Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-10 00:00:00

У позовній заяві представник позивача просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 18 929,8 гривень за кредитним договором №58439-03/2025 від 27 березня 2025 року. Вимоги обґрунтовано тим, що 27 березня 2025р. між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 58439-03/2025. Право вимоги за цим договором перейшло до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» за укладеним з ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» договором факторингу № 28082025. Свої грошові зобов`язання за цим кредитним договором відповідач не виконував ні первісному кредитору, ні новому кредитору, в результаті чого має кредитну заборгованість в загальній сумі в сумі 18 929,80 грн., з яких: - 9 694,80 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; - 4 235,00 грн. сума заборгованості за відсотками; - 5 000,00 грн. сума заборгованості за штрафом; - 0,00 грн. сума комісії за видачу кредиту. Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 23 грудня 2025 року, розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зв`язку з поверненням поштового відправлення неврученим відповідачу судом постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання та здійснити виклик відповідача шляхом публікування оголошення на офіційному сайті судової влади. В судове засідання сторони не з`явились, у зв`язку з чим, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами суду не здійснювалося. Представник позивача у позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності та висловив згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений шляхом публікації оголошення на офіційному сайті судової влади, однак в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не подав, про причини неявки не сповістив. З огляду на викладене, суд провів заочний розгляд позову, відповідно до положень ст.ст.280, 281 ЦПК України. Аналізом доказів по справі суд встановив такі фактичні обставини. 27 березня 2025р. між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 58439-03/2025, який підписано електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора Y559. Пунктом 1 Договору визначено такий його предмет: 1.1. Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 10000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, комісію за видачу кредиту (в разі застосування) та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. 1.2. Тип кредиту: кредит. Мета отримання кредиту: на власні потреби Клієнта, не пов`язані з підприємницькою діяльністю, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Кредит надається строком на 120 днів. Дата надання кредиту 27.03.2025. Наданий кредит Клієнт зобов`язаний погасити в останній день вказаного строку кредитування, відповідно до графіку платежів. Кінцева дата погашення кредиту 24.07.2025. 1.3. Клієнт має право ініціювати укладення додаткового договору для продовження строку кредитування та/або кінцевого строку виплати кредиту, установлених Договором, на підставі поданого до Товариства звернення із зазначеною датою в паперовій формі або в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час такого ініціювання. Ініціювання споживачем продовження (лонгації, пролонгації) строку кредитування/строку договору відбувається без змін умов попередньо укладеного договору в бік погіршення для споживача. В будь-якому випадку додатковий договір підписується обома сторонами. 1.4. За користування кредитом Товариством нараховуються проценти в розмірі 0,90% в день на залишок заборгованості, що є платою за користування кредитом та комісія за видачу кредиту в сумі 1000,00 грн ( що складає 10,00% від суми кредиту). 1.4.1. Денна процентна ставка складає (11800,00/10000,00)/120*100%= 0,98% та застосовується у межах строку кредитування, вказаного в п.1.2 цього Договору. Орієнтовна реальна річна процентна ставка за кредитом на дату укладення цього Договору складає 3059,58% Орієнтовна загальна вартість кредиту станом на дату укладення цього Договору складає 21800,00 грн. Загальні витрати по кредиту складають 11800,00 грн. Квитанцією IPay.ua від 15.10.2025 року підтверджується, що ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» виконало умови кредитного договору здійснивши платіж 27-03-2025 об 11:25:03 на суму 10000,00 грн, маска картки [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua 692421692, призначення платежу: Зарахування 10000 грн на карту [NUMBER] . 28.08.2025 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу № 28082025, у відповідності до умов якого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК«ЄАПБ» приймає належні ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» Права Вимоги до Боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 28082025 від 28.08.2025 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 18 929,80 грн., з яких: - 9 694,80 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; - 4 235,00 грн. сума заборгованості за відсотками; - 5 000,00 грн. сума заборгованості за штрафом; - 0,00 грн. сума комісії за видачу кредиту. Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч.ч.1, 2 ст.10561 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч.1 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони (ч.1 ст.207 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі Закон). У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ч.ч.3, 4, 6 ст.11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч.12 ст.11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог Законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, існування між сторонами кредитних правовідносин належним чином підтверджено та відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію». Після підписання договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки щодо надання кредитних коштів і їх повернення зі сплатою відповідних відсотків за користування. Досліджені у справі докази дають достатні підстави для висновку, що свої договірні зобов`язання кредитодавець ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» виконало в повному обсязі та надало відповідачу кредит в обумовленій договором сумі, на яку позивач набув права вимоги на підставі укладеного договору факторингу, даний факт не спростовано і відповідачем. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами та здійснював погашення кредиту, однак у визначений договором строк не повернув заборгованість в повній мірі. У постанові об`єднаної палати КГС ВС від 02.10.2020 № 911/19/19, Верховний Суд зазначив, що суд має з`ясувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується; у разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання та максимального розміру стягуваних сум нарахувань. Наданий позивачем розрахунок заборгованості здійснено з 27.03.2025 по 28.08.2025, тоді як у п.1.2. Договору визначено, що кредит надається строком на 120 днів, дата надання кредиту 27.03.2025, кінцева дата погашення кредиту 24.07.2025. Доказів того, що відповідач, як позичальник, ініціював продовження строку користування кредиту та зміну дати повернення кредиту згідно п.1.3 кредитного договору, матеріали справи не містять, тому розмір заборгованості за процентами у розмірі 4 235 гривень не відповідає умовам договору. З огляду на викладене, сума заборгованості за відсотками нараховується лише в межах строку кредитного договору № 58439-03/2025 і становить 2 490 гривень, згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості. Щодо нарахованого штрафу у розмірі 5 000 грн. за понадстрокове користування кредитом слід зазначити таке. Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Отже, позовна вимога про стягнення заборгованості за нарахованим штрафом у розмірі 5000 грн. не підлягає задоволенню. Згідно ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Зважаючи на встановлені фактичні обставини, відповідні їм правовідносини і наведені положення чинного законодавства, суд, з викладених підстав і мотивів вважає, що позов підлягає частковому задоволенню в сумі заборгованості за основною сумою боргу та за процентами, нарахованими в межах строку кредитування. Загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 12 184,80 гривень (9 694,80 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 2 490 грн. - заборгованість по процентах) та підлягає стягненню з відповідача. Згідно зі ст.141 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача пропорційно до задоволених вимог із розрахунку задоволення 64,37 % таких вимог. Разом з цим судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпечення доказів, в сумі 1514 гривень, про стягнення яких просить позивач, стягненню з відповідача не підлягають, так як позивачем не надано належних та допустимих доказів понесення ним таких витрат.

Outcome: partial