Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-10 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 29 жовтня 2025 року до Балаклійського районного суду Харківської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ" в особі Харківської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ" до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу у сумі 6 009,43 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що послуги з розподілу природного газу споживачам Харківської області надаються Харківською філією Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ" з 01.07.2023 на підставі постанови НКРЕКП від 26.12.2022 № 1839 "Про видачу ліцензії з розподілу природного газу ТОВ "ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ". Відповідач є споживачем послуг з розподілу природного газу на підставі укладеного між сторонами договору, за адресою: [ADDRESS] . Фактом приєднання відповідача до умов договору розподілу природного газу (акцептуванням договору) в даному випадку є підписана заява-приєднання до умов типового договору розподілу природного газу від 20.05.2025. Такі дії зі сторони боржника свідчать про прийняття ним пропозиції щодо укладення договору відповідно до ч. 2 ст. 642 ЦК України та визнання своїх зобов`язань перед надавачем послуг з розподілу природного газу, яким є відповідач. Внаслідок несплати відповідачем наданих позивачем послуг за період з травня 2024 року до вересня 2025 року станом на 30.09.2025 утворилася заборгованість у вищезазначеному розмірі. 11.02.2026 від представника відповідача до суду надійшла заява у якій він позовні вимоги визнав у повному обсязі, але заперечував проти стягнення з відповідача витрат зі сплати судового збору, аргументуючи це тим, що відповідач є інвалідом 2 групи, а відтак звільнений від сплати судового збору. У судове засідання представник позивача не з`явилася, про час та місце його проведення була повідомлена належним чином, через канцелярію суду подала заяву, у якій позовні вимоги підтримала, просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, про час та місце його проведення були повідомлені належним чином, у заяві від 11.02.2025 про визнання позову представник відповідача просив справу розглядати без їх участі. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. 04.11.2025 прийнято до розгляду позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ" в особі Харківської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ" до [PERSON] про стягнення заборгованості, відкрито провадження у справі та призначено проведення судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 18.12.2025. 18.12.2025, за клопотанням представника відповідача, судове засідання було відкладено до 11.02.2026. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ" в особі Харківської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ" є суб`єктом господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників) на території Харківської області починаючи з 01.07.2023. Зазначену діяльність позивач здійснює відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП) від 26.12.2022 № 1839 "Про видачу ліцензії з розподілу природного газу ТОВ "Газорозподільні мережі України". Відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 25). На підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 24.02.2006, [PERSON] є власником житлового будинку з надвірними будівлями за вищевказаною адресою (а.с. 15). 20.05.2025 відповідач [PERSON] власноруч підписав заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача). Підписанням цієї заяви відповідач підтвердив, що він ознайомився з умовами Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2498, на підставі якого між сторонами встановилися договірні відносини з приводу надання послуг з розподілу природнього газу за адресою: [ADDRESS] . За цією адресою відкрито особовий рахунок № [NUMBER] на ім`я відповідача (а.с. 12). Пунктом 1.1 Типового договору розподілу природного газу цей Договір є публічним, регламентує порядок та умови забезпечення цілодобового доступу споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки оператором ГРМ обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи. Умови цього Договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України "Про ринок природного газу" і Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2494 (пункт 1.2. Договору). Відповідно до п. 1.3 цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього Договору, яку в установленому порядку оператор ГРМ направляє споживачу інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу. Облік (у тому числі приладовий) природного газу, що передається оператором ГРМ та споживається споживачем на межі балансової належності об`єкта споживача, здійснюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем (п. 5.1. Договору). Згідно з п. 6.1 Договору оплата вартості послуги оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим регулятором для оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем. Пунктом 6.3 Договору визначено, що величина річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений регулятором для відповідного оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності. Тариф на послуги розподілу природного газу встановлений регулятором, Постановою від 30.12.2023 № 1944 "Про встановлення тарифів на послуги розподілу природного газу для ТОВ "ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ". Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць (п. 6.4. Договору). Відповідно до п. 6.6 Договору оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється споживачем, який є побутовим, до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка оператора ГРМ. Ухвалою судді від 14.07.2025 судовий наказ № 610/2098/25 (пр. 2-н/610/996/2025), виданий 20.06.2025 Балаклійським районним судом Харківської області за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ" в особі Харківської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ" до [PERSON] про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з розподілу природного газу скасовано (а.с. 16). Згідно з випискою з особового рахунку № [NUMBER] , відкритого на споживача [PERSON] , сума заборгованості за послуги з розподілу природного газу за адресою [ADDRESS] за період з 01.07.2023 до 30.09.2024 становить 2 596,09 грн (а.с. 13). З вказаної виписки убачається, що за період з липня до грудня 2023 року нарахування за послуги з розподілу природного газу здійснювалося по 232,79 грн щомісяця, з січня до грудня 2024 року по 436,85 грн щомісяця, з січня 2025 до вересня 2025 року по 315,61 грн на місяць. Загальна сума заборгованості за період з травня 2024 року по 30 вересня 2025 року становить 6 009,43 грн. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано доказів, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за послуги з розподілу природного газу у добровільному порядку. Норми права, які застосував суд. Відповідно до ч. 1 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. При цьому, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до положень ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 16 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Згідно зі ст. 19 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Пунктом п. 5 ч. 3 ст. 20 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 32 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Плата за комунальні послуги береться за затвердженими тарифами, яку наймач зобов`язаний вносити своєчасно в установленому порядку (статті 67, 68 Житлового кодексу України (далі ЖК України)). Відповідно до ч. 3 ст. 162 ЖК України строки внесення плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов на допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Також, відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини 1 статті 40 Закону "Про ринок природного газу" розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. Згідно з частиною 2 статті 40 Закону "Про ринок природного газу" типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Пунктом 2 глави 1 розділу VI Кодексу газорозподільних систем передбачено, що доступ споживачів, у тому числі побутових, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2498 (далі Договір). Відповідно до пункту 9 глави 6 розділу VІ Кодексу припинення або обмеження розподілу (споживання) природного газу не звільняє споживача від зобов`язання оплати вартості послуг за договором розподілу природного газу, крім випадків, передбачених цим пунктом, у тому числі розірвання цього договору або внесення змін до заяви-приєднання, що є додатком до договору розподілу природного газу, та вилучення об`єкта споживача. Відповідно до пункту 2 глави 6 розділу VI Кодексу з 01 січня 2021 року річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, але не може бути меншою за: 39 куб.м - для об`єкта побутового споживача, на якому природний газ використовується тільки для приготування їжі; 126 куб.м - для об`єкта побутового споживача, на якому природний газ використовується для підігріву води та приготування їжі; 314 куб.м - для об`єкта побутового споживача, на якому природний газ використовується комплексно, у тому числі для опалення, або об`єкта споживача, що не є побутовим. Мотиви суду. Як було встановлено судом, між Товариством з обмеженою відповідальністю "ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ" в особі Харківської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ" і [PERSON] з 01.07.2023 виникли договірні правовідносини на підставі Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2498. Відповідач особисто підписав заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача). Факт отримання відповідачем послуг з розподілу газу за адресою: [ADDRESS] , та підписання заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача) свідчить про приєднання до умов договору (акцептування договору). Зазначеним договором були визначені його предмет, порядок надання послуг, тарифи, вартість та порядок оплати послуг, а також інші умови правовідношення, тобто визначені всі істотні умови договору. Відповідачем [PERSON] були порушені зобов`язання стосовно своєчасного внесення оплати за послуги з розподілу природного газу, внаслідок чого станом на 30.09.2025 виникла заборгованість зі сплати вказаних вище послуг у розмірі 6 009,43 грн. Отже, з огляду на викладене, беручи до уваги, що відповідачем не надано до суду доказів виконання зобов`язання зі сплати послуг з розподілу природного газу, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог і стягнення з відповідача заборгованості за послуги з розподілу природного газу у розмірі 6 009,43 грн. Визнання представником відповідача позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Наданим суду ордером повноваження представника не обмежуються. Судові витрати. Як убачається з матеріалів справи, позивачем за подання до суду позовної заяви сплачено 2 422,40 грн судового збору (а.с. 1). Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Беручи до уваги вищенаведене, підлягають поверненню позивачу з державного бюджету 1 211,20 гривень, що дорівнює 50-ти відсоткам судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову (2 422,40 х 0,5 = 1 211,20). Разом з цим, як встановлено з копії пенсійного посвідчення відповідача [PERSON] № [NUMBER] , він є особою з інвалідністю 2 групи, а відтак відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. За таких обставин, частина сплаченого позивачем судового збору у розмірі 1 211,40 грн підлягає відшкодуванню за рахунок держави. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved