Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

До Ємільчинського районного суду Житомирської області звернулася [PERSON] з позовом до Ємільчинської селищної ради Житомирської області про визначення їй додаткового строку для подання заяв до органів нотаріату про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Посилається на те, що [INFO] померла її баба [PERSON] , спадкодавець за заповітом. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина та залишилося спадкове, яке складається із земельних ділянок площею 2,63 га та площею 0,84 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Ємільчинської територіальної громади Звягельського району (колишньої Березниківської сільської ради Ємільчинського району) Житомирської області, які належали спадкодавцю особисто, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку та земельних ділянок площею 0,79 га, площею 2,62 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташованіна території Ємільчинської територіальної громади Звягельського району (колишньої Березниківської сільської ради Ємільчинського району) Житомирської області, які належали її дочці (матері позивача) [PERSON] , померлій [INFO] , згідно державного акту на право власності на земельну ділянку, єдиною спадкоємицею всього спадкового майна якої, за законом першої черги, була [PERSON] , яка спадщину після смерті [PERSON] прийняла, але не оформила свої спадкові права і померла. Згідно заповіту, який був посвідчений 11.05.2012 головою Березниківської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області Шнайдер О.В., зареєстрований в реєстрі за № 1, [PERSON] заповіла позивачу все своє майно. [PERSON] на день смерті в шлюбі не перебувала. Позивач, як спадкоємець після смерті [PERSON] , не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини протягом встановленого строку, оскільки лише влітку 2025 року від представників агрофірми, яка має намір використовувати земельну ділянку, дізналася про наявність спадкового майна, після чого у документах померлої вона розшукала державні акти на право власності на земельну ділянку. 05 грудня 2025 позивач звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак отримала відмову через пропуск встановленого строку звернення до нотаріуса із такою заявою. Вважає, що строк звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини пропустила з поважної причини, оскільки про наявність спадкового майна та заповіту їй стало відомо лише влітку 2025 року, просить визначити їй додатковий строк терміном шістдесят календарних днів, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті баби [PERSON] . Ухвалою суду від 15.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 12.01.2026. Ухвалою суду від 12.01.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 05.02.2026. Позивач в судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи,що підтверджується матеріалами справи, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Згідно поданої заяви позов підтримала в повному обсязі, просила суд його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, враховуючи заяви учасників справи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. [INFO] померла [PERSON] , актовий запис № 6, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 06.10.2017 (а.с. 4). [PERSON] на день смерті в шлюбі не перебувала. З копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 851773 від 14.04.2006 вбачається, що [PERSON] передано в приватну власність земельну ділянку загальною площею 3,47 га (земельна ділянка площею 2,63 га, кадастровий номер 1821780600:01:000:0424 та земельна ділянка площею 0,84 га, кадастровий номер 1821780600:03:000:0108) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Березниківської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області (а.с.18, 18 на звороті). Відповідно до копії заповіту, який був посвідчений 11.05.2012 головою Березниківської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області Шнайдер О.В., зареєстрований в реєстрі за № 1, [PERSON] заповіла все своє майно онучці [PERSON] , [INFO] . Із копії свідоцтва про народження позивача [PERSON] (дошлюбне прізвище « [PERSON] », що підтверджується свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 10.08.1196) серії [NUMBER] від 26.11.1977 вбачається, що її матір`ю є [PERSON] (а.с.12, 13). З копії свідоцтва про народження [PERSON] (післяшлюбне прізвище « [PERSON] », що підтверджується свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 11.11.1973) серії [NUMBER] від 01 жовтня 1955 року вбачається, що її матір`ю є [PERSON] (а.с.8). Вищенаведене підтверджує родинні відносини між позивачем та покійною [PERSON] зокрема, покійна була її бабою. [INFO] померла [PERSON] , актовий запис № 15, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 21.11.2007 (а.с. 11). З копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 852599 від 14.04.2006 вбачається, що [PERSON] передано в приватну власність земельну ділянку загальною площею 3,41 га (земельна ділянка площею 2,62 га, кадастровий номер 1821780600:01:000:0415 та земельна ділянка площею 0,79 га, кадастровий номер 1821780600:03:000:0110) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Березниківської сільської ради Жмільчинського району Житомирської області (а.с.19, 19 на звороті). З копії довідки Березниківського старостинського округу Ємільчинської селищної ради Житомирської області від 01.08.2025 за № 273 слідує, що [PERSON] , [INFO] , на день смерті [INFO] , постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . На день її смерті разом з нею та протягом шести місяців після її смерті, в цьому ж будинку постійно проживала та була зареєстрована її мати [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] (а.с.17 на звороті). З копії довідки, виданої Березниківського старостинського округу Ємільчинської селищної ради Житомирської області від 01.08.2025 за № 272 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , на день смерті [INFO] , постійно проживала та була зареєстрована одна за адресою: [ADDRESS] (а.с.17). Із копії постанови приватного нотаріуса Звягельського районного нотаріального округу Житомирської області Піскуна О.С. від 05.12.2025 за №837/02-31/230/25 слідує, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті баби [PERSON] у зв`язку із тим, що вона у встановлений законом шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини до органів нотаріату не зверталася, на день смерті спадкодавця постійно з нею не проживала, за однією адресою зареєстроване не була, пропустила встановлений законодавством строк для прийняття спадщини, а тому вважається такою, що спадщину не прийняла (а.с. 21, 21 на звороті, 22). За приписами статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до частини першої статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. В силу вимог ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст. 1220-1221,1223 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Частиною 1 ст. 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно із ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Згідно ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. У встановлений статтею 1270 ЦК України шестимісячний строк позивач заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріальної контори не подала, оскільки лише влітку 2025 року дізналася про наявність спадкового майна та заповіту. Враховуючи викладені позивачем обставини, які не заперечуються і не спростовуються відповідачем, суд визнає поважними причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини. Відповідно до вимог частини третьої статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, матеріалами справи встановлено, що позивач після смерті [PERSON] не прийняла спадщину у встановлений законом строк, тому суд дійшов висновку, що визнання представником відповідача позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню. Питання про стягнення судового збору з відповідача позивачем не ставиться.

Outcome: approved