Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

Позивач ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи вимоги тим, що 23.10.2024 між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та [PERSON] було укладено Договір про надання грошових коштів у позику №5796881024, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 10000 грн. шляхом перерахування на банківський рахунок, на строк 360 днів зі сплатою стандартної процентної ставки у розмірі 1% в день, що застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п.2.5. Договору, та знаженої процентної ставки у розмірі 0,7% в день. Однак [PERSON] не виконав умови кредитного договору, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на день подання позовної заяви складає 31100,00 грн., яка складається з наступного: 10000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 16100,00 грн. заборгованість за процентами, 5000,00 грн. пеня за кожен день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки НБУ. Проценти нараховувалися по 02.04.2025 включно. Просить стягнути зі [PERSON] на користь ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором №5796881024 від 23.10.2024 у розмірі 31100,00 грн., а також суму сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн. Представник позивача Близюк В.О. у судове засідання не з`явився, однак у позовній заяві зазначив про можливість розгляду справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, правом на подання відзиву не скористався. У зв`язку з тим, що представник позивача не заперечувала проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача, суд за її згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку. 23.10.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» та [PERSON] укладено кредитний договір про надання грошових коштів у позику №5796881024, згідно з яким останній отримав кредит в розмірі 10000,00 грн.(п.2.3 Договору) строком на 360 днів (п.2.5 Договору) зі стандартною процентною ставкою у розмірі 1% в день, що застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 2.5. цього Договору (п.2.6.1 Договору), та зниженою процентною ставкою у розмірі 0,7% в день, що застосовується відповідно до наступних умов: якщо позичальник 22.11.2024 сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, позичальник, як учасник програми лояльності, отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити позичальник за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою (п.2.6.2. Договору). Відповідно до п. 2.8. Договору орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом - 2333,95% річних; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 1901,65% річних. Згідно з п.2.9 Договору орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 46000,00 грн.; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 45100,00 грн. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03.09.2015, який набрав чинності 30.09.2015, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII. За змістом статті 12 вказаного Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Як вбачається з матеріалів справи та наявного у справі договору, такий договір підписаний відповідачем [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором, що був направлений йому у смс-повідомленні на його мобільний номер телефону. За вказаних обставин, суд вважає встановленим факт укладення відповідачем кредитного договору №5796881024 від 23.10.2024 із дотриманням вимог ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Підписавши договір саме такого змісту, відповідач погодився з їх умовами та правилами надання позики. Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі №524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 09.09.2020 у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20). ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» свої зобов`язання за вищевказаним договором виконало у повному обсязі, а саме надало відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором. Зазначений договір є чинними та підлягає виконанню сторонами. Факт отримання грошових коштів від ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним №5796881024 від 23.10.2024 загальна сума заборгованості [PERSON] становить 31100,00 грн., яка складається з наступного: 10000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 16100,00 грн. заборгованість за процентами, 5000,00 грн. пеня за кожен день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки НБУ. Доказів погашення відповідачем заборгованості суду не надано. Водночас суд зазначає, що відповідно до пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 на території України з 24.02.2022 строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час. Отже, на період дії воєнного стану пеня у вигляді подвійної облікової ставки НБУ, стягненню не підлягає, а тому суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити частково, стягнути з відповідача заборгованість, утворену в результаті невиконання умов кредитного договору №5796881024 від 23.10.2024 у розмірі 26100,00 грн., яка складається з наступного: 10000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 16100,00 грн. заборгованість за процентами. Також, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, що був сплачений ним при зверненні до суду у розмірі 2422,40 грн., у відповідності до ст.141 ЦПК України.

Outcome: partial