Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-10 00:00:00

Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути із відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором №963182123 від 21.04.2019 у розмірі 11810 гривень, з яких: 5000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 6810 грн. сума заборгованості за відсотками та судові витрати в розмірі 3028 гривень. Свої вимоги мотивує тим, що 21.04.2019 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №963182123, який відповідач підписала електронним цифровим підписом. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передало (відступило) ТОВ «Таліон Плюс» право грошової вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. 03.01.2019 між ТОВ «Таліон Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №20190103, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» передало (відступило) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників №7 від 26.12.2019 до договору факторингу №20190103 від 03.01.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 11810 гривень, з яких: 5000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 6810,00 грн. сума заборгованості за відсотками. Тобто, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшли всі права ТОВ «Таліон Плюч». Всупереч умовам договору позики відповідач не виконала свого зобов`язання. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором №963182123 від 21.04.2019 у розмірі 11810 гривень, з яких: 5000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 6810 грн. сума заборгованості за відсотками. Тому позивач вимушений звернутися до суду з вказаним позовом. Відповідно до ухвали Ямпільського районного суду Вінницької області від 17.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу [PERSON] надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі на адресу реєстрації рекомендованим листом з повідомленням, яку відповідач отримала 27.12.2025. Відповідач у визначений ухвалою суду строк ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, до суду не подала. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. При цьому, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні фактичні обставини та відповідні спірні правовідносини. Судом встановлено, що 21 квітня 2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено в електронній формі договір №963182123, за умовами якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язалося надати відповідачці кредит без конкретної споживчої мети, на суму 5000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідачка, у свою чергу, зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно п. 1.4. цього договору. Відповідно до п. 1.2. договору строк дії договору починається з моменту його укладення та становить 30 днів. Кредит надається строком на 30 днів (п.1.3 договору). Відповідно до п. 1.4. нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у розмірір 0,01 процентів від суми кредиту за кожний день користування кредитом, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту до закінчення строку кредиту, визначеного в п. 1.3. цього договору. З врахуванням положень п. 1.4. договору, позичальник сплачує товариству проценти за користування кредитом за фактичний час користування кредитом з розрахунку 3,65 відсотків річних (п. 1.5. договору). Розрахунок сукупної вартості кредиту та термін платежу в графіку розрахунків, який є невідємною частиною цього договору (п. 1.6 договору). (а.с.5-6). 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передало (відступило) ТОВ «Таліон Плюс» право грошової вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (а.с.7). 03.01.2019 між ТОВ «Таліон Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №20190103, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» передало (відступило) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. (а.с.8-10). Згідно з витягом з реєстру прав вимоги №7 від 26.12.2019 до договору факторингу №20190103 від 03.01.2019, клієнт - ТОВ «Таліон Плюс» відступає фактору ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги до боржників, зокрема, до [PERSON] в сумі 11810 гривень, з яких: 5000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 6810,00 грн. сума заборгованості за відсотками (а.с.11). Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за період з 26.12.2019 по 31.10.2025, заборгованість [PERSON] по договору №963182123 від 21.04.2019 непогашена, залишок заборгованості станом на 31.10.2025 складає: 11810 гривень, з яких: 5000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 6810 грн. сума заборгованості за відсотками (а.с.12). Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Аналіз вказаних норм свідчить, що істотними умовами кредитного договору є розмір кредиту, порядок його повернення, розмір та порядок сплати процентів за користування кредитом. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно із ч.1 ст.513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 513 ЦК України). Відповідно до ч.2 ст.516 ЦК України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (ст.517 ЦК України). За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч.1 ст. 1077 ЦК України). Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.ч.1, 7 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно із ч. 2 ст.43 ЦПК України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Так, звертаючись до суду із позовом представник позивача посилався на те, що між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачкою було укладено кредитний договір. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передало своє право вимоги ТОВ «Таліон Плюс», а воно у свою чергу передало вказане право позивачу. Однак, позивачем всупереч вимогам ст.81 ЦПК України не було надано суду жодного доказу на підтвердження того, що відповідачка отримала від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» грошові кошти, відкриття рахунків, або ж перерахування коштів на рахунки відкриті в інших банках, або видачі кредитних коштів в касах кредитних установ через видатковий касовий ордер. Позивачем також не надано виписок з таких рахунків, з яких можна було б встановити факт користування відповідачкою банківською карткою, рахунком та наявність у неї заборгованості за кредитом. Отже, підстави вважати, що відповідачка отримала кредитні кошти за кредитним договором №963182123 від 21.04.2019, користувалася ними та має заборгованість, відсутні. Окрім того, матеріали справи не містять Реєстру прав вимоги до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, який би підтверджував факт передачі прав вимоги ТОВ «Таліон Плюс», дату здійснення такої передачі, факт оплати ТОВ «Таліон Плюс» грошових коштів за відступлення такого права. Копія Договору факторингу №28/1118-01 до суду надана частково, а саме: з пункту 1.1 до пункту 2.2 та з пункту 11.7 до пункту 12, відсутні додатки передбачені вказаним договором. Отже, підстави вважати, що ТОВ «Таліон Плюс» набуло право вимоги та право на передачу вимоги позивачу за кредитним договором №963182123 від 21.04.2019, відсутні. За таких обставин, враховуючи викладені вище положення законодавства та встановлені судом фактичні обставини справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та безпосередньо оцінивши наявні у справі докази, з`ясувавши усі обставини справи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову. Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, то вимога позивача про стягнення з відповідачки судових витрат також не підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed