за спожиті комунальні послуги; з обслуговування та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням- виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньо будинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води). Відповідно до п. 30 Договору споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з плати за послугу, плату за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем. Абонентська плата нараховується щомісячно, у фіксованому розмірі, з розрахунку на один особовий рахунок з моменту укладення індивідуальних договорів. Станом на 01.07.2025 абонентська плата за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії складає 615,60 грн (а.с.82-93). З 1 липня 2022 року набрав чинності публічний договір з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньо будинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності та публічний договір з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем гарячого водопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності, які опубліковані на офіційному сайті КП «Харківські теплові мережі» в мережі Інтернет www.hts.kharkov.ua 01 червня 2022 року. Відповідно до п. 5 Публічного договору виконавець зобов`язується надати споживачу послуги з технічного (у тому числі аварійного) обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплатити виконавцю надані послуги за затвердженою вартістю в строки та на умовах, визначених цим договором. За відповідачем утворилась заборгованість з обслуговування внутрішньобудинкових систем станом на 01.07.2025 у розмірі 4810,82 грн. Отже, як вбачається з наданих позивачем розрахунків у відповідача [PERSON] за особовими рахунками № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] утворилась заборгованість у розмірі 313 385,97 грн вартість спожитої теплової енергії за період з 01.03.2022 по 01.07.2025; плата за абонентське обслуговування станом на 01.07.2024 в розмірі 615,60 грн та послугу з обслуговування внутрішньобудинкових систем у сумі 4810,82 грн. Законом України «Про теплопостачання» визначено, що товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу. Відповідно до Правил користування тепловою енергією, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 №1198 (далі Правила) визначено споживачем теплової енергії - фізичну особу, яка є власником будівлі або суб`єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору. Отже, суд доходить висновку, що відповідно до статті 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Доказів того, що послуги відповідачу не надавались, що він не користувався наданими послугами і потреби в таких послугах не мав, належними та допустимими доказами не доведено та матеріалами справи не підтверджено. В матеріалах справи також відсутні докази повного або часткового погашення заборгованості за надані комунальні послуги. За таких обставин, вимоги позивача про стягнення заборгованості за надані комунальні послуги, докази оплати яких відсутні, визнаються обґрунтованими, оскільки відповідач в порушення ст. 525, 526 ЦК України, ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та ст. 68 ЖК України не оплатив отримані послуги. Враховуючи наведене та розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог на підставі наданих позивачем доказів, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення заборгованості за надані послуги у загальній сумі 318 812,39 грн. Щодо розподілу судових витрат Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог статті 141 ЦПК України. Позивач просив стягнути з відповідача сплачений судовий збір у сумі 4782,00 грн, тому у зв`язку із задоволенням позовних вимог у повному обсязі, ця сума підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved