Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

Орган опіки та піклування Березівської сільської ради Житомирського району Житомирської області звернувся до Корольовського районного суду міста Житомира із заявою про видачу обмежувального припису щодо тимчасового обмеження прав [PERSON] та [PERSON] . Вимоги заяви обґрунтовує тим, що на підставі повідомлення Житомирської спеціальної школи Житомирської обласної ради щодо вчинення домашнього насильства зі сторони матері, [PERSON] , та вітчима, [PERSON] , відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] , з метою створення безпечних умов для життя та здоров`я дітей сім`ї [PERSON] , а також до підтвердження або спростування звернення [PERSON] до адміністрації свого навчального закладу, рішенням виконавчого комітету Березівської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 19.12.2025 №373 дітей: [PERSON] . [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було відібрано від батьків, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , без позбавлення останніх батьківських прав. Відповідно чинного законодавства 25.12.2025 року було подано позов до Житомирського районного суду Житомирської області про відібрання дітей від батьків без позбавлення батьківських прав. Згодом, після подання вищевказаного позову до суду, стало відомо, що гр. [PERSON] , [INFO] , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП щодо вчинення домашнього насильства психологічного та фізичного характеру відносно своєї малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] . Разом з тим, 16.01.2026 року на ім`я завідувача Служби у справах дітей Березівської сільської ради Житомирського району Житомирської області було скеровано лист Житомирської окружної прокуратури за №51-99-139 вих 26 в якому повідомляється, що на даний час внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування кримінального провадження №42026062020000006, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, а саме: прояви сексуального розбещення з боку вітчима, [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої [PERSON] [INFO] . На підставі вищезазначеного, рішенням виконавчого комітету Березівської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 21.01.2026 №26 затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно її дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , відносно дитини - [PERSON] , [INFO] , та скеровано до Житомирського районного суду Житомирської області заяву про зміну позовних вимог у цивільній справі № 278/6575/25, про відібрання дітей від батьків без позбавлення батьківських прав. Після відібрання вищевказаних дітей від батьків для проходження ними необхідного обстеження та лікування їх було влаштовано до КНП «Житомирська обласна дитяча клінічна лікарня» Житомирської обласної ради. З 02.01.2026 року [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , знаходяться на цілодобовому перебуванні в Обласному центрі соціально-психологічної реабілітації дітей «Сонячний дім» Житомирської обласної ради. [PERSON] , [INFO] , влаштований з 13.01.2026 року до КНП «Центр медичної реабілітації та паліативної допомоги дітям» Житомирської обласної ради. На запит Служби у справах дітей Березівської сільської ради Житомирського району Житомирської області ОЦСПРД «Сонячний дім» надав відомості, що [PERSON] відвідував дітей у закладі після їх влаштування та попри проведені бесіди адміністрацією, систематично прибуває до закладу для зустрічі з дітьми. КНП «ЦМР та ПДД» ЖОР також повідомив, що [PERSON] 16.01.2026 року відвідував сина, [PERSON] , [INFO] , та повідомив про наміри надалі відвідувати дитину разом із дружиною - [PERSON] . На підставі вищезазначеного заявник вважає, що є загроза життю та здоров`ю дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , тому просить вжити заходів. В судовому засіданні представник Органу опіки та піклування Березівської сільської ради Житомирського району Житомирської області Воробей С.А. заяву підтримала та просила задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні заперечила щодо заяви. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні також заперечив щодо заяви, вказав, що викладені в ній обставини не відповідають дійсності. Вказав про загрозливу поведінку [PERSON] по відношенню до інших дітей. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що матір`ю дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , [INFO] , що стверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.10,11,12). Батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.13). Листом від 17.12.2025 року №570, який адресований Службі у справах дітей Березівської СТГ, Житомирська спеціальна школа Житомирської обласної ради інформує про отримання звернення від учениці 8 Б класу, [PERSON] , [INFO] , про факти вчинення домашнього насильства по відношенню до неї зі сторони матері, [PERSON] , а саме: факти про фізичне насильство (рукоприкладство, биття по голові), словесні образи , погрози щодо застосування фізичного насильства. Також ревнощі по відношенню до [PERSON] через вітчима. В ході бесіди з ученицею, отриманні також скарги про дії зі сторони вітчима, [PERSON] , сексуального розбещення по відношенню до неї. Учениця проживає у пансіоні закладу і повертається додому кожні два тижня на вихідні. Дитина налякана, не хоче їхати додому, боїться реакції матері та вітчима на те, що вона попросила про допомогу у працівників школи (а.с.17). Рішенням виконавчого комітету Березівської сільської ради Житомирського району Житомирської області №373 від 19.12.2025 року затверджено висновок про доцільність відібрання дітей: [PERSON] . [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , від батьків - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , без позбавлення їх батьківських прав (а.с.14, 15-16). У листі від 30.12.2025 року №268568-2025, який адресований голові Березівської сільської ради Житомирського району, начальник ГУНП в Житомирській області повідомляє, що 14 грудня 2025 року гр. [PERSON] , [INFO] , вчинила домашнє насильство психологічного та фізичного характеру (без настання тяжких наслідків) щодо своєї малолітньої донька - [PERSON] , 2012 року народження, та притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (а.с.18). 09.01.2026 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування кримінального провадження №42026062020000006 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України по відношенню до неповнолітньої [PERSON] з боку вітчима (а.с.20). Рішенням виконавчого комітету Березівської сільської ради Житомирського району Житомирської області №26 від 21.01.2026 року затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно її дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , відносно дитини - [PERSON] , [INFO] (а.с.22). Листом від 16.01.2026 року КНП «Центр медичної реабілітації та паліативної допомоги дітям» Житомирської обласної ради повідомило, що 16.01.2026 року [PERSON] вперше відвідав батько - [PERSON] , а 17.01.2026 року (зі слів батька) планує відвідати мати - [PERSON] (а.с.23). У листі від 29.01.2026 року Обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей «Сонячний дім» Житомирської обласної ради повідомляє, що 02.01.2026 року до закладу влаштовано дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] [PERSON] (мати) дітей у центрі не відвідувала, [PERSON] (вітчим) здійснив одне відвідування 05.01.2026 року (а.с.24). Розділом IV глави 13 Цивільного процесуального кодексу України визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису. Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Згідно ч 2 ст. 3 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: 1) подружжя; 2) колишнє подружжя; 3) наречені; 4) мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); 5) особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; 6) особи, які мають спільну дитину (дітей); 7) батьки (мати, батько) і дитина (діти); 8) дід (баба) та онук (онука); 9) прадід (прабаба) та правнук (правнучка); 10) вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка); 11) рідні брати і сестри; 12) інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука); 13) діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими; 14) опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням; 15) прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя. Предметом доказування у вказаній категорії справ є вчинення по відношенню до заявника домашнього насильства, що є необхідною умовою для можливості застосування судом до заінтересованої особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству. Відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. У п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Згідно п. 1 ч.1 ст. 9 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до повноважень органів опіки та піклування у сфері запобігання та протидії домашньому насильству стосовно дитини та за участю дитини належать, зокрема захист прав та інтересів постраждалої дитини, дитини-кривдника, у тому числі шляхом звернення до суду, представництва прав та інтересів дитини у суді при розгляді питань, пов`язаних із здійсненням актів домашнього насильства, зокрема про видачу обмежувального припису. Верховний Суд у постанові від 14.01.2020 року у справі № 754/6995/19 зазначає, що під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Відповідно до ч.1 ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Як наголошує ч.2 ст.27 Конституції України кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань. Відповідно до п.1 ч.1 ст.21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» постраждала особа має право на дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства. Положеннями ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема: заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. У ст. 350-6 ЦПК України визначено, що розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців. Враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи та наведені норми чинного законодавства України, оцінивши ризики, суд приходить до висновку про те, що заявник обґрунтовано звернувся до суду із заявою про видачу обмежувального припису і права дітей мають бути захищенні судом шляхом видачі відповідного обмежувального припису. Водночас суд вважає, що виходячи зі встановених обставин справи та наданих заявником доказів, обмежувальні заходи не можуть бути однаковими по відношенню до усіх дітей. Також суд вважає недоведеним необхідність встановлення обмежувального припису на 6 місяців. Тож, відповідно до положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», оцінюючи сам вид насильства (психологічне та фізичне), ризики, тобто вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, різний вік дітей та батьківство, суд приходить до висновку про необхідність встановлення [PERSON] тимчасових обмежень на строк 3 (три) місяці: заборонити [PERSON] перебувати в місці проживання (перебування) малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] ; обмежити спілкування [PERSON] з малолітньою дитиною [PERSON] , [INFO] ; заборонити [PERSON] вести листування, телефонні переговори з [PERSON] , [INFO] , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Також суд вважає за необхідне встановити [PERSON] тимчасові обмеження на строк 3 (три) місяці: заборонити [PERSON] перебувати в місці проживання (перебування) дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; заборонити [PERSON] наближатися на відстань 100 метрів до місця проживання (перебування), навчання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; заборонити [PERSON] особисто і через третіх осіб переслідувати та в будь-який спосіб спілкуватися з дітьми: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Суд бере до уваги, що стосовно [PERSON] внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України по відношенню до неповнолітньої [PERSON] з боку вітчима, а тому його дії можуть нести загрозу відносно інших дітей, які не є для нього рідними. Водночас, з огляду на вік малолітнього [PERSON] , відсутності доказів протиправних дій відносно свого сина, а також те, що дитина не проживає на даний час з батьком, суд відмовляє у встановленні [PERSON] тимчасових обмежень прав стосовно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Щодо встановлення [PERSON] тимчасового обмеження прав стосовно інших дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , то оскільки позивачем не було надано доказів, що відносно таких дітей вчинялося насильство у будь-якій формі зі сторони матері, тому суд вважає, що в цій частині заяви необхідно відмовити за недоведеністю. При цьому, суд враховує, що на даний час діти не проживають з матір`ю. Відповідно до ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання. На підставі наведеного, Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»,

Outcome: partial