Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» звернулось до суду з позовом, яким просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за послуги з постачання теплової енергії в сумі 59031,21 грн., що утворилась за період з 01.01.2019 по 31.10.2025, за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.06.2022 по 31.10.2025 в сумі 1205,40 грн, за послугу з постачання гарячої води за період з 01.01.2022 по 31.10.2025 в сумі 21773,29 грн., за абонентську плату за індивідуальним договором з постачання гарячої води за період з 01.06.2022 по 31.10.2025 в сумі 892,98 грн., інфляційні втрати в сумі 3627,28 грн та 3% річних в сумі 1360,08 грн., а також судові витрати в сумі 3108.00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , якій надаються послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630. Внаслідок неповної та несвоєчасної сплати послуг у відповідача виникла заборгованість в сумі 87890,24 грн., що утворилась станом на 01 листопада 2025 року. Ухвалою від 10 грудня 2025 року відкрито провадження у справі, сторони повідомлено, що розгляд даної цивільної справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 05 лютого 2026 року вирішено про заочний розгляд справи. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилась, з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено та не спростовано сторонами у справі, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, цінних паперів, серія та номер: 2361-16/2360-16/БВ, виданий 14.06.2016, належать квартира [ADDRESS] . Викладене підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №450972028 від 06.11.2025. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник)зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно наданих позивачем розрахунків, станом на 01 листопада 2025 року відповідачу нарахована заборгованість за послуги з постачання теплової енергії в сумі 59031,21 грн., що утворилась за період з 01.01.2019 по 31.10.2025, за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.06.2022 по 31.10.2025 в сумі 1205,40 грн, за послугу з постачання гарячої води за період з 01.01.2022 по 31.10.2025 в сумі 21773,29 грн., за абонентську плату за індивідуальним договором з постачання гарячої води за період з 01.06.2022 по 31.10.2025 в сумі 892,98 грн., інфляційні втрати в сумі 3627,28 грн та 3% річних в сумі 1360,08 грн. Статтею 67 ЖК України визначено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до п. 5 ч. 2ст. 7 Закону України «Про житлово комунальні послуги» від 09.11.2017 р. № 2189 VIII споживач зобов`язаний оплачувати житлово комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст.10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім, випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 07 липня 2020 року у справі № 7128916/17-ц, надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах (частина перша статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року). Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Згідно з ч. 1 ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частиною 3 ст. 267 ЦК України визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Враховуючи відсутність заяви відповідача про застосування до спірних правовідносин строку позовної давності, з останнього на користь КП «ХТМ» підлягає стягненню вказана заборгованість. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Позивачем заявлено вимогу про стягнення судових витрат у виді судового збору у розмірі 3028 грн., а також витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме з отриманням витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно у розмірі 80,00 грн.. За правилами ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються, зокрема, з витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Таким чином з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 3028 грн., та витрати, пов`язані з отриманням довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні у розмірі 80,00 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved