Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

У лютому 2026 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла заява [PERSON] про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документа одній і тій самій особі. Заявниця просить встановити факт, що свідоцтво про право власності на житловий будинок від 02 листопада 2000 року, видане на підставі рішення виконкому Вороняцької сільської ради №48 від 19.09.2000 на ім`я [PERSON] , фактично належить та було видане [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] та є матір`ю заявниці. Заява мотивована тим, що [INFO] в місті Львові померла мати заявниці, [PERSON] , після смерті якої заявниця прийняла спадщину, звернувшись до нотаріуса із відповідною заявою, у зв`язку з чим була відкрита спадкова справа №63/2024. Разом із тим, у процесі оформлення спадкових прав встановлено, що в правовстановлюючому документі на житловий будинок - свідоцтві про право власності від 02.11.2000 - по батькові власника зазначено з помилкою - « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] », що унеможливлює видачу нотаріусом свідоцтва про право на спадщину. Заявниця зазначає, що внесення змін до рішення Вороняцької сільської ради №48 від 19.09.2000 є неможливим, оскільки відповідний орган місцевого самоврядування ліквідований у зв`язку з адміністративно-територіальною реформою та входженням території до складу Золочівської об`єднаної територіальної громади. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] не існує, оскільки чоловік померлої - [PERSON] - помер [INFO] , а заявниця є єдиною дочкою спадкодавця. Заявниця та її представник у судове засідання не з`явилися. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, заперечень проти заяви не подав. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з пунктом 6 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі у разі, коли анкетні дані, зазначені в документі, не збігаються з даними цієї особи в інших документах. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] в с. Вороняки Золочівського району Львівської області, що підтверджується свідоцтвом про народження та іншими поданими доказами. Із свідоцтва про смерть вбачається, що [PERSON] померла [INFO] . Із свідоцтва про право власності на житловий будинок від 02.11.2000 вбачається, що власником зазначено [PERSON] , при цьому інші ідентифікаційні відомості - місце проживання, склад сім`ї, адреса нерухомого майна - відповідають даним [PERSON] . Подані до суду документи, зокрема рішення органів місцевого самоврядування, документи органів реєстрації, спадкові матеріали, свідоцтва актів цивільного стану, у своїй сукупності підтверджують, що розбіжність у по батькові має виключно технічний характер та не свідчить про існування іншої особи. Суд також враховує, що спір про право між заявницею та іншими особами відсутній; інший порядок встановлення даного юридичного факту законом не передбачений; встановлення цього факту є необхідним для реалізації заявницею права на спадкування. Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суди вправі встановлювати факти, якщо вони породжують юридичні наслідки та не можуть бути встановлені в інший спосіб. Оцінюючи докази у їх сукупності відповідно до статей 76, 77, 89 ЦПК України, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved