Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

31.10.2025 директор Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» Марія Ткаченко, через систему "Електронний суд", звернулася до Богуславського районного суду Київської області з позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] заборгованість за договором № 0958079041 від 18.12.2019 у розмірі 39 433,01 грн.; понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2 422,40 грн., та понесені витрати на правову допомогу в розмірі 13 000,00 грн.. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 18.12.2019 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНФІНАНС» та [PERSON] укладено Договір № 0958079041. Відповідно до умов Договору позики перший Фінансовий кредит (транш) надається Позичальнику на підставі заповненої та особисто підписаної Позичальником Заявки-Анкети, яка є невід`ємною частиною даного Договору позики. Другий, третій, четвертий та наступний фінансовий кредит (транш) надається Позичальнику на підставі заповненої та особисто підписаної Позичальником Заявки Анкети, які є невід`ємною частиною даного Договору. Розмір кредиту (траншу), строк користування кредитом (траншем), вартість кредиту (траншу) у грошовому вираженні, реальна річна процентна ставка за кредитом (траншем) визначається сторонами у Додатку №1 та Додатку №2 до Договору - при наданні (отриманні) першого траншу кредиту, та Додатку №3 та Додатку №4 до Договору при наданні (отриманні) другого та наступних траншів кредиту. Договір позики укладено в електронній формі, шляхом підписання електронним підписом Відповідача (вчиненим одноразовим ідентифікатором з урахуванням положень ч. 6 і 12 п. 1 ст. 3, ст. 12, п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», ч. 1 ст. 205 Цивільного Кодексу України), в якості аналога власноручного підпису Позичальника. Відповідно до умов Договору позики Кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з максимальним лімітом 20 000,0 грн., в межах строку дії Договору 36 календарних місяців з дня підписання Договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту, не пізніше строку користування траншем, визначеного Сторонами. Строк та умови користування кожним траншем є окремим та визначається Сторонами відповідно до умов Договору. Всі інші умови які визначають порядок і умови надання ТОВ «ІНФІНАНС» грошових коштів у позику на умовах фінансового кредиту, права та обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладання та належного виконання умов Договору та Електронного договору, а також регулюють відносини, що виникають між Товариством і Позичальником викладені у правилах, з якими ознайомився Позичальник до укладення Договору, та які є невід`ємною частиною Договору (Оферти та Акцепту Оферти). Генерація і надсилання одноразового ідентифікатора, використаного для підписання Заявки і, відповідно, укладення Договору здійснюється наступним чином: клієнт на веб-сайті натискає відповідну кнопку для підписання заявки/договору, силами програмного забезпечення генерується одноразовий ідентифікатор ключа для підписання, доступу до якого працівники товариства не мають. Вказаний ключ автоматично через АРІ-сервіс надсилається на телефонний номер Клієнта, верифікований в його Особистому кабінеті на сайті. Для цього використовуються послуги оператора СМС-відправлень. Після введення Клієнтом згенерованого ключа у відповідне поле для підписання, програма звіряє згенерований та введений ключі, і у випадку їх співпадіння заявка/договір вважаються підписаними. Пропозиція (Оферта) на отримання 1 траншу згідно Заявки-анкети № 2628489931 від 08.01.2020 року в рамках Договору про надання позики №0958079041 від 18.12.2019 року підписано Позичальником 18.12.2019, електронним цифровим підписом (одноразовий ідентифікатор в якості особистого підпису), який було надіслано за допомогою СМС-повідомлення на телефонний номер зазначений Позичальником в особистому кабінеті на сайті Кредитодавця. Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Таким чином, відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, Кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі, встановленому Договором. 14.07.2021 було укладено договір № 14-07/21 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ІНФІНАНС" відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 0958079041. 10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 0958079041. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 0958079041. Станом на сьогоднішній день заборгованість за договором відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №0958079041 від 18.12.2019 р., що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 59488.01 грн, з яких: - Заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) -3000.00 грн.; - Заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 56488.01 грн.; - Заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 0.00 грн.; - Заборгованість за пенею та/або штрафами - 0.00 грн.; - Заборгованість за комісіями - 0.00 грн.; - Інфляційні збитки - 0.00 грн.; - Нараховані 3% річних -0.00 грн. Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 39 433.01 грн., з яких: - Заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) 3 000.00 грн.; - Заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги -36 433.01 грн.; - Заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 0.00 грн.; - Заборгованість за пенею та/або штрафами - 0.00 грн.; - Заборгованість за комісіями - 0.00 грн.; - Інфляційні збитки - 0.00 грн.; - Нараховані 3% річних -0.00 грн. Попередня сума судових витрат, які поніс позивач у зв`язку з пред`явленням даного позову та розгляду справи складає 2 422.40 грн., яка вираховується виходячи із розміру сплати позивачем судового збору за подання даного позову та підтверджується долученим у формі додатку до позовної заяви копією платіжного доручення та 13 000.00 грн. витрат на правничу допомогу. Ухвалою судді Богуславського районного суду Київської області Романенко К.С. від 01.12.2025 року прийнято справу до свого провадження, відкрито провадження в справі та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу роз`яснено право подавати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, а також наслідки ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, зокрема право суду вирішити спір за наявними матеріалами справи. У визначений судом строк відповідач відзиву та заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін не надала, також не надала зустрічного позову в межах визначеного судом строку, а тому суд здійснює розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило. Відповідно до ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. У зв`язку із здійсненням судом розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити рішення. Проаналізувавши викладені в позовній заяві обґрунтування позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, врахувавши також правові норми, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов наступного висновку. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У силу положень ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Статтею 1056-1 ЦК України визначено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Згідно з частиною 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що 18.12.2019 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та [PERSON] укладено договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0958079041, підписаний позичальником шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, відповідно до п. 1.1 якого товариство надає позичальнику фінансову послугу з надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, а саме: кошти на умовах фінансового кредиту для власних потреб на умовах цього договору, а також згідно правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за умовами програми «МоneyВООМ», які є невід`ємною частиною договору, а позичальник зобов`язується отримати та належним чином використовувати і повернути в передбачені цим договором строки кредит та сплатити відсотки й інші платежі за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором та правилами. Пунктом 1.2 договору передбачено, що кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими (траншами) в межах строку дії договору - 36 календарних місяців з дня підписання договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту не пізніше строку користування траншем, визначеного сторонами в додатку №1 та додатку №2 до додатку - при наданні (отриманні) першого траншу кредиту, та додатку №3 та додатку №4 до договору - при наданні (отриманні) другого та наступних траншів кредиту. Строк користування кожним траншем є окремим та визначається відповідно до умов договору. Позичальник має право здійснити дострокове погашення кредиту (траншу) за договором і сплатити проценти за фактичний строк користування кредитом (траншем). Умовами договору (п.1.5, 1.6, 1.10.1, 1.10.2) передбачено: загальний (максимальний) розмір кредитної лінії 20 000 грн., процентна ставка фіксована, максимальний строк (кількість календарних днів користування кредитом (траншем) - 30 календарних днів, діючий ліміт (сума) кредиту 20 000 грн., максимальна відсоткова ставка, нараховується за один календарний день на суму фактичного залишку заборгованості - 1,75%, максимальна вартість кредиту за діючим лімітом у грошовому вираженні 343 грн., максимальна реальна річна процентна ставка становить 638,75 %. Відповідно до п. 3.1, 3.1.1, 3.3 договору перший фінансовий кредит (транш) надається позичальнику на підставі заповненої та особисто підписаної позичальником Заявки-Анкети (додаток №5) та додатка №2 до договору, які є невід`ємною частиною даного договору. В заявці-анкеті на отримання першого фінансового кредиту (траншу) зазначено суму першого фінансового кредиту та строк користування ним, інші умови визначено у додатку №2. Підписання товариством додатку №1 до договору і позичальником додатку №2 до договору є укладення та підписання договору в цілому. Другий, третій, четвертий та наступний фінансовий кредит (транш) надається позичальнику на підставі заповненої та особисто підписаної позичальником заявки-анкети (додаток №5) та додатку № 4, які є невід`ємною частиною даного договору. В заявці-анкеті на отримання другого та наступних траншів кредиту зазначаються сума кредиту (траншу), строк користування, у додатку № 4 зазначається відсоткова ставка за кожен день користування кредитом, річна відсоткова ставка, загальна вартість такого кредиту (траншу), реальна річна процентна ставка та інше. Строк користування поточним кредитом (траншем) може бути змінений виключно за умови попередньої сплати відсотків за фактичну кількість днів користування поточним кредитом, в тому числі і прострочених, та сплати пені (в разі наявної простроченої заборгованості та вимоги товариства про її сплату), на відповідний рахунок товариства з цільовим призначенням «Оплата за продовження строку дії користування поточним кредитом за договором № 0958079041 від 18.12.2019 року». Здійснення оплати в даному випадку проводиться одним із способів, визначених в Правилах. Відповідно до п. 7.1., 7.2, 7.6 договору позичальник підтвердив, що він самостійно перед укладенням даного договору повністю ознайомився з Правилами, викладеними на веб-сайті товариства, проектом договору і які відповідають умовам договору та погоджується з ними; він до укладення даного договору отримав вичерпну інформацію в письмовій формі про умови надання кредиту і що один з оригіналів договору був йому переданий. Підписання позичальником договору відбувається шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Згідно з п. 2.3 договору сторони узгодили, що товариство має право на відступлення права вимоги за даним договором будь-кому без згоди це позичальника. Судом також встановлено, що 08.01.2020 року відповідач [PERSON] заповнив заявку-анкету на отримання кредиту, в якій зазначив персональні дані та просив надати йому кредит на наступних умовах: сума кредиту - 3 000 грн., термін кредиту - 30 днів, реквізити банківської платіжної карти № [NUMBER] , ціль кредиту використання в споживчих цілях, дата заявки 08.01.2020 року, ID: [NUMBER] , ІПН: 2693113970, спосіб отримання кредиту - платіжна картка. Того ж дня, 08.01.2020 року, ТОВ «Інфінанс» направило відповідачу пропозицію надання 4 траншу кредиту згідно заявки - анкети №2628489931 від 08.01.2020, в рамках договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0958079041 від 18.12.2019 (оферта), відповідно до якої ТОВ «Інфінанс» пропонувало [PERSON] прийняти умови Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах надання фінансового кредиту за умовами програми «MoneyBOOM» та отримати 4 транш кредиту в рамках Договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0958079041 від 18.12.2019 на наступних умовах: розмір кредиту (траншу) 3 000 грн.; строк користування кредитом (траншем) - 30 днів; строк дії договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0958079041 від 18.12.2019 - 3 роки; відсоткова ставка - 1,75% за один день користування кредитом, річна відсоткова ставка 638,75%, загальна вартість кредиту 1 575 грн., реальна річна процентна ставка за кредитом (траншем) 638,75%. В оферті також зазначено, що всі інші умови викладені у Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за умовами програми «MoneyBOOM», затверджених наказом №11/1 від 11.05.2019 року та договорі надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0958079041 від 18.12.2019, у тому числі: умови взаєморозрахунків; порядок зміни і припинення дії договору; права та обов`язки сторін, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору. Відповідно до акцепту оферти від 08.01.2020, [PERSON] надав згоду на отримання 4 траншу кредиту згідно заявки-анкети №2628489931 від 08.01.2020 в рамках договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0958079041 від 18.12.2019 на запропонованих умовах та згоду на використання при укладенні цього правочину одноразового ідентифікатора, в якості аналога власноручного підпису. Підписання вказаної оферти позичальником [PERSON] відбулося шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором 1u0q5z. Відповідно до Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за умовами програми «МоneyВООМ» (далі - Правила) загальні умови надання першого кредиту (траншу): максимальний ліміт кредитування в залежності від кредитоспроможності позичальника до 20 000 грн строком до 30 календарних днів з максимальною відсотковою ставкою 1,75%, які надаються після укладення та підписання договору (п. 3.4); строк користування останнього кредиту не може перевищувати строк дії договору (п. 3.5); максимальна відсоткова ставка за наданий фінансовий кредит становить 1,75% за кожен день від фактичної суми грошових коштів, які позичальник зобов`язаний повернути товариству в рамках надання фінансового кредиту (п. 3.6). Товариство надає фінансовий кредит позичальнику в порядку одночасного перерахування суми, зазначеної в договорі, на рахунок банківської платіжної картки, зазначеної в особистому кабінеті позичальника та заявці (електронній заявці) або через систему грошових переказів (п. 6.5). Відповідно до п. 7.1, 7.3, 7.4 Правил відсотки за користування поточною сумою фінансового кредиту нараховуються на суму фінансового кредиту з дня отримання включно та по день повернення включно. Відсотки нараховуються щоденно. Повернення заборгованості здійснюється одним платежем по закінченню поточного кредиту (траншу), встановленого в договорі. Згідно з п. 10.2, 10.3, 10.4 Правил у разі прострочення позичальником строків сплати поточного кредиту та відсотків за користування кредитом у повному обсязі позичальник самостійно нараховує та сплачує товариству, на його вимогу, пеню в розмірі 1,75 % від несвоєчасно сплаченої суми (кредиту та відсотків) за кожен день прострочення. Нарахування пені здійснюється з врахуванням п. 5 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів». Заборгованість за цим договором вважається простроченою з дня (дати) наступного за днем, коли така заборгованість мала бути сплачена, згідно з умовами договору, без врахування продовження/зміни строку дії користування поточним кредитом (траншем). Сплата пені не звільняє позичальника від виконання зобов`язань за фінансовим кредитом та оплати відсотків за користування фінансовим кредитом. У відповідності до довідки ТОВ «Універсальні платіжні рішення» вбачається, що між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «Універсальні платіжні рішення» укладено договір на переказ коштів ФК-П-17/08-04 від 2017-08-03. Відповідно до зазначеного договору було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 08.01.2020 16:19 на суму 3 000 грн, маска картки [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua 46149661. 14.07.2021 року між ТОВ «Інфінанс» (клієнт) та ТОВ «Вердикт Капітал» (фактор) укладено договір факторингу №14-07/21, відповідно до п. 2.1 якого первісний кредитор зобов`язується відступити за плату грошової вимоги у сумі 221 939 136,68 грн, а фактор зобов`язується, здійснивши фінансування в порядку передбаченому цим договором, прийняти право грошової вимоги до боржників, що належать клієнту, і стає новим кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладеними між клієнтом і боржниками. Відповідно до п. 6.1.4, 7.1 договору факторингу право вимоги переходить до фактора після оплати фінансування з моменту підписання сторонами акту приймання-передавання реєстру боржників (додаток № 2), який є підтвердженням передачі фактору права грошової вимоги до боржників, після чого фактор стає новим кредитором по відношенню до боржників стосовно переданого права вимоги. Сторони домовились, що розмір фінансування за реєстром боржників складає 1 561 454,09 грн. Пунктом 2.5 договору передбачено, що фактор має право здійснити наступне відступлення права вимоги будь-якій третій особі. Копія платіжного доручення №М1 від 14.07.2021 свідчить, що ТОВ «Вердикт Капітал» оплатило ТОВ «Інфінанс» 1561454,09 грн за відступлення прав вимоги за договором факторингу №14-07/21 від 14.07.2021. Відповідно до акту приймання-передавання реєстру божників за договором факторингу №14-07/21 від 14.07.2021 ТОВ «Інфінанс» передало ТОВ «Вердикт Капітал», а останнє прийняло реєстр боржників, кількістю 8150. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №14-07/21 від 14.07.2021 ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право грошової вимоги до [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) за договором № 0958079041 на загальну суму заборгованості 32 083,01 грн, з яких: 3 000 грн. заборгованість за тілом кредиту; 29 083,01 грн. заборгованість по процентам. 10.01.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» (первісний кредитор) та ТОВ «Коллект Центр» ( новий кредитор ) укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023, відповідно до п. 2.1 якого первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги первісного кредитора до боржників, зазначених у додатках №1 та №3 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників, за договорами позики (кредитними договорами), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них. Новий кредитор сплачує первісному кредитору за права вимоги грошові кошти у розмірі та у порядку, визначених цим договором. Згідно з п.7.1 зазначеного договору сторони домовились, що за відступлення прав вимоги за договорами позики, новий кредитор сплачує первісному кредитору грошові кошти у сумі 5 312 491,59 грн. Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників за договором №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» передало ТОВ «Коллект центр», а останнє прийняло реєстр боржників, кількістю 207 307, після чого до нового кредитора переходять права вимоги заборгованості до боржників і новий кредитор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. Згідно з реєстром боржників до договору про відступлення ( купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 року ТОВ «Коллект центр» набуло право грошової вимоги до [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) за договором № 0958079041 на загальну суму заборгованості 59 488,01 грн., з яких: 3 000 грн. заборгованість за тілом кредиту; 56 488,01 грн. заборгованість за нарахованими процентами. Згідно з розрахунком заборгованості за договором № 0958079041 від 18.12.2019 у № 0958079041 від 18.12.2019, наданого позивачем 10.12.205 присутня заборгованість за тілом кредиту у розмірі 3 000 грн; 59488,01 грн. - за відсотками. Проте в позовній заяві представник позивача, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 39 433.01 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) 3 000.00 грн. та заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги -36 433.01 грн. Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII (надалі - Закон № 675-VIII) від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 Закону № 675-VIII визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону № 675-VIII). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 Закону № 675-VIII). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19), вбачається, що електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону України «Про електронну комерцію», є оригіналом такого документа. У частинах 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Нормою ст. 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», фінансові послуги відповідно до положень цього Закону надаються суб`єктами господарювання на підставі договору. Договір про надання фінансових послуг укладається виключно в письмовій формі: 1) у паперовому вигляді; 2) у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг"; 3) шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; 4) в порядку, передбаченому Законом України "Про електронну комерцію". Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, що передбачено ЦК України. Отже, укладення кредитних договорів онлайн знаходиться в рамках правового поля України. Сторони електронних правочинів відповідають за невиконання своїх зобов`язань у порядку визначеному законодавством України або укладеним договором. Повернення позики за електронним договором є обов`язковим. При цьому, судом, згідно з ч.4 ст. 263 ЦПК України, враховані висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постанові Верховного Суду від 07.10.2020 у справі №127/33824/19. Згідно з ч.1 ст. 1077, ч.1 ст. 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.ст. 76, 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про те, що між сторонами було укладено письмовий правочин за допомогою електронного засобу зв`язку; договір підписаний його сторонами з використанням одноразового ідентифікатора, який став законною підставою на вчинення передбачених цими документами дій. Між сторонами були здійснені всі необхідні дії задля виникнення, припинення або зміни цивільних прав та обов`язків. Доказів визнання договору недійсним до матеріалів справи не надано, як і не надано доказів повернення відповідачем коштів у повному обсязі. Згідно досліджених судом договору факторингу №14-07/21 від 14.07.2021 року та договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023, ТОВ «Колект Центр» набуло право грошової вимоги до відповідача за вказаним договором позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0958079041. Згідно листа АТ КБ «ПриватБанк» № 20.1.0.0.0/7-260108/41753-БТ від 12.01.2026, на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] ( [NUMBER] ), а також по рахунку(ах) [NUMBER] ( [NUMBER] ) було зарахування коштів на суму 3000,00 грн. від 08-01-2020 р. Оскільки судом встановлено, що відповідач уклав договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0958079041, та, взявши на себе зобов`язання з повернення кредитних коштів та сплати процентів за їхнє використання, належним чином їх не виконав, що призвело до виникнення заборгованості, право вимоги на які набув позивач за укладеним між ним та правонаступником кредитодавця відповідача договором відступлення прав вимоги, то суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в сумі 3 000 грн. підлягають задоволенню. Однак, що стосується вимоги про стягнення заборгованості за процентами за користування кредитними коштами, суд вважає, такі підлягають до задоволення не в повному обсязі. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 висловила думку про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, а також пеню, застосовувати штрафні санкції, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України. Як уже зазначалося вище, пропозиція надання 4 траншу кредиту згідно Заявки-анкети №2628489931 від 08.01.2020 р. в рамках Договору про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0958079041 від 18.12.2019 року (оферта), підписана Позичальником електронним цифровим підписом - 08.01.2020 року, на наступних умовах: розмір кредиту 3 000 грн, строк кредитування 30 днів, відсоткова ставка 1,75%, реальна річна ставка за кредитом (траншем) 638, 75%, загальна вартість кредиту 1 575 грн. Тому, нарахування позивачем відсотків за користування кредитними коштами поза межами строку дії договору позики є безпідставним. Відтак проценти за користування кредитними коштами, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування. У постанові об`єднаної палати КГС ВС від 02.10.2020 № 911/19/19, Верховний Суд зазначив, що суд має з`ясувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується; у разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання та максимального розміру стягуваних сум нарахувань. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частинами 1-3 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Аналіз указаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору. Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами. При цьому право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Суд бере до уваги строк кредитування, розмір відсотків, визначеному в договорі надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту № 0958079041 від 18.12.2019, Заявки-анкети №2628489931 від 08.01.2020 р. в рамках Договору про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0958079041 від 18.12.2019 року (оферта), Акцепт оферти від 8 січня 2020 р. на отримання 4 траншу кредиту згідно Заявки анкети №2628489931 від 8 січня 2020 р. в рамках Договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0958079041 від 18 грудня 2019 р., підписані Позичальником електронним цифровим підписом - 08.01.2020 року, провівши розрахунок розміру відсотків за користування кредитними коштами, дійшов висновку, що з [PERSON] необхідно стягнути на користь позивача, окрім заборгованості за основним боргом на підставі зазначеного договору, наступну заборгованість за відсотками 1 575 грн. (строк кредитування 30 днів, відсоткова ставка 1,75%, що становить 0,525 грн. в день). При цьому, судом враховуються саме ті відсотки, які передбачені умовами договору, які погоджені сторонами. У зв`язку з наведеним, слід позовні вимоги задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованість за вказаним договором в загальному розмірі 4 575,00 грн., яка складається із заборгованості: за тілом кредиту 3 000,00 грн.; за відсотками 1 575,00 грн. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з платіжною інструкцією позивачем при поданні даної позовної заяви до суду сплачений судовий збір у сумі 2422.40 гривень. Позивачем заявлені позовні вимоги на загальну суму 39 433,01 грн, однак позов підлягає задоволенню на суму 4 575,00 грн, тобто відсоток задоволених позовних вимог становить 11,60 % (4 575,00 : 39 433,01 х 100), тому сума судового збору, яка підлягає стягненню, складає 281,00 грн (2422.40 х 11,55 %). Вирішуючи вимогу позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 13 000 грн., суд виходить з наступного. Згідно з ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Водночас, за змістом ч.4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним з: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19). Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)). Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 13 січня 2021 року у справі № 596/2305/18-ц (провадження № 61-13608св20). Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: partial