Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-10 00:00:00

Керівник Новоукраїнської окружної прокуратури в інтересах держави, уповноваженим органом якої виступає Національна служба здоров`я України, Новоукраїнська міська рада Кіровоградської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Комунальне некомерційне підприємство "Новоукраїнська міська міська лікарня" Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області звернувся до суду з вищезазначеним позовом до суду в якому просив стягнути з [PERSON] витрати на стаціонарне лікування осіб, які потерпіли від злочину у сумі 21055,51 грн., які зарахувати в дохід державного бюджету. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що згідно ухвали Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 16.07.2025 р. у кримінальній справі №396/1214/25, що набрала законної сили 23.07.2025 р., [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 ККУ на підставі ст. 45 ККУ - у зв`язку із дійовим каяттям. Потерпілими у даному кримінальному провадженні є [PERSON] та [PERSON] . Вимоги про відшкодування шкоди у цьому разі вирішуються в порядку цивільного судочинства. Так, судом встановлено, що 11.12.2023 близько 08 год. (більш точного часу не встановлено), керувала автомобілем марки ВАЗ 2107, реєстраційний номер [NUMBER] та здійснювала рух автомобільною дорогою з с. Новомиколаївка в напрямку с. Глодоси Новоукраїнського району Кіровоградської області, ігноруючи вимоги п. 2.3 (б) Правил дорожнього руху України (далі ПДР України) - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі, порушуючи вимоги п.п. 12.1 ПДР України (п. 12.1 під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, [PERSON] не вибрала безпечної швидкості руху, щоб мати можливість постійно контролювати рух транспортного засобу. Під час руху по ділянці проїзної частини, котра має пряму ділянку дороги, на відстані 3 м від електричної опори №18 у напрямку с. Глодоси Новоукраїнського району Кіровоградської області, внаслідок недотримання безпечної швидкості руху в даних дорожніх умовах, [PERSON] не впоралась з керуванням автомобіля та допустила виїзд вище вказаного транспортного засобу за межі проїзної частини з послідуючим перекиданням. У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажири автомобіля марки ВАЗ 2107, реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , а саме: [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді компресійних переломів тіл 9,10,11 грудних хребців (компресійного перелому тіла 12 грудного хребця), які відповідно висновку судово-медичної експертизи № 16 від 03.03.2025 відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості, які викликали тривалий розлад здоров`я; потерпіла [PERSON] отримала тілесні ушкодження у вигляді ушкодження кісток тазу (перелом верхньої гілки правої лобкової і правої сідничної кістки), які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 15 від 12.03.2025 відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості, які викликали тривалий розлад здоров`я. Потерпілі [PERSON] , у період з 11.12.2023 р. по 27.12.2023 р., та [PERSON] , у період з 11.12.2023 р. по 15.12.2023 р., внаслідок злочинних дій перебували на лікуванні у КНП "Новоукраїнська міська лікарня" Новоукраїнської міської ради та на їх лікування закладом витрачено кошти на загальну суму 27873,51 грн., а тому саме така сума повинна бути стягнута з відповідача. Вказаний розрахунок підтверджується листами КНП "Новоукраїнська міська лікарня" Новоукраїнської міської ради від 18.08.2025 р. за №№1400, 1401. Цивільний позов про стягнення коштів на користь держави в особі Національної служби здоров`я України та Новоукраїнської міської ради, витрачених на лікування потерпілих, в межах даного кримінального провадження не заявлявся. При цьому, [PERSON] кошти на лікування потерпілої в добровільному порядку не відшкодовано. Ухвалою суду від 13.01.2026 р. відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Прокурор в підготовчому судовому засідання просила позовні вимоги задовільнити повністю. Відповідач [PERSON] в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю та не заперечувала проти їх задоволення. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін по справі, в свою чергу, не суперечить правам та інтересам інших осіб. Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що ухвалою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 16.07.2025 р. (справа №396/1214/25), що набрала законної сили, [PERSON] , [INFO] , звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з дійовим каяттям. Кримінальне провадження №12023121080000514 від 11.12.2023 р. відносно [PERSON] , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, закрито (а.с. 22-25). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Позов в межах кримінального судочинства про стягнення з [PERSON] витрат на лікування потерпілих [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , не заявлявся. Встановлено, що 11.12.2023 близько 08 год. (більш точного часу не встановлено), керувала автомобілем марки ВАЗ 2107, реєстраційний номер [NUMBER] та здійснювала рух автомобільною дорогою з с. Новомиколаївка в напрямку с. Глодоси Новоукраїнського району Кіровоградської області, ігноруючи вимоги п. 2.3 (б) Правил дорожнього руху України (далі ПДР України) - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі, порушуючи вимоги п.п. 12.1 ПДР України (п. 12.1 під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, [PERSON] не вибрала безпечної швидкості руху, щоб мати можливість постійно контролювати рух транспортного засобу. Під час руху по ділянці проїзної частини, котра має пряму ділянку дороги, на відстані 3 м від електричної опори №18 у напрямку с. Глодоси Новоукраїнського району Кіровоградської області, внаслідок недотримання безпечної швидкості руху в даних дорожніх умовах, [PERSON] не впоралась з керуванням автомобіля та допустила виїзд вище вказаного транспортного засобу за межі проїзної частини з послідуючим перекиданням. У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажири автомобіля марки ВАЗ 2107, реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , а саме: [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді компресійних переломів тіл 9,10,11 грудних хребців (компресійного перелому тіла 12 грудного хребця), які відповідно висновку судово-медичної експертизи № 16 від 03.03.2025 відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості, які викликали тривалий розлад здоров`я; потерпіла [PERSON] отримала тілесні ушкодження у вигляді ушкодження кісток тазу (перелом верхньої гілки правої лобкової і правої сідничної кістки), які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 15 від 12.03.2025 відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості, які викликали тривалий розлад здоров`я. Потерпіла [PERSON] , з 11.12.2023 р. по 27.12.2023 р., тобто всього 16 ліжко-днів перебувала на стаціонарному лікуванні у відділенні хірурхії КНП "Новоукраїнська міська лікарня" Новоукраїнської міської ради та на її ліування закладом витрачено кошти на загальну суму 22237,80 грн (1л/дн. * 1389,86 грн. = 22237,80 грн.). У вартість ліжко-дня включені витрати, здійснені: за рахунок коштів НСЗУ (державний бюджет) в сумі 16783,40 грн.; за рахунок коштів міького бюджету 5454,40 грн. Потерпілий [PERSON] з 11.12.2023 року по 15.12.2023 року, тобто всього 4 ліжко-дні перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні хірургії КНП "Новоукраїнська міська лікарня" Новоукраїнської міської ради та на його лікування закладом витрачено кошти на загальну суму 5635,71 грн. (1л/дн. * 1408,93 грн. = 5635,71 грн.). У вартість ліжко-дня включені витрати, здійснені: за рахунок коштів НСЗУ (державний бюджет) в сумі 4 272,11 грн.; за рахунок коштів міького бюджету 1 363,60 грн. Загальна сума, понесених витрат на лікування потерпілих становить 27873,51 грн., з яких: за рахунок коштів НСЗУ (державний бюджет) в сумі 21055,51 грн. та за рахунок коштів міського бюджету в сумі 6818,00 грн. Вказаний розрахунок підтверджується листами КНП "Новоукраїнська міська лікарня" Новоукраїнської міської ради від 18.08.2025 р. за №№1400, 1401 (а.с. 29-40). Відповідачем кошти на лікування потерпілих в добровільному порядку не відшкодовано. Стаття 1206 ч. 1 ЦК України передбачає, що особа, яка вчинила злочин зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину. Відповідно ч. 3 ст. 1206 ЦК України, якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету у їх використанні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 липня 1993 року № 545, із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ № 868 (868-2012-п) від 19.09.2012, сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Відповідно до вищевказаного Порядку, сума витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться, виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилося лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Відповідно п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 07.07.1995 №11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат», питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року. Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки витрати підтверджуються наявними доказами. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір.

Outcome: approved