Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-10 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] , яким просить розірвати з відповідачем шлюб, зареєстрований 20 липня 2013 року Фрунзенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 215. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вони з відповідачем знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 20 липня 2013 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між сторонами не склалось, з причин відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя, що призвело до втрати почуття та поваги один до одного, припинення сімейних відносин та ведення спільного господарства. Позивач вважає, що збереження родини не є можливим, тому просила розірвати шлюб. Ухвалою суду від 05.01.2026 відкрито спрощене провадження у справі та призначено судове засідання. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, від її представника адвоката Цой Д.А. надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив їх задовільнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечує. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини. [PERSON] та [PERSON] , перебувають у шлюбі, який зареєстрований 20 липня 2013 року Фрунзенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 215 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 20.07.2013). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.04.2014). Судом встановлено, що сторони спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини не підтримують, проживають окремо, фактично сім`я припинила своє існування. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів громадянського стану. Частина перша ст. 24 СК України встановлює, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », клопотань про повернення дошлюбного прізвища не заявляла. З урахуванням наведеного, суд вважає необхідним шлюб між сторонами розірвати, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Позивач, у позовній заяві просила витрати по сплати судового збору залишити за нею. На підставі викладеного,

Outcome: approved