Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» звернулося до [PERSON] з позовною заявою про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог вказують, що 09 червня 2024 року між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] укладено кредитний договір, відповідно до умов якого сума кредиту складає 20000 грн.; строк кредиту 360 днів. ТОВ «Слон Кредит» свої зобов`язання перед відповідачкою за кредитним договором виконало та надало кредит в сумі 20000 грн., в свою чергу [PERSON] свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту не виконала. 24 грудня 2024 року між ТОВ «Слон Кредит» та позивачем було укладено Договір факторингу № 24122024, згідно з умовами якого ТОВ «Слон Кредит» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» права грошової вимоги, у тому числі і відносно відповідачки. У зв`язку з вищевикладеним позивач просить суд стягнути заборгованість у загальному розмірі 126000 грн., яка складається з 20000 грн. сума кредиту, 57400 грн. проценти за користування кредитом, 48600 грн. проценти нараховані позивачем за 162 календарні дні, а також судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 10000 грн. Також, просять в порядку ч.ч. 10, 11 ст. 265 ЦПК України органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати інфляційні втрати і 3% річних відповідно до ст. 625 ЦК України починаючи з дати набрання рішення суду законної сили до моменту виконання рішення в частині задоволеної суми заборгованості і стягнути отриману суму інфляційних втрат і 3 % річних з [PERSON] на користь позивача, а також роз`яснити органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що у разі часткової сплати основного боргу, інфляційні втрати і 3% річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився, при цьому день часткової оплати не включається до періоду часу, за який може здійснюватися таке нарахування. Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 26 серпня 2025 року було призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Витребувано за клопотанням позивача у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» інформацію щодо підтвердження факту належності платіжної картки [PERSON] , а також підтвердження факту зарахування коштів 09.06.2024 року на дану платіжну картку. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у позовній заяві просив розглядати справу без його участі. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, та на підставі наявного на час укладення кредитного договору статусу дружини військовослужбовця просила списати відсотки та штрафні санкції. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі доказів, які додані до справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29 березня 2024 року між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] було укладено договір №1650643 про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний» (а.с.21-25), відповідно до умов якого Товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Відповідно до п.п. 1.3, 1.4 кредитного договору сума кредиту складає 20000 грн., строк кредиту 360 днів. Як вбачається із п.1.5 кредитного договору, сторони також погодили фіксовану процентну ставку за користування коштами кредиту, а саме: стандартна 1,50% в день, яка застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору; знижена процентна ставка 1,425% в день та застосовується якщо Споживач до 09.07.2024 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту. Згідно п. 1.7. кредитного договору, денна процентна ставка на дату укладення Договору складає: 1.7.1. за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 1,50% в день. Розрахунок денної процентної ставки за формулою наведеною в Законі України «Про споживче кредитування»: (108 000,00грн./ 20 000,00грн.) / 360дн. ? 100% = 1,50% в день; п. 1.7.2. за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 1.49% в день. Розрахунок денної процентної ставки за формулою наведеною в Законі України «Про споживче кредитування»: (107 550,00грн. / 20 000,00грн.) / 360дн. ? 100% = 1.49% в день. Відповідно до п.1.9,1.10 договору орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 9089,90% річних, за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 8564,92% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 128000,00 грн., за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 127550,00 грн. Даний договір був підписаний відповідачкою електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатору, що передбачено п.9.6 укладеного договору. Також 09 червня 2024 року [PERSON] підписала паспорт споживчого кредиту (а.с.27-28), який містить аналогічні умови кредитування викладені в кредитному договорі. Виконання ТОВ «Слон Кредит» свого обов`язку щодо надання позичальнику грошових коштів у розмірі 20000 грн. підтверджується листом ТОВ «ПЕЙТЕК Україна» № 20250116-962 від 16 січня 2025 року та листом АТ КБ «Приватбанк», згідно з якими на ім`я відповідачки було емітовано платіжну картку, на яку 09 червня 2024 року було здійснено переказ коштів у розмірі 20000 грн. (а.с. 15, 101). З розрахунку заборгованості за договором №1650643 від 09 червня 2024 року (а.с.31) вбачається, що за період з 09 червня 2024 року по 24 грудня 2024 року у відповідачки утворилась заборгованість у розмірі 87400 грн., з яких 20000 грн. - тіло кредиту, 57400 грн. - нараховані проценти, 10000 грн. - заборгованість за штрафом/пенею. 24 грудня 2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» та ТОВ «Слон Кредит» було укладено договір факторингу №24122024 (а.с.76-79), відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал», як фактор зобов`язався передати грошові кошти у розпорядження Клієнта ТОВ «Слон Кредит» за плату, а Клієнт відступити Факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Згідно з п.1.2. Договору факторингу перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості до боржника відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку №3, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно заборгованості та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі Реєстру Боржників підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Згідно з актом прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором Факторингу №24122024 від 24 грудня 2024 року (а.с.84 з/б) та Витягу з Реєстру Боржників (а.с. 35), ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» набуло право вимоги до відповідачки за кредитним договором №1650643 в розмірі 20000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 574000 грн. - заборгованість за відсотками, 10000 грн. - заборгованість за пенею. Після набуття права вимоги до відповідачки позивачем здійснено нарахування процентів за укладеним кредитним договором у період з 25 грудня 2024 року по 04 червня 2025 року, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості (а.с.32-33), з якого вбачається, що у відповідачки за даний період утворилась заборгованість у сумі 20000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 48600 грн. - заборгованість за відсотками. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит - це вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Згідно зі ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Статтею 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги» визначено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки. Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав (ст.514 ЦК України). Згідно ст.525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.3 ст.12, ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст. 77-78 ЦПК України. З матеріалів справи встановлено, що стороною позивача доведено укладення кредитного договору між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] , у якому між сторонами погоджено розмір наданого кредиту, розмір та підстави стягнення процентів за користування кредитними коштами. Так, усі істотні умови договору кредиту зафіксовані в кредитному договорі від 09 червня 2024 року, укладеному між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] , який остання підписала електронним підписом одноразовим ідентифікатором, що відповідно до вимог частини 6 та 8 статті 11 і статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» свідчить про те, що сторони досягли усіх істотних умов та уклали кредитний договір. ТОВ «Слон Кредит» виконало свої обов`язки за договором № 1650643 від 09 червня 2024 про надання споживчого кредиту та перерахувало грошові кошти в розмірі 20000 грн. позичальнику, та за відсутності в матеріалах справи доказів повернення цих коштів, позовні вимоги в цій частині є доведеними і підлягають задоволенню. Водночас суд, дослідивши матеріали справи, зокрема надані відповідачкою документи на підтвердження її статусу як дружини військовослужбовця, не може погодитися із нарахованими відсотками з огляду на наступне. Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі. Відповідно до частини 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави. На підтвердження обставин поширення на неї положень Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» [PERSON] надала суду: - копію свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 25 серпня 2023 року між [PERSON] та [PERSON] (після укладення шлюбу [PERSON] ) (а.с.118); - копію рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 21 серпня 2024 року про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] . Рішення суду набрало законної сили 20 вересня 2024 року (а.с.119-120); - копію посвідчення учасника бойових дій № [NUMBER] , виданого 24 березня 2021 року на ім`я [PERSON] (а.с.121); - копії довідок командира військової частини від 26 січня 2023 року, 23 серпня 2023 року, відповідно до яких [PERSON] в період з 14 листопада 2020 року по 14 січня 2021 року, 28 січня 2021 року по 23 березня 2021 року, 02 квітня 2021 року по 13 серпня 2021 року, 24 лютого 2022 року по 05 липня 2022 року, 30 грудня 2022 року по 15 травня 2023 року, 17 травня 2023 року по 09 липня 2023 року, 19 липня 2023 року по 03 серпня 2023 року, 12 серпня 2023 року по 23 серпня 2023 року брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України (а.с.123,124); - копію довідки командира військової частини від 09 серпня 2025 року, відповідно до якої [PERSON] перебуває на військовій службі (а.с.125). Надані відповідачкою документи суд оцінює як такі, що підтверджують наявність у неї пільг щодо нарахування процентів у період з 09 червня 2024 року по 20 вересня 2024 року, а тому на відповідачку, як на дружину військовослужбовця, поширюються пільги передбачені пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», отже, проценти за користування кредитними коштами у період з 09 червня 2024 року по 20 вересня 2024 року стягненню не підлягають. Окрім того, суд також не може погодитися із нарахованими відсотками за період з 20 вересня 2024 року по 04 червня 2025 року виходячи з наступного. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно із частиною другою статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. 22 листопада 2023 року був прийнятий Закон України № 3498-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав чинності 24 грудня 2023 року. Вказаним Законом було внесено зміни та доповнення і до Закону України №1734-VIII від 15 листопада 2016 року «Про споживче кредитування». Зокрема, ст. 8 Закону України №1734-VIII від 15 листопада 2016 року «Про споживче кредитування» доповнено частиною п`ятою, якою визначено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Пунктом 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Системний аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що Закон № 3498-IX установив певний порядок його застосування і поступове зменшення максимальної денної процентної ставки за користування кредитом. Така дія закону у часі передбачає його безумовне застосування (з моменту набрання ним чинності) незалежно від умов, встановлених у договорах, строк дії яких не закінчився на момент набрання чинності змін до законодавства, у тому числі й тих договорів, строк дії яких продовжено після набрання чинності цими змінами. Це обґрунтовується тим, що умови договору в будь-якому разі не можуть суперечити вимогам закону. Відповідно, для усіх діючих договорів про споживче кредитування максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: у період з 24 грудня 2023 року по 22 квітня 2024 року (включно) 2,5%; у період з 23 квітня 2024 року по 20 серпня 2024 року (включно) 1,5%; у період після 21 серпня 2024 року 1%. У даному випадку кредитний договір №1650643 від 09 червня 2024 року укладений після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування», які набрали законної сили 24 грудня 2023 року, а тому за вказаних обставин до правовідносин, які виникли на підставі кредитного договору №1650643 від 09 червня 2024 року, підлягають застосуванню вищезазначені положення законодавства. Як вбачається з наявних в матеріалах справи розрахунків заборгованостей за кредитним договором №1650643 від 09 червня 2024 року, первинним кредитором та позивачем у період з 21 серпня 2024 року по 04 червня 2025 року здійснювалося нарахування відсотків за стандартною процентною ставкою, яка становить 1,50% в день. Тобто з 21 серпня 2024 року по 04 червня 2025 року первинний кредитор та позивач мали нараховувати максимальний розмір денної процентної ставки 1%, водночас в порушення зазначених норм законодавства здійснювалося нарахування відсотків у розмірі 1,50% в день. Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки відсотки за користування кредитом у період з 20 вересня 2024 року по 04 червня 2025 року у загальному розмірі 51600 грн. (20000,00 грн х 1% х 258 днів). Щодо вимог позивача про застосування приписів ч.ч. 10, 11 ст. 265 ЦПК України та зобов`язання органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, нараховувати інфляційні втрати і 3% річних відповідно до ст. 625 ЦПК України, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.10 та ч.11 ст.265 ЦПК України, суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VII цього Кодексу. Тобто, при ухваленні рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, суд може вирішити питання нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення. Однак, це є правом суду, а не обов`язком, та має вирішуватись з урахуванням обставин конкретної справи. Так, відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15 березня 2022 року, а також п.18 Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Кредитні правовідносини між сторонами у даній справі виникли 09 червня 2024 року, тобто у період дії в Україні воєнного стану, який діє і на даний час. Отже, суд вважає, що вимоги позивача про здійснення нараховування органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення в порядку ч. 10, 11 ст. 265 ЦПК України інфляційних втрат та 3% річних, починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили та стягнення отриманих сум інфляційних втрат і 3% річних, є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог у загальному розмірі 71600,00 грн., яка складається із 20000 грн. заборгованість по тілу кредиту та 51600 грн. заборгованість за відсотками. Щодо вимог позивача про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 10000 гривень, суд вважає за необхідне зазначити наступне. До матеріалів позовної заяви долучено копію договору про надання правової допомоги від №10/12-2024 10 грудня 2024 року, укладеного між ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» та адвокатом Столітнім Михайлом Миколайовичем (а.с. 74-75). В матеріалах позовної заяви наявний акт №9274 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно Договору №10/12-2024 від 10 грудня 2024 року (а.с.34), з якого вбачається, що вартість наданої правової допомоги складає 10 000 грн. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial