Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та узагальнені доводи відповідача У грудні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (далі ТОВ «Укр Кредит Фінанс») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява мотивована тим, що 01 травня 2025 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] за допомогою веб-сайту, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів, які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1548-2943. Зазначений кредитний договір, як вбачається з його змісту, разом з правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), паспортом споживчого кредиту, таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором (графік платежів за договором), складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким позичальник був попередньо ознайомлений. Кредитний договір був укладений у письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію». Позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор А0323 для підписання кредитного договору від 01 травня 2025 року № 1548-2943, підтвердження ознайомлення з правилами та інших супутніх документів. Відповідно до умов кредитного договору позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 27 000 грн, строк кредитування 300 днів, базовий період 14 днів, комісія за видачу кредиту 20 % від суми кредиту; знижена процентна ставка 0,9 % в день, стандартна процентна ставка 1 % в день. Позивач виконав взяті на себе зобов`язання у повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору. У подальшому відповідач порушив умови кредитного договору, не повернув в повному обсязі кредит ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а також не виконав в повному обсязі всі інші грошові зобов`язання перед кредитодавцем. Станом на 21 жовтня 2025 року загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 92 232 грн, а саме: прострочена заборгованість за кредитом 27 000 грн, заборгованість за нарахованими процентами 46 332 грн, заборгованість за процентами річних на підставі статті 625 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) 13 500 грн, заборгованість за комісією 5 400 грн. На підставі викладеного ТОВ «Укр Кредит Фінанс» просило стягнути з [PERSON] загальну суму заборгованості за кредитним договором від 01 травня 2025 року № 1548-2943 у розмірі 92 232 грн, а також судові витрати (судовий збір) 2 422,40 грн. У встановлений судом строк відповідач відзиву на позовну заяву не подав. У судовому засіданні відповідач вказував, що уклав з позивачем кредитний договір, отримав кредитні кошти у розмірі 27 000 грн, проте тіло кредиту, відсотки та інші платежі на користь кредитора не повернув. Вказував, що визнає вимоги позивача в частині тіла кредиту у розмірі 27 000 грн, комісії 5 400 грн. Водночас зазначив, що позивач безпідставно нарахував відсотки у завищеному розмірі, що порушує його права як споживача фінансових послуг, тому згоден сплатити відсотки лише у розмірі 5 000 грн. Звернув увагу, що позивач не мав права нараховувати відсотки більше подвійної облікової ставки Національного банку України. Рух справи 12 грудня 2025 року ТОВ «Укр Кредит Фінанс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 грудня 2025 року справу № 539/6558/25 передано судді Пилипчуку М. М. Згідно з відповіддю з Єдиного державного демографічного реєстру за вказаними параметрами особу [PERSON] не знайдено. Суддя на виконання вимог частини шостої статті 187 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) звернувся із запитом до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача. Згідно з відповіддю, яка надійшла до суду з Виконавчого комітету Ромоданівської селищної ради Миргородського району Полтавської області, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 14 січня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 03 лютого 2026 року, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, позивачу відповіді на відзив, відповідачу заперечення на відповідь на відзив. Позивач в судове засідання не з`явився, просив розглянути справу у порядку спрощеного провадження без участі його представника. Відповідно до частини першої статті 244 ЦПК України ухвалення та проголошення судового рішення відкладено на 09 лютого 2026 року. Фактичні обставини, встановлені судом Суд встановив, що ТОВ «Укр Кредит Фінанс» є фінансовою установою, що здійснює діяльність з інших видів кредитування, отримало свідоцтво про реєстрацію фінансової установи від 01 серпня 2013 року № 2565, видане Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг. ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] 01 травня 2025 року уклали в електронній формі договір про відкриття кредитної лінії № 1548-2943, який разом із правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) складає єдиний договір, в якому визначаються всі істотні умови, з яким позичальник був попередньо ознайомлений, та які підписані ним одноразовим ідентифікатором А0323. Цей договір укладено сторонами у вигляді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерцію» (пункт 3.1 договору). Для укладення цього договору, у порядку, встановленому правилами, позичальник надав кредитодавцю інформацію щодо бажання отримати кредит, шляхом заповнення на веб-сайті кредитодавця усіх граф відповідної форми. Надаючи таку інформацію, позичальник вказував повні, точні та достовірні особисті дані, заповнення яких передбачено відповідною сторінкою веб-сайту кредитодавця та які необхідні для укладення цього договору. Позичальник несе відповідальність за дійсність та достовірність таких даних (пункт 3.2 договору). У пункті 4.2 договору визначено спосіб перерахування позичальнику коштів у рахунок кредиту, кредит надається позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми, вказаної у пункті 4.1 цього договору, на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу. Ініціювання безготівкового переказу грошової суми, вказаної у пункті 4.1 цього договору, здійснюється кредитодавцем безпосередньо після укладення сторонами цього договору та надіслання позичальнику примірнику (оригіналу) договору та додатків до нього у вигляді електронного документа. Кредит вважається наданим позичальнику з моменту списання грошових коштів з банківського рахунку кредитодавця за належними реквізитами для їх наступного зарахування на електронний платіжний засіб, зазначений позичальником при оформленні кредиту. Загальний розмір кредиту 27 000 грн, дата надання кредиту 01 травня 2025 року, базовий період 14 календарних днів, строк кредитування 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику, дата повернення кредиту 24 лютого 2026 року (пункти 4.1, 4.4, 4.8, 4.10 договору). Стандартна процентна ставка становить 1 % за кожен день користування кредитом (пункт 4.6 договору). Комісія за видачу кредиту становить 20 % від суми виданого кредиту (пункт 4.7 договору). Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення цього договору (за весь строк кредитування) складає 104 351,91 грн (пункт 4.12 договору). У додатку № 2 до договору про відкриття кредитної лінії від 01 травня 2025 року № 1548-2943, який підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором А0323, вказано номер особистого електронного платіжного засобу позичальника [NUMBER] . ТОВ «Укр Кредит Фінанс» надало суду правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), затверджені наказом від 05 березня 2025 року № 41-П, які містять електронний підпис позичальника одноразовим ідентифікатором (номер пароля) [NUMBER] , дату підпису позичальника 01 травня 2025 року. 01 травня 2025 року за допомогою системи LiqPay на платіжну картку № [NUMBER] перераховано суму кредиту у розмірі 27 000 грн за договором № 1548-2943, що підтверджується довідкою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Контрактовий дім» від 24 жовтня 2025 року № 7/16986. ТОВ «Укр Кредит Фінанс» 11 листопада 2025 року направило [PERSON] вимогу про усунення порушень умов договору від 01 травня 2025 року № 1548-2943. Відповідно до наданого позивачем розрахунку станом на 21 жовтня 2025 року загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором від 01 травня 2025 року № 1548-2943 становить 92 232 грн, а саме: прострочена заборгованість за кредитом 27 000 грн, заборгованість за нарахованими процентами 46 332 грн, заборгованість за процентами річних на підставі статті 625 ЦК України 13 500 грн, заборгованість за комісією 5 400 грн. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України). Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частини перша та друга статті 14 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною першою статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (частина дванадцята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Зібраними у справі доказами підтверджено, що договір кредиту, за яким позивач заявив вимоги у цій справі, укладений сторонами в електронному вигляді з використанням електронного підпису, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію». Належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що всі дії, вчинені від імені відповідача, вчинені не ним, матеріали справи не містять. Крім того, відповідач у судовому засіданні підтвердив обставини укладення кредитного договору та отримання кредитних коштів у розмірі 27 000 грн на погоджених кредитним договором умовах. Верховний Суд у постанові від 01 липня 2024 року у справі № 638/161/22 погодився з тим, що «без введення позичальником відповідних даних, здійснення його верифікації, передання ним та отримання товариством персональних даних від позивача з метою укладення договору, таке укладення кредитного договору є неможливим. А в матеріалах справи відсутні докази протиправності дій третіх осіб стосовно позивача, які стосуються підписання кредитного договору». Таким чином, зібраними у справі доказами підтверджено, що кредитний договір укладений з дотриманням вимог закону. Частиною першою статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (частина друга статті 1056-1 ЦК України). За змістом частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Як зазначено вище, кредитний договір, правила відкриття кредитної лінії, паспорт споживного кредиту, які підписані відповідачем, містять інформацію щодо кредитування, зокрема, тип кредиту, суму (ліміт) кредиту, строк кредитування, розмір зниженої та стандартної процентної ставки. Зібраними у справі доказами підтверджено, що відповідач уклав кредитний договір, фактично отримані кредитні грошові кошти в добровільному порядку на користь позивача не повернув, тому ТОВ «Укр Кредит Фінанс» обґрунтовано звернулося до суду за захистом порушених прав шляхом стягнення кредитної заборгованості. Відповідно до наданого позивачем розрахунку станом на 21 жовтня 2025 року загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором від 01 травня 2025 року № 1548-2943 становить 92 232 грн, а саме: прострочена заборгованість за кредитом 27 000 грн, заборгованість за нарахованими процентами 46 332 грн, заборгованість за процентами річних на підставі статті 625 ЦК України 13 500 грн, заборгованість за комісією 5 400 грн. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Позивач у судовому засіданні вказував, що визнає вимоги позивача в частині тіла кредиту у розмірі 27 000 грн, комісії 5 400 грн. Водночас зазначив, що позивач безпідставно нарахував відсотки у завищеному розмірі, що порушує його права як споживача фінансових послуг, тому згоден сплатити відсотки лише у розмірі 5 000 грн. Суд не погоджується з визначеним позивачем розміром заборгованості за кредитним договором з огляду на таке. Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства (частина перша статті 14 ЦК України). Критерії правомірності примусу суб`єкта цивільного права до певних дій (бездіяльності) пов`язуються з тим, що відповідні дії (бездіяльність) мають бути обов`язковими для такого суб`єкта (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 320/8618/15-ц). У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем) (пункт 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України). Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: (1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; (2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; (3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною другою статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Вказані висновки викладені у постанові Верховного Суду від 12 лютого 2025 року у справі № 758/5318/23. Загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) за своєю суттю є нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, під час тлумачення норм, що містяться в актах цивільного законодавства. Отже, до спірних правовідносин, які виникли у зв`язку із невиконанням [PERSON] грошових зобов`язань, що випливають з кредитного договору, наявність яких та розмір встановлено під час розгляду справи, підлягають застосуванню вимоги пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. З урахуванням викладено, відсутні правові підстави для стягнення з відповідача заборгованості за процентами річних на підставі статті 625 ЦК України у розмірі 13 500 грн. Водночас безпідставними є доводи відповідача щодо неправомірного нарахування кредитором відсотків, які перевищують подвійну облікову ставку Національного банку України, оскільки максимальний розмір денної процентної ставки на час виникнення спірних правовідносин та періоду невиконання кредитних зобов`язань визначено Законом України «Про споживче кредитування». Оцінюючи розрахунки заборгованості [PERSON] за договором, суд враховує, що стаття 8 Закону України «Про споживче кредитування» була доповнена частиною п`ятою згідно із Законом від 22 листопада 2023 року № 3498-IX, якою передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. З наданих позивачем розрахунків убачається, що проценти за користування кредитом не нараховувалися у більшому розмірі, ніж передбачено нормами Закону України «Про споживче кредитування», максимальний розмір денної процентної ставки не перевищував 1 %. Суд враховує, що під час стягнення заявленої позивачем заборгованості необхідно керуватись обумовленими між контрагентами договорів про надання фінансових послуг умовами та нормами матеріального права, які не дають змогу кредитодавцю вийти за межі узгодженого строку або нарахувати непропорційно велику суму компенсації (відсотків), оскільки така непропорційно велика сума компенсації (відсотків) не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Водночас під час розгляду справи судом не встановлено обставин щодо несправедливих умов нарахування розміру відсотків, а також нарахування непропорційно великої суми відсотків. Суд вважає безпідставними аргументи сторони відповідача про непропорційно велику суму нарахованих позивачем відсотків у порівняні з тілом кредиту. Заявлений до стягнення розмір боргу за відсотками за кредитним договором узгоджується з нормами матеріального права, зокрема Законом України «Про споживче кредитування». Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України). Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на викладене, заборгованість відповідача перед позивачем за договором про відкриття кредитної лінії від 01 травня 2025 року № 1548-2943 становить 78 732 грн, з яких: прострочена заборгованість за кредитом (тіло кредиту) 27 000 грн, заборгованість за нарахованими процентами 46 332 грн, заборгованість за комісією 5 400 грн. Висновки за результатами розгляду позовних вимог Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором порушено майнові права позивача, тому наявні підстави для судового захисту прав кредитора, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення обґрунтоване доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими у судовому засіданні. Оскільки позовні вимоги задоволено частково, то суд відповідно до статті 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог 2 065,82 грн (2 422,40 грн ? 85,28 %). На підставі викладеного,

Outcome: partial