Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

16.07.2025, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", представником якого є Дараган Юлія Олександрівна, звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач мотивує свої позовні вимоги тим, що 19 серпня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "1 безпечне агенство необхідних кредитів" та [PERSON] , було укладено Договір позики №2314935, який підписано електронним підписом позичальника. Згідно з п.1 Договору позики, за цим Договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Позику»), на погоджений умовами Договору строк (надалі «Строк Позики»), шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (Проценти) від суми позики. Підписанням цього Договору позики відповідач підтверджує, що він ознайомився на сайті https://clickcredit.ua/informaciya з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачена ст.12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Також погодилася, що до моменту підписання Договору позики вивчила цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику за допомогою веб-сайту та мобільного додатку "ClickCredit" у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщені на сайті https://clickcredit.ua/informaciya (надалі «Правила»), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань Сторін та наслідки укладення цього Договору їй зрозумілі. (п.п. 5.3. п.5 Договору позики). Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст.641, 644 ЦК України на укладення договору позики та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. 14.06.2021 між ТОВ "1 безпечне агенство необхідних кредитів" та Товариством зобмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено Договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ "1 безпечне агенство необхідних кредитів" передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ "1 безпечне агенство необхідних кредитів" права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників №39 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 20010 гривень, з яких: 5800 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу; 16,82 гривень - сума заборгованості за відсотками; 11600 гривень - сума заборгованості за пенею; 2591,18 гривень комісія за надання послуги. Всупереч умовам Договору позики, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ "ФК "ЄАПБ", ні на рахунки поперпеднього кредитора. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивач не здійснював нарахування жодних штрафних санкцій. У зв`язку з викладеним, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором на загальну суму 20010 гривень, а також судовий збір у розмірі 3028 гривні. 17.07.2025, відповідач [PERSON] , через систему "Електронний суд" надіслав заяву про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді. Ухвалою судді Рахівського районного суду Закарпатської області, Марусяк М.О. від 21.07.2025 відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, для подання відзиву на позовну заяву. Сторони в судове засідання не викликались, відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України. Відповідач, [PERSON] , був належним чином повідомлений про наявність ухвали про відкриття провадження по справі від 21.07.2025, оскільки копії ухвали про відкриття провадження по справі, копії позову та долучені до нього документи, направлялися за місцем реєстрації відповідача, окрім цього, відповідач отримавував доступ до матеріалів справи в електронному вигляді за допомогою системи "Електронний суд". 28.07.2025, відповідач [PERSON] , надіслав через систему "Електронний суд" відзив на позовну заяву, зміст якого зводиться до наступного. Не заперечує, що дійсно мав зобов`язання за кредитом і підтверджує, що залишився борг по тілу кредиту в розмірі 5800 гривень. Цю суму він визнає і готовий погасити. Але решта суми, яку вимагає позивач, є, на його думку, необґрунтованою, завищеною і не підтверджена жодними належними доказами. У наданому позивачем акті приймання-передачі прав вимоги чітко зазначено, що новий кредитор отримав право вимоги виключно на тіло кредиту, а саме це підтверджується текстом "В якості ціни продажу згідно реєстру боржників №39, Фактор сплачує клієнтові суму грошових коштів, яка становить 14,5% від основної суми заборгованості(тіло кредиту)", дану фразу можна грунтувати подвійно, що Фактор сплатив Кредитодавцю суму тіла кредиту по всіх договорах на які складалвся реєстр боржників (в тому числі мій 5800), або що Фактор сплатив Кредитовцю 14,5% від тіл кредитів за реєстром боржників (в тому числі і мій 5800). Жодної згадки про пеню, комісію чи відсотки у ньому немає. Це означає, що позивач не має права вимагати від мене більше, ніж було фактично передано. Таку позицію неодноразово підтверджував Верховний Суд України. Зокрема, у постанові від 06.06.2019 у справі №127/14892/18-ц суд зазначив, що у разі відсутності в акті приймання-передачі чіткого посилання на передачу права вимагати пеню, комісію чи проценти, новий кредитор не має права їх стягувати. Окремо вважає несправедливим та непропорційним нарахування пені у розмірі понад 11600 гривень. Ця сума вдвічі перевищує розмір основного боргу. Щодо комісії в сумі 2593,18 гривень, вона вказана в договорі, але кредитор скористався тим, що клієнт не обізнаний в правовій площині кредитування та вказав кабальну комісію, тож прошу її не стягувати, також кредитор не надав жодних документів щоб підтверджували, що він поніс якихось витрат на суму цієї комісії, тож виходить що первинний кредитор намагався ввести в оману, і отримати додатковий дохід від надання послуг, а також не бачу підстав вважати, що ця сума передана позивачу у межах договору факторингу. Зазначає, що визнає також суму процентів, 16,82 гривень за договором але не визнаю за Факторингом, оскільки була отримана сума права вимоги лише за тілом. Окрім цього, просить суд розглянути справу без його особистої участі. І якщо суд все ж частково задовольнить позов просить надати йому розстрочку виконання рішення строком на 6 місяців. Це дозволить йому поступово погасити борг по тілу кредиту без надмірного фінансового навантаження. Окрім цього, 03.09.2025, відповідач [PERSON] , надіслав через систему "Електронний суд" клопотання про надання додаткового строку для подання відзиву. Заперечує проти позову у повному обсязі, оскільки вважає його вимоги необґрунтованими та такими, що не підтверджені належними і допустимими доказами. Стверджує, що позивач не довів, що кошти йому дійсно були видані. З огляду на викладене, позовні вимоги ТОВ «ФК ЄАПБ» не мають належного підтвердження та підлягають відхиленню. Поряд з цим, 06.02.2026, відповідач надіслав додаткові пояснення, зміст яких зводиться до наступного. У поданому раніше відзиві містилися формулювання щодо визнання частини заявленої позивачем заборгованості. Разом із тим зазначені формулювання були зроблені без повного доступу до матеріалів справи, без дослідження належних і допустимих доказів фактичної передачі грошових коштів та фактично ґрунтувалися лише на припущенні про існування відповідного зобов`язання. Після ознайомлення з матеріалами справи відповідачем встановлено, що позивач не подав доказів, які б у розумінні статей 7678 ЦПК України підтверджували реальний рух грошових коштів від кредитодавця до відповідача, у зв`язку з чим відповідач заперечує сам факт отримання будь-яких кредитних коштів та виникнення будь-якого грошового зобов`язання перед позивачем. Таким чином, наведені у попередньому відзиві формулювання не можуть розцінюватися, як безумовне та остаточне визнання боргу в розумінні статті 82 ЦПК України, оскільки вони не підтверджені доказами, були зроблені за відсутності повної інформації про обставини справи та уточнені відповідачем до моменту ухвалення судом рішення. Остаточна правова позиція відповідача полягає у повному запереченні факту отримання кредитних коштів і, відповідно, відсутності підстав для виникнення будь-якого грошового зобов`язання. Дослідивши надані позивачем письмові докази, вивчивши відзив та додаткові пояснення відповідача, суд, прийшов до наступного висновку. Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом належними доказами встановлено, що 19 серпня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "1 безпечне агенство необхідних кредитів" та [PERSON] , було укладено Договір позики №2314935, який підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором 838450. [PERSON] , 19.08.2024 о 18 годині 43 хвилини, електронним цифровим підписом підписав вказаний договір, чим підтвердив, що ознайомилася з повною інформацію щодо Позикодавця та його послуги, зокрема проставивши електронний підпис одноразовим ідентифікатором 838450, що відповідаєстатті 11,12 Закону України "Про електронну комерцію" та ст.639 ЦК України та має таку саму юридичну силу як власноручний підпис. Як зазначив Верховний Суд у Постанові від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19 провадження №61-7203 св 20 будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Підписанням цього Договору позики відповідач підтвердив, що він ознайомився на сайті https://clickcredit.ua/informaciya з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачена ст.12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Також погодився, що до моменту підписання Договору позики вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику за допомогою веб-сайту та мобільного додатку "ClickCredit" у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщені на сайті https://clickcredit.ua/informaciya (надалі «Правила»), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань Сторін та наслідки укладення цього Договору їй зрозумілі. (п.п. 5.3. п.5 Договору позики). Відповідно до умов Договору позики, ТОВ "1безпечне агенство необхідних кредитів" надало відповідачу кредит в сумі 5800 гривень, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок, строком на 30 днів, зі сплатою 0,01% зниженої процентної ставки, комісія за надання позики становить 44,71%, що в грошовому еквіваленті складає 2593,18 ргивень, дата повернення позики 17.09.2024, денна процентна ставка 1,5%; проценти за понадстрокове користування позикою за день становить 5%. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків та інших витрат. Як вбачається з таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, реальна річна процентна ставка становить 10640,17%, орієнтовна загальна вартість позики у гривнях 8410 гривень Згідно з п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Згідно з ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч.1 ст.1078 ЦК України). 14.06.2021 між ТОВ "1 безпечне агенство необхідних кредитів" та Товариством зобмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено Договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ "1 безпечне агенство необхідних кредитів" передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ "1 безпечне агенство необхідних кредитів" права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Згідно п.1.2 Перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржника відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру боржників згідно Додатку2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржника стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами скріплений печатками Акт прийому передачі Реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору (п.1.2. Договору факторингу №14/06/21). Згідно п.9.1 Договору факторингу, зі змінами та доповненнями відповідно до Додаткової угоди №7 від 13 червня 2021 та Додаткової угоди №45 від 23 грудня 2024 даний Договір є дійсним протягом 12 місяців з дня набрання чинності, але в будь-якому випадку до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим договором. У випадку, якщо жодна зі сторін не направить письмове повідомлення про розірвання договори за один місяць до закінчення строку дії договору, даний Договір автоматично пролонгується на кожен наступний рік. Згідно Акту прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу №14/06/21 від 25 липня 2024 року ТОВ "1 безпечне агенство необхідних кредитів" передало ТОВ «ФК» ЄАПБ» Реєстр Боржників №39, кількістю 3666. Відповідно до витягу з Реєстру боржників №39 від 23.12.2024 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 20010 гривень, з яких: 5800 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу; 16,82 гривень - сума заборгованості за відсотками; 11600 гривень - сума заборгованості за пенею; 2591,18 гривень комісія за надання послуги. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконаі свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідачки, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ "ФК "ЄАПБ", ні на рахунки попереднього кредитора. Судом встановлено, що з моменту отримання права вимоги до відповідача позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості [PERSON] , станом на 31 липня 2025 року, залишок заборгованості за наданим кредитом складає 20010 гривень, з яких: 5800 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу; 16,82 гривень - сума заборгованості за відсотками; 11600 гривень - сума заборгованості за пенею; 2591,18 гривень комісія за надання послуги. Заперечуючи проти позовних вимог, відповідачем було визнано заборгованість за осоновною сумою боргу та підтверджено, що дійсно він отримав 5800 гривень. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд, враховуючи, що між сторонами по справі виникли правовідносини за укладеним договором, відповідач грошові кошти отримав, але в порядку та на умовах договору не повернув, приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" є обґрунтованими. Зі змісту ст.526, 530 ЦК України вбачається, що зобов`язання повинно виконуватися відповідно до умов договору у встановлені строки. Відповідно до положень ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За таких обставин, судом встановлено, що після укладення вищезазначеного договору відповідач [PERSON] допустив порушення відповідних боргових зобов`язань, доказів своєчасного та належного виконання умов договору не надав. Вимоги частини 1 статті 44 ЦПК України передбачають обов`язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої права та виконувати процесуальні обов`язки. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що також встановлено статтею 12 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ст.83 ч.3 ЦПК України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Отже, позивач належними та допустимими доказами довів факт укладення договору позики, та договору факторингу, за яким він набув права вимоги первинного кредитора, та наявність заборгованості у [PERSON] . Відповідач не надав жодних доказів, які б підтверджували факт виконання ним зобов`язань за договором. Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріально права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Враховуючи те, що позивач надав обґрунтовані та правові докази порушення та невиконання відповідачем умов договору, а відповідач заперечуючи проти позовних вимог, жодних доказів відсутності у нього заборгованості перед позивачем не надав, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Водночас відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). У свою чергу, представник позивача просить суд стягнути із відповідача суму заборгованості по пені, яка, як вбачається із матеріалів справи, була нарахована у період воєнного стану в Україні. Тому, стягнення неустойки (пені) за кредитним договором у період дії воєнного стану не відповідає вимогам закону та позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають, що відповідає висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 31.01.2024 у справі №183/7850/22. З огляду на викладене, суд відмовляє у стягненні 11600 гривень пені, оскільки в Україні з 24.02.2022 по цей час діє воєнний стан на всій території, а отже відповідач звільнений від сплати пені за прострочення зобов`язання. Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Стаття 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Так, судом задоволено позовні вимоги на 42,02% від заявлених (8410:20010х100). Виходячи знаведеного, враховуючи положення ст.ст.133 та 141 ЦПК України та взявши до уваги те, що у зв`язку із розглядом справи в суді позивач, поніс судові витрати, а саме, сплатив судовий збір у розмірі 3028 гривень, суд стягує з відповідача на користь позивача 1271,76 гривень, судових витрат на оплату судового збору, що пропорційно сумі задоволених позовних вимог. На підставі викладеного, ст.526, 530, 536, 610, 1048-1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial