Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

ТОВ «Укр Кредит Фінанс» звернулись в суд із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій просять стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 147500грн. за кредитним договором № 1284-7457 від 09.10.2023, а також просять стягнути з відповідача понесені судові витрати витрати по оплаті судового збору в сумі 2422,40 грн., оскільки остання не виконує умови договору. Зазначена позовна заява надійшла до Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області 11.06.2025, відповідно до ухвали Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровсьої області від 15.05.2025 р., за підсудністю у змішаній формі (позовна заява на паперовому носії та додатки до неї в електронній формі, подані позивачем через електронний кабінет). Частиною 1 ст.32 ЦПК України визначено, що спори між судами про підсудність не допускаються. В обгрунтування заявлених позовних вимог позивач вказує, що на офіційному веб-сайті позивача navse.in.ua у вільному доступі для всіх клієнтів розміщена повна інформація щодо договору кредиту та порядку його укладення, а саме: Договір кредиту, Правила надання грошових коштів у кредит, Згода на обробку персональних даних, Публічна інформація, Положення про конфіденційність, крім того на веб-сайті розміщена довідкова інформація з наданням розгорнутої інформації щодо порядку та умов надання послуг. Зазначає, що 09.10.2023 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] було укладено Договір про відкриття кредитної лінії № 1284-7457. Кредитний договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа шляхом підписання одноразовим ідентифікатором А1018, та разом із правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким позичальник була попередньо ознайомлена. Відповідно до умов Кредитного договору позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на умовах: сума кредиту- 29500 грн., строк кредитування 300 днів, базовий період 14 днів, комісія за видачу кредиту 15 % від суми кредиту, знижена % ставка 1,20% в день, стандартна % ставка 1,50 % в день, при цьому заявлений строк це обраний позичальником в момент укладання кредитного договору строк користування кредитом. Позивач вказує, що ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» свої зобов`язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених умовами Договору. В свою чергу, відповідач своєчасно не повернув Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору не сплатив щомісячні мінімальні платежі). Таким чином, у порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов`язання за умовами кредитного договору не виконала, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 04.04.2025 становить 165436,00 грн., з яких: 4425,00 грн. - прострочена заборгованість по комісії за видачу кредиту, 29500,00 грн. прострочена заборгованість за кредитом, 131511,00 грн. прострочена заборгованість за нарахованими процентами, проте позивачем було прийнято рішення про застосування програми лояльності до позичальника, а саме частково списання заборгованості у сумі 17936,00 грн., за умови погашення заборгованості решти заборгованості в розмірі 147500 грн., яку і просить стягнути позивач. Оскільки на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором, що є порушенням законних прав та інтересів Банку, тому позивач змушений звернутися в суд з даним позовом. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача сплачені при подачі позову судові витрати 2422,40 грн. судового збору. В судове засідання представник позивача директор ТОВ Резуєв Є.В. не з`явився, надав заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просить суд розглядати справу за відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, згідно поштового повідомлення, а.с. 51, причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у її відсутність в суд не надходило. Представник відповідача, адвокат Мотальова-Кравець В.Ю. в судове засідання не з`явилася, 12.09.2025 через систему «Електронний суд» подала відзив на позов, в якому просила проводити розгляд за відсутності відповідача та її представника, вказала, що стягнення з відповідача заборгованості за договором позики в розмірі 147500,00 грн. є необґрунтованими, оскільки позивачем не надано належних доказів на підтвердження заявлених позовних вимог та порушення прав позивача, а тому просить у задоволенні даних позовних вимог ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до [PERSON] відмовити повністю. При цьому сам факт отримання кредитних коштів та їх використання не спростовує, але заперечує правильність застосування відсоткової ставки. Враховуючи строк кредитування - 300 днів (оскільки нарахування відсотків поза строком кредитування вважає безпідставним), та суму тіла кредиту 29500грн., вважає належним до стягнення з відповідача суму заборгованості по відсотках у розмірі 106200грн. (29500грн.*1,2% *300днів=106200грн.). Але і таку суму заборгованості вважає неправомірно великою у даноу випадку. Укладення даного договору перетворилося на неправомірний тягар для відповідача, як споживача, та джерело отримання невиправданих прибутків кредитором, оскільки ч.5 ст.8 ЗУ «Про споживче кредитування» передбачає, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті (формура розрахунку), не може перевищувати 1 %. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності учасників, відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, враховуючи, що останні скористалися своїми процесуальними правами. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.06.2025 позовну заяву ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до [PERSON] про стягнення заборгованості залишено без руху, надано строк для усунення недоліків. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.07.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, судом встановлено наступне. Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, що 09.10.2023 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] було укладено Договір про відкриття кредитної лінії № 1284-7457, який підписано електронним підписом відповідача, відповідно до умов якого, ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» надали кредит [PERSON] в розмірі 29500 грн., з метою для задоволення особистих потреб, з базовим періодом 14 днів, та згідно п. 4.9 договору загальним строком кредитування 300 днів тобто до 03.08.2024, та згідно п. 4.6 договору, стандартна процентна ставка становить 1,50% за кожен день користування кредитом, та згідно п.п. 4.10, 4.11 реальна процентна ставка на дату укладення договору складає 27135,00%, орієнтована загальна вартість кредиту складає 152 338,60 грн., що також підтверджується паспортом споживчого кредиту. Згідно довідки про перерахування суми кредиту № 1284-7457 від 09.10.2023, видача кредитних коштів за кредитним договором здійснювалася за допомогою системи LiqPay в розмірі 29500 грн. на платіжну картку [NUMBER] , що свідчить про виконання позивачем своїх зобов`язань. З наданого розрахунку заборгованості за Договором про відкриття кредитної лінії № 1284-7457 від 09.10.2023 вбачється, що відповідач [PERSON] станом на 04.04.2025 має заборгованість в розмірі 165436грн., з яких: 29500 грн. основний борг, 131511грн. залишок відсотків, 4425 грн. - залишок комісії. Судом не було відхилено жодного доказу наданого позивачем. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір був укладений в електронній формі, а тому на нього поширюються вимоги Закону України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Згідно п.п. 5, 7 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір, крім визначених Цивільним кодексом України істотних умов для відповідного виду договору, може містити інформацію про: технологію (порядок) укладення договору; порядок створення та накладання електронних підписів сторонами договору; можливість та порядок внесення змін до умов договору; спосіб та порядок прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); порядок обміну електронними повідомленнями та інформацією між сторонами під час виконання ними своїх зобов`язань; технічні засоби ідентифікації сторони; порядок внесення змін до помилково відправленого прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); посилання на умови, що включаються до договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до іншого електронного документа і порядок доступу до такого документа; спосіб зберігання та пред`явлення електронних документів, повідомлень, іншої інформації в електронній формі та умови доступу до них; умови виготовлення та отримання паперових копій електронних документів; можливість вибору мови, що використовується під час укладення та виконання договору; інші відомості. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарськими кодексами України, а також іншими актами законодавства. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Покупець (замовник, споживач) повинен отримати підтвердження вчинення електронного правочину у формі електронного документа, квитанції, товарного чи касового чека, квитка, талона або іншого документа у момент вчинення правочину або у момент виконання продавцем обов`язку передати покупцеві товар. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи (ч.ч. 1-4, 6-8, 11-13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»). Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п.п. 6, 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 2 ст.1054 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Так, судом встановлено та не оспорюється відповідачем, що 09.10.2023 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] було укладено Договір про відкриття кредитної лінії № 1284-7457, відповідно до умов якого, ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» відкрило кредитну лінію [PERSON] . Відповідно до п.п. 2.1., 2.4. кредитодавець відкриває для позичальника невідновлювальну кредитну лінію, мета отримання кредиту: для задоволення особистих потреб позичальника. Згідно з п. 4.1. розмір кредитного ліміту, загальний розмір кредиту становить 29500 грн., п. 4.6. тип процентної ставки стандартна процентна ставка становить 1,50% за кожен день користування кредитом, відповідно п. 4.9, строк кредитування, тобто строк на який надається кредит позичальнику: 300 календарних днів, дата повернення кредиту 03.08.2024 Згідно п.п. 4.10, 4.11 реальна процентна ставка на дату укладення договору складає 27135%, орієнтована загальна вартість кредиту складає 152 338,60грн. Пунктом 5.1. встановлено, шо позичальник зобов`язується повертати Кредитодавцю отриманий Кредит у останні дні останніх 8 (восьми) Базових періодів Строку кредитування згідно Графіку платежів за Договором за зниженою ставкою (Додаток № 3 до цього Договору), шляхом здійснення безготівкового переказу на банківський рахунок Кредитодавця у порядку, визначеному у Правилах. Кредит вважається повернутим Кредитодавцю з моменту зарахування суми грошових коштів у повному розмірі виданого Кредиту на банківський рахунок Кредитодавця. Згідно п. 12 Догвору, в реквізитах позичальника вказано н омер особистого електронного платіжного засобу: [NUMBER] [PERSON] . Дані умови також узгоджуються з підписаним Паспортом споживчого кредиту. Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах від 02 грудня 2020 року у справі № 284/157/20-ц (провадження № 61-13569св20), від 18 листопада 2020 року у справі № 313/346/20 (провадження № 61-14573св20), у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 26 грудня 2019 року у справі № 467/555/19 (провадження № 61-17707св19) у спорах між банком та фізичними особами, які отримали кредитні кошти, дійшов висновку, що паспорт споживчого кредиту є невід`ємною складовою частиною спірного кредитного договору з огляду на згоду позичальника з умовами кредитування, яка підтверджена його підписом. Натомість у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 квітня 2020 року у справі № 583/3343/19 (провадження № 61-22778св19), від 21 жовтня 2020 року у справі № 194/1387/19 (провадження № 61-7416св20) у спорах між фізичною особою та банком, суди виходили з того, що матеріали справи містять паспорт споживчого кредиту, тобто інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма). Вказаний документ підписано позичальником, при цьому вказано, що він підтверджує отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних ним умов кредитування. Тобто суди виходили з того, що паспорт споживчого кредиту є пропозицією укласти кредитний договір, коли особа, ознайомившись із паспортом споживчого кредиту, власним підписом підтверджує отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, наданою виходячи із обраних ним умов кредитування. Матеріалами справи підтверджується, що Товариство виконало зобов`язання, надавши відповідачу кредитні кошти. Так, з довідки про перерахування суми кредиту № 1284-7457 від 09.10.2023 вбачається, що видача кредитних коштів за кредитним договором здійснювалася за допомогою системи LiqPay в розмірі 29500 грн. на платіжну картку [NUMBER] , платіж № 2376581117, що свідчить про виконання позивачем своїх зобов`язань. Відповідно до правової позиції, викладеної в Постанові Верховного Суду від 15 січня 2025 року у справі №753/16762/15-ц факт отримання кредиту може бути доведено не лише заявою про видачу готівки, а й сукупністю інших доказів, зокрема: кредитним договором, меморіальними ордерами на видачу коштів, виписками про рух коштів по рахунку, заявами на переказ готівки, тощо. Враховуючи надані докази, суд приходить до висновку, що позивачем доведено факт отримання [PERSON] кредиту, та не спростовано її представником у наданому суду відзиві. При цьому, з розрахунку заборгованості за Договором про відкриття кредитної лінії № 1284-7457 від 09.10.2023 вбачється, що відповідач [PERSON] станом на 04.04.2025 має заборгованість в розмірі 165436 грн., з яких: 29500 грн. прострочена заборгованість за кредитом, 131511 грн. прострочена заборговансіть за нарахованими відсотками, 4425 грн. прострочена заборгованість за комісією, однак суд розглядає спір в межах заявлених позовних вимог, а саме в межах заборгованості в розмірі 147500 грн., з яких: 29500 грн. прострочена заборгованість за кредитом, 118000грн. прострочена заборговансіть за нарахованими відсотками. Також з наданого розрахунку вбачається, що позивачем не нараховувались відсотки після 03.08.2024, а саме строку визначеного п.п. 2.1., 2.4. Договору, тому нарахування є правомірними, оскільки відповідач підписавши договір погодилася на вказані нарахування. Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору. Відповідно до укладеного між сторонами Договору та ст.ст.1049, 1050 та 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути кредит. Відповідно до ст. 527, 530 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У відповідності до ст. 611 ЦК України за порушення зобов`язання наступають правові наслідки, передбачені ст.ст. 624, 625 ЦК України, тобто, при порушенні зобов`язань боржник повинен сплатити кредитору борг, відсотки від суми боргу та неустойку у вигляді пені та штрафу, що передбачена умовами договору. Згідно ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а ст. 615 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається. Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача, а доведення заперечень щодо позовних вимог покладається на відповідача, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, принципу справедливості розгляду справи судом. Відносини між кредитодавцями, кредитними посередниками та споживачами під час надання послуг споживчого кредитування, а також відносини, що виникають у зв`язку з врегулюванням простроченої заборгованості за договорами про споживчий кредит та іншими договорами, передбаченими частиною другою цієї статті регулюються Законом України «Про споживче кредитування». Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-IX, від 22.11.2023 який набрав чинності 24.12.2023 внесено зміни до Закону України «Про споживче кредитування», зокрема до статті 8, яка визначає порядок визначенняреальної річної процентної ставки, денної процентної ставки та загальну вартість кредиту для споживача. Внесеними змінами обмежено максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, який не може перевищувати 1 % (п. 5 ч. 8 Закону України «Про споживче кредитування»). Згідно з пунктом 1 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» положення ч. 5 ст. 8 вказаного Закону щодо обмеження максимального розміру денної процентної ставки, вводиться в дію поетапно, а саме протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг». Так протягом перших 120 днів установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 2,5%, протягом наступних 120 днів - 1,5%. Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Частиною 4 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» зобов`язано надавачів фінансових послуг, не зазначеним у пункті 3 цього розділу, та надавачам допоміжних послуг протягом 30 днів з дня набрання чинності цим Законом привести свою діяльність та документи у відповідність з вимогами цього Закону. Порядок розрахунку денної процентної ставки передбачено п. 4 ч. 8 Закону України «Про споживче кредитування» за формулою, згідно із яким ДПС = (ЗВСК/ЗРК)/t?100%, де ДПС - денна процентна ставка; ЗВСК - загальні витрати за споживчим кредитом; ЗРК - загальний розмір кредиту; t - строк кредитування у днях. Заборгованість за укладеним між сторонами договором розрахована, виходячи з встановленої ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальної денної процентної ставки, за якими розмір відсотків, встановлених договором із 24.12.2023 по 22.04.2024 не може перевищувати 2,5%, із 23.04.2024 по 20.08.2024 -1,5%, а із 20.08.2024 1,0%. Згідно пункту 4.6 Договору, Стандартна процентна ставка становить 1.50% (одна ціла, п`ятдесят сотих відсотки(-ів)) за кожен день користування Кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього Договору, за виключенням строку використання Позичальником права користування Кредитом за Зниженою ставкою). Таким чином, розрахунок заборгованості по відсоткам наданий суду позивачем, обчислювався у такому порядку: -з 09.10.2023 по 21.10.2023 за зниженою ставкою 1,2% (за умовами договору), що становить 4602,00 грн (29500,00 грн х 0.012% х 13); -з 22.10.2023 по 03.08.2024 за стандартною ставкою 1,5% (як за умовами договору, так і за нормами Закону), що становить 126997,50 грн (29500,00 грн х 0.015% х 287); що разом становить 131599,50грн., але суд не може вийти за межі заявлених вимог , тому, з урахуванням застосування позивачем програми лояльності, погоджується із сумою заборгованості по відсоткам за 300 к.д. в розмірі 118000,00грн. Отже, позивачем надано розрахунок заборгованості по відсоткам, з яким погоджується суд. Таким чином, суд вважає, що надані ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» по справі докази є належними та допустимими, у розумінні ст. ст. 76-81 ЦПК України, та у своїй сукупності підтверджують те, що відповідач [PERSON] , відповідно до наданого позивачем розрахунку, довідки про перерахування кредитних коштів, користувалася кредитними коштами, наданими їй ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» за Договором про відкриття кредитної лінії №1284-7457 від 09.10.2023, у зв`язку з чим має зобов`язання перед позивачем з повернення кредитних коштів. Так, судом встановлено, що відповідач взятих на себе зобов`язань по поверненню кредиту не виконала, в строки, передбачені графіком погашення кредиту, кредит та відсотки не сплатила, чим порушила вимоги кредитного договору, тому суд вважає необхідним позов задовольнити і стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість, яка виникла станом на 04.04.2025 за Договором про відкриття кредитної лінії № 1284-7457 від 09.10.2023 в розмірі 147500,00 грн., з яких: 29500,00 грн. прострочена заборгованість за кредитом, 118000,00 грн. прострочена заборгованість по відсоткам. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання розподілу судових витрат між сторонами. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, а саме 2422,40 грн. судового збору, сплачений позивачем при зверненні до суду. На підставі ЗУ «Про електронну комерцію», ст.ст. 526, 610, 611, 626, 628, 629, 638, 639, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved