Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

Позивач ТОВ «Універсальна кредитна компанія», в особі свого уповноваженого представника - Бабенко Я.В. звернувся до Деснянського районного суду міста Києва з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованостіпро стягнення відсотків за кредитним договором. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 27.04.2021 року між ТОВ «Універсальна кредитна компанія» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №В202104270032. Відповідно до розділу А (істотні умови кредитування), вид кредиту відклична кредитна лінія; ліміт - 560 000,00 грн. на власні цілі; термін повернення кредиту 27.04.2022. Позичальник здійснює погашення кредиту та процентів щомісячно платежами в розмірі та в строки згідно з графіками платежів. За користування кредитом позичальнику було визначено сплату фіксованих процентів у розмірі 4% в місяць на залишок. Зобов`язання позичальника були забезпечені договором застави № BZ202104270032 від 27.04.2021 та договором поруки № BP202104270032 укладеним з відповідачкою [PERSON] .. Згідно з п. 1.1. Договору поруки, предметом цього договору є надання поруки Поручителем перед Кредитодавцем за виконання [PERSON] зобов`язань за Кредитним договором №В202104270032 від 27.04.2021 р. з повернення кредиту в сумі 560 000,00 гривень в термін до 27 квітня 2022 року. 03.10.2022 року між ТОВ «Універсальна кредитна компанія» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №В202210030065. Відповідно до розділу А (істотні умови кредитування), вид кредиту строковий; ліміт договору - 2 500 000,00 грн. на власні цілі; термін повернення кредиту 02.06.2023 позичальник здійснює погашення кредиту та процентів щомісячно платежами в розмірі та в строки згідно з графіками платежів. За користування кредитом позичальник сплачує фіксовані проценти у розмірі 2,5% в місяць на залишок. Згідно платіжної інструкції № 968 від 03.10.2022 відповідачу було видано кошти у розмірі 2 500 000,00 грн. Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 18.12.2024 року по справі № 753/18780/23 позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Універсальна кредитна компанія» задоволено. Стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ТОВ «Універсальна кредитна компанія», заборгованість - за кредитним договором № В202104270032 в розмірі 918 749,43 грн., з яких: 406 766,63 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 325 413,40 грн. - сума заборгованості за відсотками; 25 874,39 грн. - 3% річних; 160 695,01 грн інфляційні витрати. Стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «Універсальна кредитна компанія», заборгованість - за кредитним договором № В202210030065 в розмірі 3 178 736,34 грн., з яких: 2 500 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 625 000,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. 33 642,12 грн. - 3% річних; 20 094,22 грн. інфляційні витрати. Згідно розрахунку заборгованості за вих. №2701-2025-01 від 27.01.2025 р., доданого до позовної заяви, станом на 27.01.2025 р. у [PERSON] утворилася заборгованість за Кредитним договором №В202104270032 від 27 квітня 2021 року у розмірі 992 510,75 гривень, з яких: -406 766,63 гривень - прострочена сума кредиту; -585 744,12 гривень - прострочені відсотки. Разом з тим, сума нарахованих та несплачених відсотків за період з 28.09.2023 по 27.01.2025 року становить 260 330,72 гривень. Таким чином, заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками за період з 28.09.2023 по 27.01.2025 за Кредитним договором №В202104270032 від 27 квітня 2021 року складає: 1) 260 330,72 грн. - прострочені відсотки. 2) 10 420,36 - 3% річних; 3) 37 056,79 грн. - інфляційні втрати, а всього 307 807,87 грн. Згідно розрахунку заборгованості за вих. №0302-2025-02 від 03.02.2025 р., доданого до позовної заяви, станом на 03.02.2025 р. у [PERSON] утворилася заборгованість за Кредитним договором №В202210030065 від 03 жовтня 2022 року у розмірі 4 125 000,00 гривень, з яких: -2 500 000,00 гривень - прострочена сума кредиту; -1 625 000,00 гривень - прострочені відсотки. Разом з тим, сума нарахованих та несплачених відсотків за період з 03.10.2023 по 02.02.2025 року становить 1 000 000,00 грн.. Загальна заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками за період з 03.10.2023 по 02.02.2025 за Кредитним договором №В202210030065 від 03 жовтня 2022 року складає: 1) 1 000 000,00 грн. - прострочені відсотки 2) 40 109,59 грн. - 3% річних; 3) 142 345,07 грн - інфляційні втрати. Разом: 1 182 454,66 грн. Загальна сума до стягнення (прострочені відсотки, 3% річних та інфляційні витрати) за Кредитним договором 1 та Кредитним договором 2 станом на 06.02.2025 р. складає 1 490 262,53 грн. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідачів заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками, 3% річних та інфляційні втрати в загальній сумі 1 490 262,53 грн., та судовий збір. Ухвалою судді Деснянського районного суду міста Києва від 14.02.2025 цивільну справу прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначене підготовче засідання. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва, постановленою шляхом внесення до протоколу судового засідання від 10.06.2025 підготовче провадження закрито, призначено справу до судового розгляду по суті. 25.03.2025 на адресу суду від представниці відповідача [PERSON] - адвокатки Півторак Р.А. надійшов відзив на позовну заяву в якій представниця вказала, що з вимогами позовної заяви вони не погоджуються, вважають їх необгрунтованими з тих підстав, що позивач не мав законних підстав для нарахування відсотків після спливу строку кредитування. Крім того, безпідставно нараховані позивачем 3% річних та інфляційні втрати, відтак просили суд відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити. Представниця відповідача [PERSON] - адвокатка Півторак Р.А. проти задоволення позову категорично заперечувала, надаючи пояснення посилалась на обставини викладені у поданому нею відзиві на позов та на обставини викладені в Постанові Київського апеляційного суду від 23.04.2025. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлена судом належним чином. Суд, заслухавши пояснення представниці відповідача [PERSON] - адвокати Півторак Р.А., дослідивши письмові матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, надавши оцінку доказам, дійшов наступних висновків. Згідно із п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій (частини 1-4 ст. 12 ЦПК України). Статтями 15, 16 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, 27.04.2021 року між ТОВ «Універсальна кредитна компанія» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №В202104270032. Відповідно до розділу А (істотні умови кредитування), вид кредиту відклична кредитна лінія; ліміт - 560 000,00 грн. на власні цілі; термін повернення кредиту 27.04.2022. Позичальник здійснює погашення кредиту та процентів щомісячно платежами в розмірі та в строки згідно з графіками платежів. За користування кредитом позичальнику було визначено сплату фіксованих процентів у розмірі 4% в місяць на залишок. Зобов`язання позичальника були забезпечені договором застави № BZ202104270032 від 27.04.2021 та договором поруки № BP202104270032 укладеним з відповідачкою [PERSON] .. Згідно з п. 1.1. Договору поруки, предметом цього договору є надання поруки Поручителем перед Кредитодавцем за виконання [PERSON] зобов`язань за Кредитним договором №В202104270032 від 27.04.2021 р. з повернення кредиту в сумі 560 000,00 гривень в термін до 27 квітня 2022 року. 03.10.2022 року між ТОВ «Універсальна кредитна компанія» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №В202210030065. Відповідно до розділу А (істотні умови кредитування), вид кредиту строковий; ліміт договору - 2 500 000,00 грн. на власні цілі; термін повернення кредиту 02.06.2023 позичальник здійснює погашення кредиту та процентів щомісячно платежами в розмірі та в строки згідно з графіками платежів. За користування кредитом позичальник сплачує фіксовані проценти у розмірі 2,5% в місяць на залишок. Згідно платіжної інструкції № 968 від 03.10.2022 відповідачу було видано кошти у розмірі 2 500 000,00 грн. Згідно розрахунку заборгованості за вих. №2701-2025-01 від 27.01.2025 р., доданого до позовної заяви, станом на 27.01.2025 р. у [PERSON] утворилася заборгованість за Кредитним договором №В202104270032 від 27 квітня 2021 року у розмірі 992 510,75 гривень, з яких: -406 766,63 гривень - прострочена сума кредиту; -585 744,12 гривень - прострочені відсотки. Разом з тим, сума нарахованих та несплачених відсотків за період з 28.09.2023 по 27.01.2025 року становить 260 330,72 гривень. Таким чином, заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками за період з 28.09.2023 по 27.01.2025 за Кредитним договором №В202104270032 від 27 квітня 2021 року складає: 1) 260 330,72 грн. - прострочені відсотки. 2) 10 420,36 - 3% річних; 3) 37 056,79 грн. - інфляційні втрати, а всього 307 807,87 грн. Згідно розрахунку заборгованості за вих. №0302-2025-02 від 03.02.2025 р., доданого до позовної заяви, станом на 03.02.2025 р. у [PERSON] утворилася заборгованість за Кредитним договором №В202210030065 від 03 жовтня 2022 року у розмірі 4 125 000,00 гривень, з яких: -2 500 000,00 гривень - прострочена сума кредиту; -1 625 000,00 гривень - прострочені відсотки. Разом з тим, сума нарахованих та несплачених відсотків за період з 03.10.2023 по 02.02.2025 року становить 1 000 000,00 грн.. Загальна заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками за період з 03.10.2023 по 02.02.2025 за Кредитним договором №В202210030065 від 03 жовтня 2022 року складає: 1) 1 000 000,00 грн. - прострочені відсотки 2) 40 109,59 грн. - 3% річних; 3) 142 345,07 грн - інфляційні втрати. Разом: 1 182 454,66 грн. Таким чином, заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками за період з 28.09.2023 по 27.01.2025 за Кредитним договором №В202104270032 від 27 квітня 2021 року складає: 4) 260 330,72 грн. - прострочені відсотки. 5) 10 420,36 - 3% річних; 6) 37 056,79 грн. - інфляційні втрати. Разом: 307 807,87 грн. Загальна заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками за період з 03.10.2023 по 02.02.2025 за Кредитним договором №В202210030065 від 03 жовтня 2022 року складає: 1) 1 000 000,00 грн. - прострочені відсотки 2) 40 109,59 грн. - 3% річних; 3) 142 345,07 грн. - інфляційні втрати, а всього 1 182 454,66 грн. Загальна сума, нарахована позивачем до стягнення з відповідачів (прострочені відсотки, 3% річних та інфляційні витрати) за Кредитним договором 1 та Кредитним договором 2 станом на 06.02.2025 р. складає 1 490 262,53 грн.. Згідно з частиною першою статті 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Відповідно до вимог статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Разом з тим, згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у пункті 53 постанови від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, положення зазначеної норми про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін можуть бути застосовані лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. (аналогічні висновки містяться у Постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 квітня 2023 року, у справі №910/4518/16, від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 та від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16. Велика Палата Верховного Суду вважає, що підстав для відступу від таких висновків немає). Так, кредитним договором № В202104270032, укладеним між позивачем та відповідачем [PERSON] 27.04.2021, сторони погодили, що кінцевим терміном повернення кредиту є 27 квітня 2022 року. Кредитним договором № В202210030065, укладеним між позивачем та відповідачем [PERSON] 03.10.2022 сторони погодили, що кінцевим терміном повернення кредиту є 03 червня 2023 року. З наданих суду розрахунків вбачається, що позивач просив стягнути заборгованість за несплаченими відсотками поза кінцевим періодом кредитування, а саме за кредитним договором №В202104270032 за період з 28 вересня 2023 року по 27 січня 2025 року в сумі 260 330 грн. 72 коп.; за кредитним договором № В202210030065 за період з 03 жовтня 2023 року по 02 лютого 2025 року в сумі 1 000 000,00 грн. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно з вимогами статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Як роз`яснено в п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року за №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Вирішальним фактором принципу змагальності сторін є обов`язок сторін у доказуванні, які користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості цих доказів. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, суд робить висновок про її недоведеність. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за несплаченими відсотками не підлягають задоволенню з викладених вище підстав. Щодо стягнення з відповідачів інфляційних втрат та 3% річних, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Разом з тим, згідно пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який продовжений і на даний час. За таких обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідачів 3% річних та інфляційних втрат, що передбачені ст. 625 ЦК України не підлягають задоволенню судом, оскільки їх нарахування здійснене позивачем за період після 24 лютого 2022 року. Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Універсальна кредитна компанія» не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed