Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути заборгованість в розмірі 74000 грн. 00 коп., а також понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 2422 грн. 40 коп. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 13.01.2025 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] за допомогою веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1496-9225. Вказаний договір був підписаний електронним підписом позичальника, якому було надано наступний одноразовий ідентифікатор А2415, для підписання кредитного договору № 1496-9225 від 13.01.2025, підтвердження ознайомлення з правилами та інших супутніх документів. Позивач вказує, що вказаний договір разом із правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким відповідач був попередньо ознайомлений. Зазначає, що відповідно до умов договору відповідач отримав від позивача кредит у розмірі 20000 грн. 00 коп., строк кредитування 365 днів, базовий період 30 днів, знижена процентна ставка 1,00% в день, стандартна процентна ставка - 1,00% в день. Також, як вказує позивач, додатковою угодою № 1 від 20.02.2025 до договору про відкриття кредитної лінії № 1496-9225 кредитодавець та позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 2000 грн. 00 коп.; додатковою угодою № 2 від 07.03.2025 до договору про відкриття кредитної лінії № 1496-9225 кредитодавець та позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 5800 грн. 00 коп.; додатковою угодою № 3 від 09.03.2025 до договору про відкриття кредитної лінії № 1496-9225 кредитодавець та позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 45000 грн. 00 коп.; додатковою угодою № 4 від 11.03.2025 до договору про відкриття кредитної лінії № 1496-9225 кредитодавець та позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 2700 грн. 00 коп.; додатковою угодою № 5 від 12.03.2025 до договору про відкриття кредитної лінії № 1496-9225 кредитодавець та позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 7000 грн. 00 коп.; додатковою угодою № 6 від 18.04.2025 до договору про відкриття кредитної лінії № 1496-9225 кредитодавець та позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 3000 грн. 00 коп.; додатковою угодою № 7 від 22.04.2025 до договору про відкриття кредитної лінії № 1496-9225 кредитодавець та позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 1000 грн. 00 коп.; додатковою угодою № 8 від 19.05.2025 до договору про відкриття кредитної лінії № 1496-9225 кредитодавець та позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 4000 грн. 00 коп. Однак, відповідач належним чином не виконував своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, відсотків, а тому станом на 22.10.2025 за ним утворилась заборгованість в розмірі 74000 грн. 00 коп., з яких: 20000 грн. 00 коп. - прострочена заборгованість за кредитом, 31200 грн. 00 коп. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами, 22200 грн. 00 коп. заборгованість за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК України, 600 грн. 00 коп. заборгованість по комісії. Сторони в судове засідання не з`явились. Представник позивача разом із позовом подав до суду клопотання, в якому просив справу слухати у відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечує. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, в силу ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається таким, що повідомлений про час та місце слухання справи належним чином, суд вважає за можливе справу слухати у його відсутності. Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду позивача по справі, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 13.01.2025 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] було укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1496-9225 (а.с. 12-22). Кредитний договір підписаний електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (пароля), про що свідчить п. 13 договору - реквізити сторін. За умовами вказаного договору ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» надало відповідачу кредит в розмірі 20000 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а [PERSON] зобов`язався повернути кредитні кошти та сплатити нараховані проценти (п.п. 2.2, 4.1 договору). Так, згідно із п. 4.10 договору, нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми Кредиту за кожен день користування Кредитом, починаючи з дня видачі Кредиту до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту, за наступною ставкою: Стандартна процентна ставка становить 1,00% за кожен день користування Кредитом. Відповідно до п. 4.13 договору, строк кредитування, тобто, строк на який надається Кредит Позичальнику: 365 календарних днів з моменту перерахування Кредиту Позичальнику (далі Строк кредитування). Дата повернення (виплати) Кредиту 12.01.2026. Згідно із п. 4.14 договору, реальна річна процентна ставка на дату укладення цього договору складає 3116,24%. Згідно із п. 4.15 договору, орієнтовна загальна вартість Кредиту на дату укладення цього Договору (за весь Строк кредитування) складає: 86750 грн. 00 коп. та включає в себе: суму Кредиту, комісію та проценти за користування Кредитом. 13.01.2025 ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» перерахувало кредитні кошти в сумі 20000 грн. 00 коп. на платіжну карту відповідача [NUMBER] (а.с. 38). Також, 20.02.2025 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору про відкриття кредитної лінії № 1496-9225, 07.03.2025 додаткову угоду № 2, а також додаткову угоду № 3 від 09.03.2025, додаткову угоду № 4 від 11.03.2025, додаткову угоду № 5 від 12.03.2025, додаткову угоду № 6 від 18.04.2025, додаткову угоду № 7 від 22.04.2025, додаткову угоду № 8 від 19.05.2025 (а.с. 40-70). ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» перерахувало [PERSON] кредитні кошти на платіжну карту № [NUMBER] : 20.02.2025 в сумі 2000 грн. 00 коп., 07.03.2025 в сумі 5800 грн. 00 коп., 09.03.2025 в сумі 4500 грн. 00 коп., 11.03.2025 в сумі 2700 грн. 00 коп.,12.03.2025 в сумі 7000 грн. 00 коп., 18.04.2025 в сумі 3000 грн. 00 коп., 22.04.2025 в сумі 1000 грн. 00 коп., 19.05.2025 в сумі 4000 грн. 00 коп. (а.с. 71). Згідно із ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч. 1, ч. 3 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. ч. 3-6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. В силу п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, в установлений строк і відповідно до умов договору та вимог закону. За змістом ст. ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. ст. 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Наявні у справі докази вказують на те, що ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] уклали в електронній формі кредитний договір, який підписаний сторонами електронним підписом. [PERSON] підписав цей договір одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем А2415). ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» свої зобов`язання за договором виконало, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором, однак [PERSON] не виконував належним чином взяті на себе зобов`язання з повернення грошових коштів, внаслідок чого у нього станом на 22.10.2025утворилась заборгованість в розмірі 74000 грн. 00 коп., з яких: 20000 грн. 00 коп. основний борг, 31200 грн. 00 коп. - залишок відсотків, 22200 гр. 00 коп. залишок відсотків за ст. 625 ЦК України, 600 грн. 00 коп. комісія, що підтверджується розрахунком заборгованості за укладеним договором кредиту (а.с. 72-75). Згідно із п. 4.13 Договору, строк кредитування 365 календарних днів, дата повернення (виплати) кредиту 12.01.2026. Із наданого розрахунку заборгованості вбачається, що відсотки за кредитом нараховані згідно умов договору в межах строку кредиту. У пункті 4.11 договору сторони визначили, що комісія за видачу кредиту становить 15,00% від суми виданого кредиту. Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Законом України «Про споживче кредитування» передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію (пов`язану з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо) (п. 31.18. постанови Верховного Суду від 13.07.2022 № 496/3134/19). Підписавши договір, відповідач погодився із вказаною умовою отримання кредиту, а отже повинен сплатити комісію за його надання. Щодо стягнення заборгованості за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК України, суд зазначає наступне. Згідно із п. 8.2 договору зазначено, що у разі прострочення виконання Позичальником грошового зобов`язання зі сплати процентів за користування кредитом та/або комісії за видачу кредиту та/або комісії за видачу у кредит додаткових грошових коштів та/або суми кредиту у визначені цим договором терміни, Позичальник зобов`язаний сплатити Кредитодавцю суму заборгованості з урахуванням 73000 процентів річних від суми заборгованості в силу положень ст. 625 ЦК України. Законом України №2120-ІХ від 15.03.2022 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» розділ Прикінцеві та перехідні положення ЦК України було доповнено пунктом 18, відповідно до якого визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Верховний Суд у постанові від 18.10.2023 в справі № 706/68/23 зазначив, що з аналізу положень п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» на кредитний договір розповсюджується дія п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України. Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. Законом № 4643-IX затверджено Указ Президента України від 20.10.2025 року № 793/2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» 14.07.2025 №468/2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ (з відповідними змінами), строк дії воєнного стану в Україні продовжується. Згідно із розрахунку заборгованості за договором № 1496-9225 від 13.01.2025, вбачається, що заявлена до стягнення заборгованість за процентами річних на підставі ст.625 ЦК України за кредитним договором становить 22200 грн. 00 коп. Однак, стягнення процентів річних на підставі ст. 625 ЦК України суперечить вимогам вищенаведеного законодавства, а тому в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме, з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за договором №1496-9225 від 13.01.2025 у розмірі 51800 грн. 00 коп., що складається із: 20000 грн. 00 коп. - основний борг; 31200 грн. 00 коп. - проценти; 600 грн. 00 коп. - комісія за видачу кредиту. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду з позовом про стягнення заборгованості за договором сплачений судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп. У зв`язку із тим, що позов задоволено частково, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог слід стягнути 1695 грн. 68 грн. сплаченого судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: partial