Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-10 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі АТ «Універсал Банк») звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 15.06.2020 у розмірі 72532,77 грн. Позов мотивований тим, що 15.06.2020 відповідачка звернулась до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету заяву до Договору про надання банківських послуг від 15.06.2020. На підставі укладеного договору, відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] . Сторони погодили строк пільгового періоду 62 дні, базову ставку 3,1% на місяць та збільшену відсоткову ставку 6,2% на місяць. Проте відповідачка зобов`язання за вказаним договором не виконала, у результаті чого унеї виникла заборгованість в розмірі 72532,77 грн, яка складається з загального залишку заборгованості за наданим кредитом в сумі 72458,92 грн та заборгованості за пенею в сумі 73,85 грн, яку позивач просив стягнути з відповідачки разом із понесеними ним витратами по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. Представник позивача АТ «Універсал Банк» за довіреністю Худак А.А. у судове засідання не з`явилась, в поданій позовній заяві просила розгляд справи провести у відсутності представника АТ «Універсал Банк». У разі неявки в судове засідання відповідачки, не заперечувала проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Узагальнені доводи та заперечення відповідача. [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсут ності та визнання позову. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. 25.12.2025 позивач через систему «Електронний суд» звернувся до суду з цим позовом. 07.01.2026 суд отримав інформацію про зареєстроване місце проживання відповідача та відкрив спрощене позовне провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 10.02.2026. 10.02.2026 сторони в судове засідання не з`явились. Суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення та відповідно до ч.1 ст. 244 ЦПК Українивідклав ухвалення та проголошення судового рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виклад встановлених судом обставин та зміст спірних правовідносин Між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини на підставі кредитного договору, які регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Суд встановив, що 15.06.2020 [PERSON] звернулась до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписалаанкету-заяву до договору про надання банківських послуг. На підставі укладеного договору відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. За умовами анкети-заяви до договору про надання банківських послуг, підписавши яку відповідач погодилась, що ця анкета-заява разом з Умовами і Правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту і паспортом споживчого кредиту, складають договір про надання банківських послуг. Згідно п. 3 анкети - заяви, відповідач просила встановити кредитний ліміт на суму, вказану в додатку. У разі виходу з пільгового періоду, що складає до 62 календарних днів, на кредит буде нараховуватися відсоткова ставка на 3,1 % місяць з першого дня користування кредитом. Підписавши дану заяву, відповідач підтвердила, що ознайомилась та отримала примірник договору у мобільному додатку.Крім того, беззастережно погодилась з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту та повідомляти її про це шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток. Випискою з особового рахунку [PERSON] за період з 15.06.2020 року по 03.11.2025 року підтверджується факт користування відповідачемкредитними коштами. Однак відповідач свої зобов`язання за вказаним договором про надання банківських послуг належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 28.10.2025 у відповідача прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим, на підставі пп. 5.16 п. 5 Розділу II Умов, відбулось істотне порушення клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. 28.10.2025 позивач направив повідомлення «пуш» про істотне порушення умов договору та про необхідність погасити суму заборгованості. Однак, відповідач на контакт не виходила та не вчинила жодної дії, направленої на погашення заборгованості в зв`язку з чим та відповідно до п.п.5.18, п.5.19 Умов кредит став у формі «на вимогу». Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором від 15.06.2020 слідує, що відповідач зобов`язання належним чином не виконувала, останній платіж здійснила 18.06.2025 в сумі 5000 грн, тому станом на 03.11.2025 за відповідачем рахується заборгованість в розмірі 72532,77 грн, яка складається з загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту). Застосовані норми права. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 цього Кодексу встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч.1ст.610 ЦК Українипорушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Статтею 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги» визначено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.2 ст.1048 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Мотиви та висновки суду. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. Відповідач звернулась до позивача із анкетою-заявою до Договору про надання банківських послуг, а також своїм підписом повністю та безумовно прийняла пропозицію банку та погодилась з тим, що анкета-заява разом з умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг.Крім того, позичальник в анкеті-заяві засвідчила генерацію ключової пари удосконаленого електронного підпису з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, який буде використовуватися для вчинення правочинів та платіжних операцій. Також визнала, що удосконалений електронний підпис є аналогом власноручного підпису. Отже сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений в електронній формі та підписаний відповідачем позивачем шляхом накладення електронного цифрового підпису. На підтвердження наявності заборгованості позивач надаввиписку про рух коштів та розрахунок, з якого слідує, що відповідач має заборгованість перед банком в сумі 72532,77 грн, яка складається з загального залишку заборгованостіза наданим кредитом в сумі 72458,92 грн. та заборгованості за пенею в сумі 73,85 грн. Відповідач розмір заборгованості не оспорила та не надала власного розрахунку. За наведених обставин, позов в частині стягнення з відповідача загального залишку заборгованості за наданим кредитом підлягає до задоволення та з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість в сумі 72458,92 грн. Вимоги про стягнення пені в сумі 73,85 грн задоволенню не підлягають з огляду на таке. Відповідно до Тарифів Банку, на залишок простроченої заборгованості від 121 дня до повного погашення банк нараховує неустойку у виді штрафу в розмірі 100 грн та пеню в розмірі 6,4% на місяць від суми загальної заборгованості за кожен день прострочення виконання. 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 год 30 хв 24 лютого 2022 року, Дія воєнного стану в Україні неодноразово продовжена та діє дотепер. Відповідно до Закону України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 18, який передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Встановлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Із зазначеного слідує, що законодавець звільнив позичальників від відповідальності визначеної статтею 625 ЦПК України, а також неустойки (штрафу, пені) та від інших платежів за прострочення виконання зобов`язань за договором, які були нараховані у період дії в Україні воєнного стану, тобто з 24.02.2022 та такі нарахування підлягають списанню. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вимоги про стягнення заборгованості за пенею в сумі 73,85 грн задоволенню не підлягають, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором від 15.06.2020 у розмірі 72458,92 грн. Розподіл судових витрат. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 2422,40 грн, позов задоволено частково на 99,90% (72458,92:72532,77х100%), а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 2419,98 грн судового збору. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У зв`язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті позивачу підлягає поверненню з державного бюджету судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 1209,99 грн. (2419,98 грн.:100%х50%). Решта судового збору в сумі 1209,99 грн підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: partial