Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

29.10.2025 року до суду за підсудністю, визначеною ухвалою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.12.2025 року, надійшла вищезазначена цивільна справа. В обґрунтування позову позивач вказує, що [PERSON] завернулась до АТ «А-Банк» щодо отримання банківських послуг та підписала Анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. 14.08.2024 року відповідачка уклала з банком кредитний договір АВН0СТ155101723650232468, щодо надання кредиту в розмірі 47 300,00 грн. строком на 36 місяців (до 13.08.2027 року) зі сплатою процентів у розмірі 55,0% щорічно та комісії розмірі 0,00 грн. Станом на 25.09.2025 року заборгованість [PERSON] за даним кредитним договором складає 50 030,44 грн., яка складається з 41 395, 47 грн. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом; 8210, 26 загальний залишок заборгованості за процентами; 0,00 грн загальний залишок заборгованості за комісією; 424,71 грн. загальний залишок заборгованості за пенею. Ухвалою Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 04.11.2025 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 19.11.2025 року прийнято до розгляду та призначено розгляд справи по суті на 17.12.2025, за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 17.12.2025 року розгляд справи відкладено на 15.01.2026 року. 15.01.2026 року справу знято з розгляду у зв`язку з відсутністю електропостачання та відкладено розгляд справи на 12.02.2026 рік. 12.02.2026 року ухвалою суду призначено заочний розгляд даної цивільної справи. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, відзиву до суду не подав. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Суд, сукупністю належних, допустимих і достовірних письмових доказів, встановив, що 14.08.2019 року [PERSON] підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку (а.с.6), а також підписала 22.09.2023 заяву про погодження використання удосконаленого електронного підпису (а.с.6-зворот). Представником позивача надав паспорт споживчого кредиту «Швидка готівка» (а.с.7), а також надано підписану відповідачкою заяву про надання послуги «Швидка готівка» №АВН0СТ155101723650232468 від 14.08.2024 року (а.с.8-9). Також, надано таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки на день, з якою була ознайомлена відповідачка (а.с. 9-зворот 10). Надано розрахунок заборгованості за договором №АВН0СТ155101723650232468 від 14.08.2024 року, де зазначено, що загальний залишок заборгованості за наданим кредитом 41 395,47 грн., залишок заборгованості за тілом кредиту - 38 117,89 грн., залишок заборгованості за тілом кредиту (прострочений) 3277,58 грн., загальний залишок заборгованості за процентами 8210,26 грн., залишок заборгованості за процентами на поточну заборгованість 641,94 грн., залишок заборгованості за процентами на прострочену заборгованість 7568,32 грн., заборгованість за пенею - 424,71 грн (а.с. 11-зворот). Також, надано меморіальний ордер N TR.38820896.51291.65455 від 14.08.2024 року, згідно якого [PERSON] отримала кредит у сумі 47300,00 грн.(а.с.12). Крім того, надано виписку по кредиту станом на 25.09.2025 рік (а.с.12-зворот-13). Оцінка суду. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч. 1, 2 ст.207 ЦК України встановлено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно положень ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Отже, аналізуючи ст. 205 та 207ЦК України, будь-який вид договору може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді. Відповідно до ч. 1, 3, 4, 7 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію). Згідно з ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. За наведених умов суд вважає, що між банком та відповідачкою було укладено кредитний договір, за умовами якого відповідачка зобов`язалася прийняти грошові кошти та повернути їх у визначений договором строк, а також сплатити відповідні проценти у погодженому сторонами розмірі за користування такими кредитними коштами. Доказів повернення вказаних грошових сум кредитору у вигляді тіла кредиту або відсотків матеріали справи не містять. Суд приходить до висновку, що між позичальником та кредитором було досягнуто згоди з усіх істотних умов договору, в тому числі щодо сплати процентів. Кредитний договір підписано сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі; відповідачка на момент укладення договору не заявляла додаткових вимог щодо умов спірного договору; не оспорювала кредитний договір в частині або в цілому, кредитор надав відповідачці документи, які передували укладенню кредитного договору, у тому числі й щодо сукупної вартості кредиту, реальної процентної ставки; кредитний договір містить інформацію щодо загальної вартості кредиту . Отже, підписавши кредитний договір, відповідачка посвідчила свою обізнаність та згоду з його умовами, волевиявлення учасників було вільним та відповідало їх внутрішній волі, правочин вчинено в формі, встановленій законом, та він був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлений ним, а саме отримання кредитних коштів Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства. Таким чином, позов слід задовольнити і стягнути з [PERSON] на користь АТ «А-Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 50 030,44 грн., яка складається з 41 395, 47 грн. -загальний залишок заборгованості за наданим кредитом; 8210, 26 грн загальний залишок заборгованості за процентами; 424,71 грн. загальний залишок заборгованості за пенею. Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір, а саме 2 422 грн. судового збору. На підставі ст.ст. 526, 527,530 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved