Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

15 липня 2024 року представник заявника [PERSON] адвокат Міщук Ірина Василівна звернулась до суду із заявою про визнання [PERSON] , [INFO] недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна. Заяву обґрунтовує тим, що заявник [PERSON] є сином [PERSON] , спільно з нею проживає за адресою: [ADDRESS] . .Вказує, що [PERSON] є особою з інвалідністю ІІ групи. Відповідно до Консультативного висновку психіатра Волинської обласної психіатричної лікарні від 18.04.2024 року також хворіє на помірний когнітивний розлад F06.7 та потребує постійного спостереженням психіатра за місцем проживання. Крім того, відповідно до висновку комісії Комунального підприємства «Медичне об`єднання Луцької міської територіальної громади» від 24.04.2024 року [PERSON] рекомендовано соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи. Останнім часом стан [PERSON] погіршився, в неї відбувається короткострокова втрата пам`яті, уповільнене мислення, вона забуває приймати ліки, часто з`являються марення, що супроводжуються слуховими галюцинаціями та розладами сприйняття дійсності. Алевтина [PERSON] має проблеми із самоорганізацією, не може самостійно виходити з дому, має порушення слуху, в часі орієнтується не точно, у зв`язку з чим у неї часті приступи депресії чи апатії, тому вона потребує як медичного нагляду та лікування, так і постійної сторонньої допомоги та контролю. У зв`язку з цим [PERSON] не може повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Весь цей час за своєю матір`ю, [PERSON] , доглядає її син [PERSON] (Заявник). Він має добрий стан здоров`я, спиртними напоями або наркотичними засобами не зловживає, на обліку у психоневрологічному або наркологічному диспансері не перебуває. Має можливість і бажання доглядати за своєю матір`ю і бути її опікуном. На підставі наведеного та посилаючись на норми ст. 39 ЦК України, 299-300 ЦПК України, просить визнати недієздатною [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , встановити опіку над недієздатною та призначити [PERSON] , [INFO] опікуном над [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 липня 2024 року прийнято до розгляду заяву та відкрито окреме провадження у справі, призначено судове засідання. Ухвалою від 25 вересня 2024 року у справі призначено судову психіатричну експертизу, та на час проведення експертизи провадження в справі зупинено. Ухвалою від 04 грудня 2024 року матеріали цивільної справи № 161/13453/24 направлено до Рівненської філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» для проведення експертизи по справі, призначеної ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 вересня 2024 року. Зупинено провадження у справі на час проведення експертизи. Ухвалою від 23 квітня 2025 року провадження у даній справі поновлено. Ухвалою від 12 травня 2025 року у справі призначено судову психіатричну експертизу, та на час проведення експертизи провадження в справі зупинено. Ухвалою від 05 січня 2026 року провадження у даній справі поновлено. В судовому засіданні заявник [PERSON] та його представник [PERSON] заяву підтримали з підстав у ній зазначених, та просили визнати недієздатною [PERSON] , [INFO] та призначити опікуном [PERSON] . Адвокат особи, щодо якої вирішується питання, про визнання її недієздатною, [PERSON] вказувала на доцільність задоволення заяви та визнання недієздатною [PERSON] , [INFO] . Представник заінтересованої особи [PERSON] вимоги заявника підтримала, просила заяву задовольнити. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення за наступних підстав. Відповідно до ст. 30 ЦК України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Згідно з ч. 1 ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Законодавство України встановлює презумпцію психічного здоров`я людини, якщо інше не буде встановлено в законному порядку. Відповідно до ст.3 Закону України «Про психіатричну допомогу» кожна особа вважається такою, що не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах і в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. Стаття 1 вказаного Закону визначає психічний розлад як розлад психічної діяльності (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті), який позбавляє особу здатності адекватно усвідомлювати навколишню дійсність, свій психічний стан і поведінку. При цьому діагноз психічного розладу не може базуватися на незгоді особи з існуючими в суспільстві політичними, моральними, правовими, релігійними, культурними цінностями або на будь-яких інших підставах, безпосередньо не пов`язаних зі станом її психічного здоров`я (ч. 1 ст. 7 Закону). Статтею 299 ЦПК України визначено, що справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника, особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, та представника органу опіки та піклування. З урахуванням стану здоров`я особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, її участь у розгляді справи може відбуватися у режимі відеоконференції з психіатричного чи іншого лікувального закладу, в якому перебуває така особа, про що суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі. Згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 300/25 від 07.11.2025 року встановлено, що [PERSON] , [INFO] страждає на психічний розлад, даний психічний розлад є стійким та наявний у [PERSON] психічний розлад істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до частини шостої статті 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Відповідно до ч.1 ст. 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Правилами ст. 41 ЦК України передбачені правові наслідки визнання фізичної особи недієздатною, а саме: над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Крім того, відповідальність за шкоду, завдану недієздатною фізичною особою, несе її опікун. Таким чином, оскільки [PERSON] , [INFO] , внаслідок психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, то суд дійшов до висновку про наявність підстав для визнання її недієздатною. Роз`яснити заявнику, що відповідно до ст. 300 ЦПК України клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення такого строку. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи. Щодо вимоги про призначення недієздатній [PERSON] опікуна, відповідно до подання органу опіки і піклування про призначення опікуна, яке надійшло до суду 09 травня 2025 року, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Згідно ст. 41 ЦК України над недієздатною особою встановлюється опіка. У відповідності до ч.1 ст. 55 Цивільного Кодексу України, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Статтею 58 ЦК України визначено, що опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ст. 62 ЦК України, опіка або піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. Згідно ч. 4 ст. 63 ЦК України, опікун або піклувальник призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Суд установив, що до управління охорони здоров`я Луцької міської ради через департамент «Центр надання адміністративних послуг у м. Луцьку» звернувся [PERSON] із заявою про підготовку подання до суду про призначення його опікуном над матір`ю [PERSON] . Вивчивши подані документи, сімейні обставини, умови проживання заявника, орган опіки та піклування дійшов висновку про доцільність призначення [PERSON] , [INFO] опікуном над недієздатною [PERSON] , [INFO] . Так, [PERSON] , [INFO] , на диспансерному наркологічному обліку та під диспансерним, консультативним наглядом у лікаря-психіатра не перебуває, до кримінальної відповідальності не притягувався,в розшуку не перебуває, за станом здоров`я може бути опікуном. [PERSON] та [PERSON] є матір`ю та сином, спільно проживають. [PERSON] піклується за матір`ю, здійснює за нею догляд, допомагає у побуті. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з урахуванням інтересів недієздатної [PERSON] , [INFO] , перешкод для встановлення опіки та призначення [PERSON] опікуном над недієздатною відповідно до ст. 64 ЦК України судом не встановлено. На підставі викладеного та

Outcome: approved