Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-05 00:00:00

01.09.2025 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані тим, що 14.06.1997 року між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу подружжя має повнолітніх дітей. Разом подружжя не проживає понад 15 років, не веде спільного господарства, спору щодо поділу спільного майна подружжя немає. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, відповідачка створила нову сім`ю. Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони мають різні погляди на життя, втратили взаємне почуття поваги та любові. Розірвання шлюбу у адміністративному порядку не можливе у зв`язку із ухиленням відповідачки від органу ДРАЦС. Із зазначених причин позивач звернувся до суду з проханням шлюб з відповідачкою розірвати. Ухвалою судді Великомихайлівського районного суду Одеської області від 05.09.2025 року справу за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу передано до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області для розгляду за підсудністю. Ухвалою судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 22.10.2025 року справу за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу передано до Арбузинського районного суду Миколаївської області для розгляду за підсудністю. Ухвалою судді Арбузинського районного суду Миколаївської областівід 11.11.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, у якій позовні вимоги підтримав та не заперечував проти винесення у справі заочного рішення. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, звернулася із заявою про розгляд справи у судовому засіданні без її участі. Позовні вимоги визнала в повному обсязі. Просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». Враховуючи неявку в судове засідання усіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 14.06.1997 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Актовий запис №33 від 14.06.1997 року, місце державної реєстрації шлюбу відділ реєстрації актів громадянського стану Арбузинського районного управління юстиції Миколаївської області. Зазначене підтверджено повторним свідоцтвом про одруження від 04.12.2001 року Серія [NUMBER] . Позивач в позовній заяві стверджує, що вони з відповідачкою не підтримують сімейних стосунків понад 15 років, шлюб існує формально, вважає, що такий шлюб зберігати не доцільно. Відповідачка у своїй заяві позовні вимоги визнала. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберігати шлюб. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення. За таких умов, позовні вимоги [PERSON] мають бути задоволені, а шлюб між сторонами, укладений 14.06.1997 року, слід розірвати. Статтею 113 СК України закріплено право особи, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Право на вибір прізвища належить до особистих немайнових прав подружжя. Зважаючи, що відповідачка клопотала про залишення їй шлюбного прізвища, прізвище відповідачки слід залишити « [PERSON] ». На підставі наведеного,

Outcome: approved