Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

12.11.2025 року до Подільського районного суду міста Полтави звернулось ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 12.08.2024 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] було укладено Договір кредитної лінії № 672649676, який був укладений в електронній формі та підписаний за допомогою електронного підпису позичальника одноразовим ідентифікатором, на суму 15000 грн. ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» на виконання умов Договору надало клієнту фінансовий кредит на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом і комісію за його надання, у порядку передбаченому Договором та Правилами надання коштів у кредит. Відтак, Товариство перерахувало грошові кошти на банківську картку відповідача [PERSON] за № [NUMBER] , фактично виконавши взяті на себе зобов`язання за Кредитним договором. Окрім того, 05.11.2024 року ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] уклали Додаткову угоду до Договору № 672649676 від 12.08.2024 року, згідно умов якої позичальнику надано розстрочку у погашенні заборгованості в сумі 22517 на 70 днів, а будь-які нарахування за даним Договором призупиняються. Відповідно до п. 4 Додаткової угоди при порушенні позичальником графіку сплати заборгованості, визначеного п. 3 цієї угоди, Додаткова угода втрачає чинність з моменту її укладення, а Договір продовжує діяти без урахування її умов. Однак, [PERSON] порушив узгоджений Додатковою угодою графік сплати заборгованості, у зв`язку з чим Договір продовжив діяти без урахування Додаткової угоди. 03.12.2024 року ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» уклало договір факторингу № МВ-ТП/11, у відповідності до умов якого ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА»» передає (відступає) ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» приймає належні ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА»» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі прав вимоги. Так, відповідач [PERSON] свої зобов`язання по поверненню кредиту належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на дату звернення позивача до суду, виникла заборгованість у розмірі 35628,56 грн, із яких: 12211,56 грн заборгованість по кредиту; 23417,00 грн заборгованість по процентам за користування кредитом, на підставі чого ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість за Кредитним договором № 672649676 від 12.08.2024 року на загальну суму 35628,56 грн та понесені судові витрати. Ухвалою Подільського районного суду міста Полтави від 09.12.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження. Одночасно ухвалою суду витребовано від АТ «Державний ощадний банки України» виписку про рух коштів за 12.08.2024 року по банківському рахунку за карткою № [NUMBER] , яка відкрита на ім`я [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] . У судове засідання представник позивача не з`явилась, направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та прохала їх задовольнити у повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечувала. Відповідач в судові засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідача також не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи неявку в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, який про причини неявки не повідомив, неподання відповідачем відзиву на позов, згоду представника позивача на ухвалення заочного рішення, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення у даній справ. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі доказів, які додані до справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 12.08.2024 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] було укладено Договір кредитної лінії № 672649676, який був укладений в електронній формі та підписаний за допомогою електронного підпису позичальника одноразовим ідентифікатором. Відповідно до умов Договору № 672649676 від 12.08.2024 року та Паспорту споживчого кредиту продукту «СМАРТ» тип кредиту кредитна лінія на суму 15000 грн до 1826 днів (дисконтний період становить 30 днів), визначено базову процентну ставку - 547,50 % річних та при виконанні умов кредитного договору передбачена можливість застосування дисконтної ставки 3,65 % - 547, 50 % або індивідуальної ставки 365, 00 547, 50 %. Відтак, первісний кредитор виконав умови Договору № 672649676 від 12.08.2024 року та перерахував грошові кошти на банківську картку відповідача [PERSON] за № [NUMBER] , що підтверджується довідкою ТОВ «ПрофітГід» щодо здійснення переказу грошових коштів у сумі 15000 грн на картку № [NUMBER] та довідкою про здійснення платіжної операції надавачем послуг. Відповідно до інформації, наданої АТ «Державний ощадний банк України», щодо руху грошових коштів по банківському рахунку № [NUMBER] , який обслуговується за допомогою банківської платіжної картки № [NUMBER] , емітованої в АТ «Ощадбанк» на ім`я [PERSON] , слідує, що 14.08.2025 року о 04:16:49 було зараховано платіж у сумі 15000 грн. Окрім того, 05.11.2024 року ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] уклали Додаткову угоду до Договору № 672649676 від 12.08.2024 року, згідно умов якої позичальнику надано розстрочку у погашенні заборгованості в сумі 22517 на 70 днів, а будь-які нарахування за даним Договором призупиняються. Пунктом 3 Додаткової угоди сторонами було визначено наступний графік сплати заборгованості: 19.11.2024 року - 4504 грн; 03.12.2024 року - 4504 грн; 17.12.2024 року - 4504 грн; 31.12.2024 року - 4504 грн; 14.01.2025 року - 4501 грн. Відповідно до п. 4 Додаткової угоди при порушенні позичальником графіку сплати заборгованості, визначеного п. 3 цієї угоди, Додаткова угода втрачає чинність з моменту її укладення, а Договір продовжує діяти без урахування її умов. Однак, відповідач [PERSON] порушив узгоджений Додатковою угодою графік сплати заборгованості, у зв`язку з чим Договір продовжив діяти без урахування додаткової угоди. 03.12.2024 року ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» уклало договір факторингу № МВ-ТП/11, у відповідності до умов якого ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА»» передає (відступає) ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» приймає належні ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА»» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі прав вимоги. Так, відповідач [PERSON] , незважаючи на повідомлення про відступлення права грошової вимоги позивачу, свої зобов`язання по поверненню кредиту належним чином не виконав, не здійснив будь-яких дій спрямованих на погашення існуючої заборгованості, у зв`язку з чим станом на дату звернення позивача до суду, виникла заборгованість у розмірі 35628,56 грн, із яких: 12211,56 грн заборгованість по кредиту; 23417 грн заборгованість по процентам за користування кредитом. При цьому, розмір штрафних санкцій, вказаний в загальному розрахунку заборгованості, позивач не включив до розміру позовних вимог. У силу ст. 526, ст. 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» (далі Закон) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до змісту ч. 1-5 ст. 11 Закону, пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. За ч. 6 ст. 11 Закону, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. На підставі ч. 8 ст. 11 Закону, у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно із ч. 12 ст. 11 Закону, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону, електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. За п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону, електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до ст. 610, ст. 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, сплата неустойки. Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Положеннями статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Водночас відповідач [PERSON] не здійснив будь-яких дій спрямованих на погашення існуючої заборгованості, на підставі чого суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 672649676 від 12.08.2024 року є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Згідно ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. У ч. 4 ст. 137 ЦПК України зазначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. У ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Судом встановлено, що під час подання позовної заяви позивач заявив попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які останній поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, які складаються з витрат на судовий збір (2 422,40 грн) та витрат на правову допомогу (5000 грн). Судом встановлено, що на підтвердження здійснених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу надано: копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 000666 від 22.03.2019 року; копію довіреності №90/1 від 14.02.2025 року, копію витягу з наказу про призначення на посаду представника в адвокатському об`єднанні №04/02/01к від 04.02.2025 року, копію договору про надання правової допомоги №5 від 02.12.2024 року, копію додаткової угоди №1768 від 09.10.2025 року до договору про надання правової допомоги №5 від 02.12.2024 року, де оплата послуг по супроводженню справи становить 5000 грн, копію акту прийому-передачі наданих послуг від 09.10.2025 року на суму 5000 грн; копію платіжної інструкції кредитового переказу коштів №118 від 09.10.2025 року на суму 5000 грн. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Всупереч вимог ст. 81 ЦПК України, відповідач не довів обставин щодо неспівмірності витрат позивача на оплату правничої допомоги адвоката. Враховуючи викладене, у відповідності до ч. 2 ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне, стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved