Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

17 грудня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» через свого представника Мохир В.М. засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» звернулося до суду з вказаним з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 20750,00 грн. На обґрунтування своїх вимог вказує, що відповідно до укладеного електронного кредитного договору № 30.03.2025-100000938 від 30 березня 2025 року відповідач отримав кредит в сумі 10000,00 грн, на банківську картку строком на 217 днів до 01 листопада 2025 року зі сплатою відсотків за користування кредитом за процентними ставками «Економ» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0,5% за 1 (однин) день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка «Стандарт», а також «Стандарт» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 3 чергових періодів користування кредитом, які не можуть бути збільшені в односторонньому порядку. Окрім того, договором передбачена комісія, пов`язана з наданням кредиту 9% від суми другого траншу, що дорівнює 900,00 грн. Також договором визначена неустойка - 150,00 грн, що нараховується за кожен день невиконання/ неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. У звязку з неналежни виконанням відповідачем узятих на себе за кредитним договором зобов`язань, утворилась заборгованість у розмірі 20750,00 грн, що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 10000,00 грн, процентів у розмірі 6200,00 грн, а також неустойка 4550,00 грн, яку позивач просив стягнути з відповідачки. Ухвалою Зарічненського районного суду Рівненської області від 20 січня 2026 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін в судове засідання, та встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву. Копію ухвали відповідачці було надіслано на адресу її місця проживання, що зареєстрована у встановленому законом порядку. Згідно поштового трекінгу поштових відправлень за № R067085038874 адресат відсутній за вказаною адресою. Таким чином відповідач належним чином повідомлений про дату час та місце розгляду справи. Відзиву на позовну заяву не надійшло. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги слід задовольнити частково, виходячи з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 30 березня 2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем [PERSON] шляхом підписання пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), Заявки від 30 березня 2025 року які підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором, надісланим смс-повідомленням на належний відповідачу номер телефону, укладено кредитний договір № 30.03.2025-100000938 відповідно до якого [PERSON] отримала кредит строком на 217 днів в сумі 10000,00 грн які відповідач підписав одноразовим ідентифікатором Е771. Такі дії сторін повністю узгоджуються з вимогами ст. 6, 627 ЦК України та ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Підписавши указаний договір [PERSON] взяв на себе зобов`язання забезпечити своєчасне повернення кредиту та процентів у визначений термін. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до п. 3 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Розмір неустойки сторонами визначено в сумі 150,00 грн, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного /неналежно виконаного зобов`язання (п. 17 Договору). З матеріалів справи вбачається неналежне виконання відповідачем узятих на себе зобов`язань щодо повернення кредиту згідно узгодженого сторонами графіка, а тому позивач нарахував заборгованість за неустойкою, в межах абз. 2 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування», тобто не більше половини суми, одержаної відповідачем за договором. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором, станом на день звернення до суду [PERSON] має заборгованість перед позивачем в сумі 20750,00 грн, яка складається з: 10000,00 грн тіло кредиту, 6200,00 грн процентів, 4550,00 грн неустойки . Судом встановлено, що у договорі № 30.03.2025-100000938 від 30 березня 2025 року денна процентна ставка встановлена на рівні 1%. З долучених до позовної заяви відомостей про щоденне нарахування та погашення кредиту вбачається, що відповідачем [PERSON] проведено часткову оплату по вказаному договору на суму 12450,00 грн. Поряд з цим відповідно до п. 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України, в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). З 24 лютого 2022 року Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та на сьогоднішній день в Україні діє воєнний стан, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача неустойки (штрафу, пені) за прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором № 30.03.2025-100000938 від 30 березня 2025 року в сумі 4550,00 грн є незаконними та безпідставними. У решті вимог суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню в сумі 16200,00 грн (10000,00 + 6200,00 =16200,00). Доказів погашення вказаної заборгованості [PERSON] суду не надано. Судовий збір слід розподілити за правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, а саме пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позов майнового характеру задоволений на 78,07 % відтак з відповідача на користь позивача слід стягнути 1891 грн. 17 грн судового збору (2422,40 * 78,07 % =1891,17). На підставі ст. 526, 527, 530, 1050, 1054, 1079 ЦК України,

Outcome: partial