Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

В провадженні Дніпровського районного суду Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовною заявою Органу опіки та піклування Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області до [PERSON] , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. 30 жовтня 2025 ухвалою Дніпровського районного суду Дніпропетровської області справу було прийнято до провадження судді Бойка О.М. В позовних вимогах просить суд позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав стосовно його дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , та стягнути з нього аліменти на їх утримання. Позов обґрунтований тим, що на обліку Служби у справах дітей Виконавчого комітету Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області перебувають діти: [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження Серія [NUMBER] ), [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження Серія [NUMBER] ), як діти які опинились у складних життєвих обставинах через неналежне виконання батьківських обов`язків, згідно наказів начальника Служби від 08 жовтня 2024 року № 29/24 та №30/24 відповідно. [PERSON] ( [INFO] ) та [PERSON] ( [INFO] ) перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03.07.2009 року, згідно свідоцтва про шлюб (серія [NUMBER] ). У цьому шлюбі народились діти: донька [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , які, на теперішній час, проживають разом зі своєю бабусею [PERSON] за адресою: [ADDRESS] - згідно наказу начальника Служби у справах дітей Виконавчого комітету Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області «про тимчасове влаштування дітей, які опинились в СЖО» від 16.10.2024 року. [PERSON] - рідна бабуся дітей, опікується своїми онуками, дбає про їх виховання, розвиток та стан здоров`я. Мати дітей - [PERSON] , [INFO] , повністю самоусунулась від їх виховання, не дотримувалась санітарно-гігієнічних норм щодо догляду за дітьми, неналежно виконувала батьківські обов`язки, залишила їх без батьківського піклування, не в змозі забезпечити дітям: належний розвиток, догляд та піклування за ними, безпечне, спокійне та стійке середовище. 15.10.2024 року на позачерговому засіданні Комісії з питань захисту прав дитини Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області було розглянуто питання «Про вилучення дітей з родини матері та затвердження висновку Органу опіки та піклування Обухівської селищної ради «Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] », яка не виконувала належним чином батьківські обов`язки та звернутись з цього приводу з позовною заявою до суду. Згідно з рішення виконавчого комітету Обухівської селищної ради діти [PERSON] були вилучені з родини матері та наказом начальника Служби у справах дітей виконавчого комітету Обухівської селищної ради влаштовані в родину їх бабусі за адресою: [ADDRESS] За вказаних вище обставин, суд апеляційної інстанції по справі №175/16293/24 дійшов висновку, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню дітей та створює небезпечне середовище для їх проживання, що враховуючи якнайкращі інтереси дітей та положення ст.164 СК України є підставою для позбавлення відповідачку батьківських прав щодо дітей. Таким чином, Постановою Дніпровського апеляційний суду від 23 вересня 2025 року [PERSON] була позбавлена батьківських прав стосовно дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Батько дітей - [PERSON] ( [INFO] ). зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але, на теперішній час, місце його перебування не встановлено. Згідно інформації, яка надійшла від тещі [PERSON] - [PERSON] , він постійно перебуває за кордоном (Республіка Польща) з 2018 року, та жодного разу не відвідував своїх дітей та не цікавився їх розвитком. Якщо раніше він час від часу підтримував їх матеріально, іноді надсилаючи грошові кошти, то за останні пів-року, за її словами, від нього надійшов переказ загальною сумою 4000,00 гри. Відповідно до пояснень доньки - [PERSON] її батько за останні 7 років до них не приїздив, участі у їх вихованні не приймав, не цікавився їх життям. Малолітня дитина [PERSON] , [INFO] - дитина-інвалід, потребує постійного догляду та піклування, але про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток батько зовсім не піклується. Як стало відомо, зі слів його сестри [PERSON] , батько, в останні роки, не вітав, навіть в телефонному режимі, свого сина [PERSON] з Днем народження. Таке відношення батька до дітей негативно позначається на їх самоствердженні в суспільстві. Між батьком та дітьми втрачено родинний зв`язок, немає стосунків. Батько не займається вихованням, навчанням і розвитком дітей, не піклується про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, не створює належні умови для розвитку їх природних здібностей, не готує їх до самостійного життя та праці. На підставі вищевказаного, Комісія з питань захисту прав дитини при Обухівській селищній раді, засідання якої відбулось 08.10.2025 року, повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши всі обставини справи, враховуючи самоусунення батька від життя та виховання своїх дітей, а також подані документи, заяву гр. [PERSON] , заяву неповнолітньої дитини [PERSON] , одностайно дійшла висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] , [INFO] , по відношенню до його неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , рекомендувала Службі у справах дітей, як представнику Органу опіки і піклування, надати до суду відповідний висновок. Відповідач фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків щодо утримання та виховання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , а тому Орган опіки та піклування Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області звертається до суду із вказаним позовом. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся, проте до суду не з`явився. Клопотань не надсилав. Свідок [PERSON] у судовому засіданні вказала, що батько не підтримує зв`язок із дітьми. Свідок [PERSON] у судовому засіданні вказала, що батько не підтримує із нею зв`язок. На підставі ст. 280 ЦПК України суд розглядає справу в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, що на обліку Служби у справах дітей Виконавчого комітету Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області перебувають діти: [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження Серія [NUMBER] ), [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження Серія [NUMBER] ), як діти які опинились у складних життєвих обставинах через неналежне виконання батьківських обов`язків, згідно наказів начальника Служби від 08 жовтня 2024 року № 29/24 та №30/24 відповідно. [PERSON] ( [INFO] ) та [PERSON] ( [INFO] ) перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03.07.2009 року, згідно свідоцтва про шлюб (серія [NUMBER] ). У цьому шлюбі народились діти: донька [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , які, на теперішній час, проживають разом зі своєю бабусею [PERSON] за адресою: [ADDRESS] - згідно наказу начальника Служби у справах дітей Виконавчого комітету Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області «про тимчасове влаштування дітей, які опинились в СЖО» від 16.10.2024 року. [PERSON] - рідна бабуся дітей, опікується своїми онуками, дбає про їх виховання, розвиток та стан здоров`я. Мати дітей - [PERSON] , [INFO] , повністю самоусунулась від їх виховання, не дотримувалась санітарно-гігієнічних норм щодо догляду за дітьми, неналежно виконувала батьківські обов`язки, залишила їх без батьківського піклування, не в змозі забезпечити дітям: належний розвиток, догляд та піклування за ними, безпечне, спокійне та стійке середовище. 15.10.2024 року на позачерговому засіданні Комісії з питань захисту прав дитини Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області було розглянуто питання «Про вилучення дітей з родини матері та затвердження висновку Органу опіки та піклування Обухівської селищної ради «Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] », яка не виконувала належним чином батьківські обов`язки та звернутись з цього приводу з позовною заявою до суду. Згідно з рішення виконавчого комітету Обухівської селищної ради діти [PERSON] були вилучені з родини матері та наказом начальника Служби у справах дітей виконавчого комітету Обухівської селищної ради влаштовані в родину їх бабусі за адресою: [ADDRESS] За вказаних вище обставин, суд апеляційної інстанції по справі №175/16293/24 дійшов висновку, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню дітей та створює небезпечне середовище для їх проживання, що враховуючи якнайкращі інтереси дітей та положення ст.164 СК України є підставою для позбавлення відповідачку батьківських прав щодо дітей. Таким чином, Постановою Дніпровського апеляційний суду від 23 вересня 2025 року [PERSON] була позбавлена батьківських прав стосовно дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Батько дітей - [PERSON] ( [INFO] ). зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але, на теперішній час, місце його перебування не встановлено. Згідно інформації, яка надійшла від тещі [PERSON] - [PERSON] , він постійно перебуває за кордоном (Республіка Польща) з 2018 року, та жодного разу не відвідував своїх дітей та не цікавився їх розвитком. Якщо раніше він час від часу підтримував їх матеріально, іноді надсилаючи грошові кошти, то за останні пів-року, за її словами, від нього надійшов переказ загальною сумою 4000,00 гри. Відповідно до пояснень доньки - [PERSON] її батько за останні 7 років до них не приїздив, участі у їх вихованні не приймав, не цікавився їх життям. Малолітня дитина [PERSON] , [INFO] - дитина-інвалід, потребує постійного догляду та піклування, але про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток батько зовсім не піклується. Як стало відомо, зі слів його сестри [PERSON] , батько, в останні роки, не вітав, навіть в телефонному режимі, свого сина [PERSON] з Днем народження. Таке відношення батька до дітей негативно позначається на їх самоствердженні в суспільстві. Між батьком та дітьми втрачено родинний зв`язок, немає стосунків. Батько не займається вихованням, навчанням і розвитком дітей, не піклується про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, не створює належні умови для розвитку їх природних здібностей, не готує їх до самостійного життя та праці. На підставі вищевказаного, Комісія з питань захисту прав дитини при Обухівській селищній раді, засідання якої відбулось 08.10.2025 року, повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши всі обставини справи, враховуючи самоусунення батька від життя та виховання своїх дітей, а також подані документи, заяву гр. [PERSON] , заяву неповнолітньої дитини [PERSON] , одностайно дійшла висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] , [INFO] , по відношенню до його неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , рекомендувала Службі у справах дітей, як представнику Органу опіки і піклування, надати до суду відповідний висновок. Відповідач фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків щодо утримання та виховання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , а тому Орган опіки та піклування Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області звертається до суду із вказаним позовом. Відповідач свідомо не бажає брати участь у вихованні дітей, виявляти турботу щодо них, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не створює умов для отримання ними освіти, оскільки перешкод чи заборони щодо побачень з дітьми відповідачу ніхто не чинить. Частиною 4 статті 55 Конституції України (Основного Закону) передбачено, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За вимогами ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. У відповідності до ст.8 Конституції в Україні визнається і діє принцип верховенства права, який домінує при застосуванні норм закону. Право на судовий захист прав і свобод людини гарантоване статтями 55 та 129 Конституції України, при цьому ст.22 та ст.64 Конституції України передбачено, що конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані чи обмежені та не є вичерпними. Відповідно до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків або при висуненні проти нього будь-якого кримінального обвинувачення має право на справедливий і відкритий судовий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Згідно ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права і свободи, викладені в цій Конвенції, порушуються, має право на ефективний захист прав у відповідному національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які діяли як офіційні особи. Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 3 огляду на ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Частинами 1-3 статті 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 150 СК України передбачені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Згідно із ч.4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (п.2 ч. 1 ст. 164 СК України). Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.89 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 р. № 20), «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», а саме п.п. 15, 16 дані роз`яснення про те, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до частин першої, другої статті 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками спору щодо її місця проживання. У п.1 ст.9 вказаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст.3 Конвенції). Європейський суд з прав людини у своєму рішення від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13) «М. С. проти України», зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження ї зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку в безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. Найкращі інтереси дитини можуть, залежно від їх характеру та серйозності, перевищувати інтереси батьків. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Разом з тим, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів, який набрав чинності 08 липня 2017 року, до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України внесено зміни, згідно яких розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином встановлено, що відповідач фактично самоусунувся від утримання дітей та у добровільному порядку не надає жодної матеріальної допомоги на їх утримання, тому суд приходить до висновку про доведеність та обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення аліментів з відповідача на утримання дітей у розмірі 1/3 частки зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимоги.

Outcome: approved