Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

25.09.2025 року до Заводського районного суду м.Запоріжжя через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача послався на те, що 09.08.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 102182186 у формі електронного документа з використанням одноразового ідентифікатора, за умовами якого відповідач отримав кредит у сумі 5000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності та зобов`язався повернути такий, сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим договором. 12.11.2021 року між ТОВ «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (далі ТОВ «Діджи Фінанс») укладено договір відступлення прав вимоги №13Т, за умовами якого ТОВ «Мілоан» відступило право вимоги за кредитним договором №102182186 від 09.08.2021 на користь ТОВ «Діджи Фінанс», а відповідно останнє набуло права вимоги до відповідача. Згідно витягу з додатку до Договору №13Т від 12.11.2021 сума боргу відповідача становить 22825,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 5000,00 грн; заборгованість за відсотками 16875,00 грн. ; заборгованість за комісією 950,00 грн.; заборгованість за пенею 0,00 грн. Враховуючи зазначене, позивач просить стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» заборгованість за договором №102182186 від 09.08.2021 у розмірі 22825,00 грн., судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. Ухвалою суду від 01.10.2025 відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 53). Сторони в судове засідання не з`явилися. Представник позивача у позові зазначив про розгляд справи без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав. Про дату, час і місце судового засідання відповідач повідомлений своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку шляхом надіслання судової повістки за адресою його зареєстрованого місця проживання. На підставі наявних у справі доказів, за згодою позивача , суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 09.08.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 102182186 у формі електронного документа з використанням одноразового ідентифікатора, за умовами якого відповідач отримав кредит у сумі 5000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності та зобов`язався повернути такий, сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим договором (а.с. 25-29). 12.11.2021 року між ТОВ «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (далі ТОВ «Діджи Фінанс») укладено договір відступлення прав вимоги №13Т, за умовами якого ТОВ «Мілоан» відступило право вимоги за кредитним договором №102182186 від 09.08.2021 на користь ТОВ «Діджи Фінанс», а відповідно останнє набуло права вимоги до відповідача. Згідно витягу з додатку до Договору №13Т від 12.11.2021 сума боргу відповідача становить 22825,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 5000,00 грн; заборгованість за відсотками 16875,00 грн. ; заборгованість за комісією 950,00 грн.; заборгованість за пенею 0,00 грн. (а.с. 13, 17-21) На підтвердження перерахування відповідачу кредитних коштів в сумі 5000,00 грн. представником позивача додано до позовної заяви копію платіжного доручення № 30899256 від 09.08.2021, в якому зазначено отримувача - Камєшева Марина Русланівна; призначення платежу: кошти згідно договору 102182186(а.с. 35). Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Встановлено, що відповідач, в порушення умов договору, вчасно, в порядку та на умовах, визначених договором, кредитні кошти не повернув. Розмір заборгованості за кредитним договором відповідно до розрахунку, наданого позивачем, відповідачем не спростовано. Заперечень щодо суми заборгованості по кредитному договору суду не надано. Таким чином, встановивши дані обставини, враховуючи, що відповідачем грошові кошти отримано, але в порядку та на умовах договору не повернуто, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню на користь позивача на загальну суму 22825,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 5000,00 грн; заборгованість за відсотками 16875,00 грн. ; заборгованість за комісією 950,00 грн.; заборгованість за пенею 0,00 грн., що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості (а.с. 14-15). Крім того, позивачем за подання позовної заяви був сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн.(а.с. 37), у зв`язку з чим, відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню вказана сума судового збору. Позивачем також заявлено про стягнення з відповідача на його користь 5000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Згідно з приписами ч.ч.1-2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано копію договору № 42649746 про надання правової допомоги від 05.05.2025(а.с. 31-33), копію додаткової угоди №102182186 від 29.07.2025 до договору 42649746 про надання правової допомоги від 05.052025 (а.с. 34), копію акту №102182186 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом від 29.07.2025 ( а.с. 9) та детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Міньковська А.В., необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «Діджи фінанс » щодо стягнення кредитної заборгованості(а.с. 16). Визначаючи розмір витрат на професійну правничу допомогу, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 13 березня 2025 року у справі 275/150/22, в якій зазначено, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконаних робіт. Суд,

Outcome: approved