Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-10 00:00:00

До Макарівського районного суду Київської області через систему «Електронний суд» у липні 2025 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» Коваленко Яна Олегівназвернулась із позовною заява до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 25 000 грн та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422,40 грн. Позов обґрунтований тим, що 10 січня 2024 року позивач уклав із відповідачем Договір про відкриття кредитної лінії № 1329-2486, за яким ТОВ «Укр Кредит Фінанс» зобов`язалося надати відповідачу кредит у розмірі 5 000 грн. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач, зі свого боку, свої обов`язки належним чином не виконала, не повернула в повному обсязі кредит, у зв`язку із чим, утворилась заборгованість станом на 04 червня 2025 року у розмірі 42 500 грн: 5 000 грн основна сума заборгованості; 37 500 грн заборгованість за процентами. Однак, позивач застосував до відповідача програму лояльності, частково списавши заборгованість за нарахованими комісією та процентами у розмірі 17 500 грн, за умови погашення позичальником 25 000 грн, з яких: 5 000 грн заборгованість за кредитом; 20 000 грн заборгованість за процентами. Суд ухвалою від 19 серпня 2025 року прийняв позов до розгляду та відкрив провадження у справі. Розгляд справи постановив проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Встановив відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Копію ухвали суду від 19 серпня 2025 року відповідач отримала 18 жовтня 2025 року, що підтверджується рекомендованим поштовим відправленням №R067014375292. Відповідно у встановлений судом строк відповідач на адресу суду відзиву на позовну заяву не надав, а тому суд відповідно до частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд встановив таке. Як вбачається із матеріалів справи 10 січня 2024 року між ТОВ «Укр кредит фінанс» та [PERSON] укладений електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1329-2486, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 5 000 грн на строк кредитування 300 днів, зі стандартною відсотковою ставкою 3,00% в день. Дата повернення 04.11.2024. Вказаний кредитний договір укладений з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи веб-сайту ТОВ «Укр кредит фінанс» (https:// creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр кредит фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле. З метою підписання договору, а також підтвердження ознайомлення з правилами та іншими документами, відповідачу було надано одноразовий ідентифікатор С5550. Зі змісту листа АТ КБ «Приватбанк» від 13 червня 2025 року вбачається, що АТ КБ «Приватбанк» повідомив ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про перерахування коштів від ТОВ «Укр Кредит Фінанс» через систему LigPay на підставі договору від 02 грудня 2019 року № 4010 по платежах, зокрема, 10 січня 2024 року на суму 5 000 грн, номер договору 1329-2486, номер карти [NUMBER] . Частиною першою статті 4 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини першої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України. Згідно із пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Статтею 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно із частиною першою статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини першої статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною першою статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Згідно із статтею 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. У матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач добровільно сплатив заборгованість за кредитним договором. Отже, суд встановив, що відповідач належним чином не виконала свої зобов`язання згідно з умовами Договору про відкриття кредитної лінії від 10 січня 2024 року № 1329-2486, що призвело до виникнення кредитної заборгованості у розмірі 25 000 грн, у тому числі: основного боргу 5 000 грн, за простроченими відсотками 20 000 грн, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити. За приписами частини першої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з цим, з [PERSON] на користь позивача слід стягнути витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved