Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов обґрунтовано тим, що 30.04.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЗАЙМЕР» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 190887 про надання фінансового кредиту. Згідно умов кредитного договору № 190887, вказаний кредит надано відповідачу у розмірі 2000,00 грн. строком на 7 днів зі сплатою 2% в день, або 730% річних. 17.02.2022 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» було укладено Договір факторингу № 01-17/02/2022, згідно з умовами якого ТОВ «ЗАЙМЕР» відступило ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» права грошової вимоги за кредитним договором. Відповідно до реєстру боржників від 17.02.2022 року до договору факторингу № 01-17/02/2022, ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] . Заборгованість відповідача по Кредитному договору № 190887 від 30.04.2021 року перед ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» не сплачена та становить 9640,00 грн., яка складається з: 2000,00 грн. - простроченої заборгованості за сумою кредиту; 7640,00 грн. - простроченої заборгованості за процентами. Всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» за кредитним договором № 190887 від 30.04.2021 року в розмірі 9640,00 грн. Враховуючи викладене, позивач просив суд стягнути з [PERSON] в користь ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» заборгованість за кредитним договором № 190887 від 30.04.2021 року в розмірі 9640,00 грн., судові витрати по справі в сумі 2422,40 грн. та судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10500,00 грн. Ухвалою судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 18.06.2025 року дану цивільну справу передано за підсудністю до Ковельського міськрайонного суду Волинської області. Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 28.07.2025 року було відкрито провадження у справі. За наслідками повторного автоматизованого розподілу справи, згідно розпорядження керівника апарату суду №109/02.10 від 24.10.2025 року (у зв`язку з звільненням у відставку відповідно до рішення Вищої ради правосуддя «Про звільнення [PERSON] з посади судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області у зв`язку з поданням заяви про відставку» № 2164/0/15-25 від 21.10.2025 року), проведено автоматизований розподіл вищевказаної справи та головуючим в справі визначено суддю Бойчука П.Ю. Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 27.10.2025 року вищевказану справу цивільну справу головуючим у справі прийнято до свого провадження та вирішено розгляд справи продовжити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. У строк, встановлений судом, відповідач відзив на пред`явлений позов не подала. Таким чином, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України). Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку про те, що позов підлягає до часткового задоволення. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач подав докази, які підтверджують існування між сторонами договірних відносин, докази невиконання умов кредитних договорів відповідачем. Згідно вимог ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З матеріалів справи встановлено, що, відповідно до укладеного договору № 190887 від 30.04.2021 року, [PERSON] отримала кредит в розмірі 2000,00 грн. на строк 7 днів та сплатою 2% в день або 730% річних. Згідно Договору факторингу № 01-17/02/2022 від 17.02.2022 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЗАЙМЕР» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ», ТОВ «ЗАЙМЕР» відступило ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» права грошової вимоги за Кредитним договором. Відповідно до витягу з реєстру божників до Договору факторингу № 01-17/02/2022 від 17.02.2022 року, ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 9640,00 грн., з яких: 2000,00 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 7640,00 грн. - прострочена заборгованість за процентами. Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором № 190887 від 30.04.2021 року, загальна сума заборгованості [PERSON] , станом на 16.04.2025 року включно, становить 9640,00 грн., яка складається з: 2000,00 грн. - простроченої заборгованості за сумою кредиту; 7640,00 грн. - простроченої заборгованості за процентами. На даний час відповідачем борг за кредитним договором не сплачений, а тому суд визнає зобов`язання по вказаному кредитному договору не виконаними. Причини невиконання таких зобов`язань правового значення для справи не мають. Будь-яких доказів на спростування вказаних обставин відповідач не подала. Таким чином суд повно, всесторонньо та об`єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до висновку про те, що з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за договором позики в сумі 9640,00 грн. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, в силу вимог ст. 141 ЦПК України, до стягнення з відповідача в користь позивача підлягає 2422,40 грн. понесених судових витрат по сплаті судового збору при зверненні до суду. Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, з поміж іншого, витрати на професійну правничу допомогу. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Позивач підтвердив витрати на правничу допомогу договором про надання правової допомоги від 29.12.2023 року; додатковою угодою до договору про надання правової допомоги від 29.12.2023 року від 27.12.2024 року; Актом про отримання правової допомоги від 04.08.2025 року; платіжною інструкцією № 3 9495 від 04.08.2025 року, іншими документами. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Очевидно, що перелічені в договорі про надання правничої допомоги дії адвоката не вимагали від останнього витрат часу у зазначеному ним обсязі, а заявлена до відшкодування сума, зважаючи на розгляд справи в спрощеному позовному провадженні та на ціну позову, не відповідає критеріям обґрунтованості та розумної необхідності, оскільки зазначені в договорі та Акті про отримання правової допомоги дії адвоката не вчинялись в ході судового розгляду справи. З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе та необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4000,00 грн.

Outcome: partial