Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-10 00:00:00

В інтересах [PERSON] звернулася адвокат Библів Ю.В. до суду з позовм, яким просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на підставі судового наказу № 345/2095/22, виданого Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області 28.11.2022 на користь [PERSON] , на утримання дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та дочки [PERSON] , [INFO] до 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили та до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що 10.09.2014 року між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб. Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20.06.2017 року шлюб між сторонами розірвано. Від спільного проживання у сторін народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу діти залишилися проживати разом із матір`ю. Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 11.06.2019 року у справі № 345/1457/19 на користь відповідачки на утримання дітей стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі по 1 500,00 грн щомісячно на кожну дитину. Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 12.10.2022 року у справі № 345/2095/22 змінено спосіб стягнення та розмір аліментів постановлено стягувати з позивача на користь відповідачки аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На даний час позивач перебуває у шлюбі з [PERSON] . У цьому шлюбі [INFO] народилася донька [PERSON] . Після реєстрації шлюбу та народження доньки його сімейний і матеріальний стан істотно змінився, оскільки на його утриманні перебувають дружина, яка не працює у зв`язку з перебуванням у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, малолітня донька, яка з народження має проблеми зі здоров`ям, а також непрацездатна мати - [PERSON] , особа з інвалідністю ІІ групи, яка страждає на онкологічне захворювання. Доходів матері, які вона отримує у зв`язку з інвалідністю, недостатньо для покриття витрат на лікування та придбання необхідних медикаментів. Зазначає, що сукупність наведених обставин призвела до погіршення його матеріального становища, оскільки він є єдиним працюючим членом сім`ї та забезпечує утримання дружини, малолітньої доньки, матері, а також несе витрати, пов`язані з їх лікуванням та обстеженням. У зв`язку з викладеним звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 09.01.2026 відкрито спрощене позовне провадження з викликом учасників справи, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову. 03.02.2026 року від [PERSON] , який діє в інтересах [PERSON] , надійшов відзив на позовну заяву про зменшення розміру аліментів, у якому зазначено, що заявлені позовні вимоги є безпідставними та не підлягають задоволенню. У відзиві вказано, що зміна сімейного стану позивача, зокрема народження дитини в іншому шлюбі, сама по собі не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. Позивач повинен довести істотне погіршення свого матеріального становища, у тому числі у зв`язку з народженням дитини. Також зазначено, що утримання однієї дитини не може здійснюватися за рахунок зменшення рівня забезпечення інших дітей, а батьки зобов`язані забезпечувати рівні умови для всіх своїх дітей. Представник відповідачки звертає увагу на те, що позивач не повідомив суд про отримання ним державної допомоги при народженні дитини, не надав відомостей щодо працевлаштування дружини до народження дитини та отримання нею відповідних соціальних виплат. Крім того, позивач не подав належних доказів понесення витрат на утримання матері, не зазначив розміру її пенсійного забезпечення та інших можливих доходів. Також вказано, що мати позивача перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншим чоловіком. Окремо зазначено, що позивач не бере належної участі у житті дітей від першого шлюбу. З огляду на викладене представник відповідачки просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. 06.02.2026 року від [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] , надійшла відповідь на відзив, у якій зазначено, що доводи відповідачки є необґрунтованими та не відповідають фактичним обставинам справи. У відповіді на відзив зазначено, що відповідно до статті 192 СК України підставами для зміни розміру аліментів є зміна матеріального або сімейного стану, а також інші обставини, передбачені законом. При цьому зміна сімейного стану є самостійною підставою для зміни розміру аліментів незалежно від зміни матеріального стану. Також зазначено, що сім`я позивача проживає в орендованому житлі, у зв`язку з чим він несе витрати на оплату оренди та комунальних послуг. Окрім того, позивач надає матеріальну допомогу матері особі з інвалідністю ІІ групи, яка страждає на онкологічне захворювання, а розміру її пенсії недостатньо для забезпечення лікування. Додатково вказано, що позивач проходить військову службу та частину доходів витрачає на придбання необхідного спорядження та обладнання. Щодо тверджень відповідачки про неналежну участь позивача у вихованні дітей від першого шлюбу зазначено, що такі доводи не відповідають дійсності, оскільки позивач своєчасно сплачує аліменти та додатково надає матеріальну допомогу дітям, що підтверджується відповідними квитанціями. Стосовно витрат на розвиток здібностей дітей (заняття спортом, музичною школою) зазначено, що такі витрати є додатковими у розумінні положень Сімейного кодексу України та підлягають визначенню окремо, а відповідачкою не надано належних доказів фактично понесених витрат. Крім того, представник позивача заперечує проти стягнення з нього витрат на професійну правничу допомогу у сумі 12 000 грн., посилаючись на положення статей 133, 137, 141 ЦПК України та правові висновки Верховного Суду щодо критеріїв співмірності та розумності таких витрат. З огляду на викладене просить позов задовольнити у повному обсязі, зменшивши розмір аліментів до 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та відмовити у задоволенні вимог відповідачки про відшкодування витрат на правничу допомогу. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив, надала відповідні пояснення та наполягала на врахуванні судом обставин зміни сімейного та матеріального стану позивача. Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, підтримав доводи, викладені у відзиві на позовну заяву, просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі та врахувати наведені заперечення при ухваленні рішення. Суд, вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі кожний окремо та в їх сукупності, приходить до наступного. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України, право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Встановлено, що спір виник з приводу зміни розміру аліментів на утримання дитини в зв`язку з погіршенням матеріального стану платника аліментів, станом здоров`я платника аліментів та наявністю у платника аліментів інших дітей, які перебувають на її утриманні. Дані обставини не могли бути відомі суду, який виносив судовий наказ про стягнення аліментів, так як даний вид провадження є особливою формою судового рішення, яка видається у спрощеному порядку без виклику сторін, що унеможливлює подання заперечення до доводів з приводу розміру аліментів. Законодавство України встановлює пріоритет інтересів дітей при вирішенні сімейних спорів (ч. 8 ст. 7 СК України), а також зобов`язує дотримуватись засад рівності їх прав щодо батьків (ст. 142 СК України) та справедливості у врегулюванні сімейних відносин (ч. 9 ст. 7 СК України). Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що 10.09.2014 року між позивачем та відповідачкою було зареєстровано шлюб. Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20.06.2017 року шлюб між сторонами розірвано. Від спільного проживання у сторін народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] , які після розірвання шлюбу проживають разом із матір`ю. Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 11.06.2019 року у справі № 345/1457/19 з позивача на користь відповідачки стягнуто аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі по 1 500,00 грн щомісячно на кожну дитину. У подальшому рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 12.10.2022 року у справі № 345/2095/22 змінено спосіб стягнення та розмір аліментів постановлено стягувати з позивача на користь відповідачки аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також судом встановлено, що позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , у якому [INFO] народилася донька [PERSON] . Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Положення вказаної статті містять перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про зменшення розміру аліментів. Ними є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я особи з якої стягуються аліменти, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів, при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду. Звертаючись до суду з позовом, представник позивача такими обставинами зазначала, що після ухвалення рішення суду про стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) істотно змінився сімейний та матеріальний стан позивача. Зокрема, позивач повторно одружився, і в новому шлюбі у нього [INFO] народилася донька, яка з народження має проблеми зі здоров`ям та потребує постійного лікування і додаткових витрат. Дружина позивача не працює у зв`язку з перебуванням у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, унаслідок чого позивач є єдиним годувальником сім`ї. Крім того, позивач несе витрати, пов`язані з орендою житла та оплатою комунальних послуг, а також надає матеріальну допомогу своїй матері - особі з інвалідністю ІІ групи, яка потребує лікування. Також позивач проходить військову службу, що додатково впливає на його матеріальне становище. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи зміст ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, значне погіршення матеріального становища, стан здоров`я або зміна сімейного стану платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Установлено, що з часу визначення судом розміру аліментів змінився сімейний стан позивача, оскільки він повторно одружився, і в новому шлюбі [INFO] у нього народилася донька [PERSON] . Дружина позивача не працює у зв`язку з перебуванням у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, унаслідок чого позивач є єдиним працюючим членом сім`ї. Також встановлено, що донька позивача він повторно шлюбу має проблеми зі здоров`ям, що потребує додаткових витрат на лікування та медичне обстеження, що підтверджується наданими медичними документами. Такі обставини свідчать про зміну сімейного та матеріального стану позивача і відповідно до статті 192 Сімейного кодексу України підлягають врахуванню судом при вирішенні питання щодо можливості зменшення розміру аліментів. Згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Як передбачено ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За положеннями частини другої статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої-другої статті 27 вказаної Конвенції, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини. Висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 11 березня 2020 року у справі № 759/10277/18 зводяться до того, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів. Зважаючи на особу платника аліментів, з урахуванням встановлених по справі обставин і доказів матеріального становища та стану здоров`я, наявності інших утриманців, суд прийшов до висновку, що зменшення суми аліментів з 1/3 частини до 1/4 частини з усіх видів заробітку і доходу позивача, не призведе до покладення надмірного тягаря на платника аліментів, проте відповідатиме вищенаведеним нормам міжнародного та національного права щодо забезпечення першочергової уваги якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, реалізації права дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального її розвитку. Відповідно до абз. 4 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року, у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. На підставі викладеного, ст.ст. 3, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ст. 51 Конституції України, ст.ст. 8, 141, 180-182, 192, 273 СК України, ст.ст. 12, 13, 81, 141 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст.71Закону України"Про виконавче провадження"від 02.06.2016№ 1404-VIII та

Outcome: partial