Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-10 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЄЙС» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивує тим, що 19 листопада 2021 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] був укладений електронний кредитний договір № 650176094 на суму 5 100,00 грн. Договір було підписано Відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора MNV2G39Z, що відповідало порядку, встановленому Первісним кредитором. Перед укладенням договору Відповідач пройшов процедуру реєстрації на офіційному сайті кредитора, вніс особисті дані до заявки, здійснив верифікацію та підтвердив ознайомлення з умовами кредитування. Лише після цього він підписав електронний договір, погодившись з усіма його умовами. Позивач зазначає, що кредитні кошти в розмірі 5 100,00 грн були перераховані на банківську картку Відповідача, що підтверджується платіжним дорученням. Однак жодних платежів на погашення кредитної заборгованості Відповідач не здійснив, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у сумі 18 160,08 грн, що складається з основної суми боргу та нарахованих відсотків. Позивач також повідомляє, що право вимоги за цим Кредитним договором неодноразово відступалося різним фінансовим установам на підставі договорів факторингу. Усі етапи переходу права вимоги оформлені відповідно до вимог ст. 512, 514, 516, 10771081 ЦК України та підтверджуються відповідними документами договорами факторингу, реєстрами прав вимоги, актами приймання-передачі та документами, що підтверджують фактичне фінансування. 28 листопада 2018 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено Договір факторингу № 28/1118-01. Укладені до нього додаткові угоди, зокрема щодо продовження строку його дії, підтверджують чинність договору на момент переходу прав. Відповідно до умов договору та положень ЦК України, до фактора могли переходити як наявні, так і майбутні права грошової вимоги. Реєстр прав вимоги № 170 від 25.01.2022 підтверджує передачу до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» права вимоги до Відповідача за Кредитним договором. Позивач подав Витяг із Реєстру, що містить персональні дані лише Відповідача. Факт фінансування Первісного кредитора підтверджується Актом звірки та Протоколом узгодження предмета факторингу. 05 серпня 2020 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 05/0820-01. За його умовами фактор зобов`язувався фінансувати клієнта, а клієнт передавати права вимоги за відповідними реєстрами. Так, 31 липня 2023 року на виконання цього договору було підписано Реєстр прав вимоги № 10, яким право вимоги до Відповідача перейшло до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС». Передання грошових коштів підтверджено платіжним документом. 08 липня 2025 року ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» відступило право вимоги Позивачу за Договором факторингу № 08/07/25-Е. Згідно з умовами договору, право вимоги переходить у момент підписання сторонами Акта приймання-передачі Реєстру боржників. Реєстр боржників від 08.07.2025 підтверджує перехід до Позивача права вимоги за Кредитним договором на суму 18 160,08 грн. Акт прийому-передачі та платіжні документи підтверджують реальність факторингової операції. Позивач додатково підкреслює, що всі договори факторингу, на підставі яких здійснювався перехід прав вимоги, були чинними і укладеними до моменту виникнення кредитних правовідносин з Відповідачем. Відступлення права вимоги здійснювалося вже після укладення Кредитного договору, а всі документи оформлені відповідно до вимог законодавства, що підтверджує безперервність переходу права вимоги та законність набуття Позивачем статусу кредитора. У зв`язку з викладеним Позивач просить суд задовольнити позов та стягнути з Відповідача заборгованість за Кредитним договором у сумі 18 160,08 грн, що включає 5 100,00 грн основного боргу та 13 060,08 грн нарахованих відсотків. Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, у засідання також не з`явився, причин неявки суду не повідомив і будь-яких заяв чи клопотань не подав. За таких обставин суд дійшов висновку, що відповідач повідомлений належним чином, а тому у відповідності до статті 280 Цивільного процесуального кодексу України справа може бути розглянута за відсутності відповідача шляхом ухвалення заочного рішення. На підставі статті 281 ЦПК України Косівським районним судом Івано-Франківської області 11 лютого 2026 року постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи. Дослідивши письмові докази, подані позивачем, суд встановив, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню. З наявних матеріалів справи вбачається, що 19.11.2021 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] укладено електронний кредитний договір № 650176094 на суму 5 100,00 грн. Договір було підписано відповідачем із використанням одноразового ідентифікатора MNV2G39Z, що відповідає встановленому кредитором порядку укладення електронних правочинів (а.с. 17 -27). Перед укладенням договору відповідач пройшов реєстрацію на офіційному веб-сайті кредитора, подав заявку на отримання кредиту, зазначив особисті дані, пройшов верифікацію та підтвердив ознайомлення з умовами кредитування, після чого підписав кредитний договір, підтвердивши свою згоду з його умовами (копія Заявки, Алгоритм/Порядок дій, Довідка щодо дій позичальника, Правила надання грошових коштів у позику). Кредитні кошти у сумі 5 100,00 грн 19.11.2021 були перераховані на банківську карту відповідача № 4149-50XX-XXXX-7980, зазначену ним у Заявці на отримання кредиту при укладенні Кредитного договору. Перерахування коштів підтверджується платіжним документом, а також довідкою Первісного кредитора. Водночас відповідач не здійснив жодного платежу на погашення кредитної заборгованості, у зв`язку з чим станом на дату подання позову утворилася заборгованість у розмірі 18 160,08 грн, що складається з основного боргу та нарахованих відсотків відповідно до умов договору (Розрахунок заборгованості Первісного кредитора; виписка з особового рахунку; копія договору кредиту). Приписами пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Таким чином, суд доходить висновку, що будь який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Згідно із частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець. Згідно з приписом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до приписів частини 1 статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Нормою статті 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з положеннями частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до частини 1 статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. За змістом частини 1 та 2 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з частиною 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. З матеріалів справи вбачається, що право вимоги за кредитним договором неодноразово відступалося різним фінансовим установам відповідно до статей 512, 514, 516, 10771081 ЦК України. Кожна операція факторингу підтверджена належними документами: договорами факторингу, реєстрами прав вимоги, актами приймання-передачі та фінансовими документами щодо переказу коштів (договори факторингу, реєстри, акти, платіжні інструкції). 28.11.2018 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено Договір факторингу № 28/1118-01 (копія договору факторингу №28/1118-01 з додатковими угодами). Дійсність договору на момент передачі прав підтверджується додатковими угодами. Реєстр прав вимоги № 170 від 25.01.2022 підтверджує відступлення права вимоги на користь ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» (Витяг з Реєстру прав вимоги №170). Факт фінансування первісного кредитора підтверджується бухгалтерськими документами (акт звірки, протокол узгодження предмету факторингової операції, фінансові документи). 05.08.2020 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 05/0820-01 (копія договору факторингу №05/0820-01 з додатковими угодами). 31.07.2023 підписано Реєстр прав вимоги № 10, яким право вимоги було передано ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» (Витяг з Реєстру прав вимоги №10). Передання коштів підтверджується платіжним документом (платіжна інструкція щодо сплати фінансування по Реєстру прав вимоги №10). 08.07.2025 ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» уклало з позивачем Договір факторингу № 08/07/25-Е (копія договору факторингу №08/07/25-Е). Після підписання сторонами Акта приймання-передачі Реєстру боржників право вимоги перейшло до позивача (Акт прийому-передачі Реєстру боржників; Витяг з Реєстру боржників). Витяг із Реєстру боржників та фінансові документи підтверджують фактичне відступлення права вимоги позивачу (платіжна інструкція щодо сплати фінансування по Реєстру боржників). Судом встановлено, що всі договори факторингу були чинними, належним чином укладеними, містять умови про можливість подальшого відступлення прав вимоги третім особам, а надані позивачем документи у сукупності підтверджують безперервність переходу права вимоги та законність набуття позивачем статусу нового кредитора (докази: всі документи факторингу, реєстри, акти, платіжні інструкції, витяги). З огляду на встановлені обставини та подані докази, позовні вимоги є доведеними та підлягають задоволенню у частині стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у розмірі 18 160,08 грн, що складається з 5 100,00 грн основної заборгованості та 13 060,08 грн відсотків. Відповідно до статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір є домовленістю двох або більше сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків і оформленою в електронній формі. Саме у такий спосіб був укладений кредитний договір № 650176094 від 19.11.2021 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] (далі Відповідач, боржник), за умовами якого позичальнику було надано кредитні кошти у сумі 5 100,00 грн. Частина п`ята статті 11 цього Закону встановлює, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може містити посилання на інші електронні документи, якщо особі, якій адресована оферта, забезпечено вільний доступ до таких документів. Включення умов шляхом відсилання до іншого електронного документа не є підставою для визнання правочину нікчемним, за умови що сторона мала можливість ознайомитись з такими умовами. У даному випадку Відповідач перед підписанням договору зареєструвався на сайті кредитора, заповнив заявку, пройшов верифікацію та підтвердив ознайомлення з умовами кредитування. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що електронний правочин підписується за допомогою електронного підпису, у тому числі одноразовим ідентифікатором. Кредитний договір був підписаний Відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора MNV2G39Z, що забезпечує належну ідентифікацію підписувача і підтверджує волевиявлення боржника. Стаття 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги» забороняє визнавати електронні підписи недійсними лише через їх електронну форму. Тому електронне підписання Відповідачем договору є юридично значимим і таким, що породжує цивільно-правові наслідки. Відповідно до умов кредитного договору, боржник зобов`язувався повернути отримані кредитні кошти, сплатити відсотки та виконати інші обумовлені договором зобов`язання. Проте відповідач не виконав зазначені зобов`язання, у встановлені строки не погасив заборгованість, внаслідок чого утворився борг у загальній сумі 18 160,08 грн, який складається з: 5 100,00 грн основного боргу; 13 060,08 грн заборгованості за відсотками, нарахованими відповідно до умов договору. Наявність зазначеної заборгованості підтверджується документами, поданими позивачем, а відповідачем [PERSON] вона не була спростована або оскаржена. Судом також встановлено, що після відступлення первісним кредитором права грошової вимоги за договорами факторингу на користь фінансових компаній ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», а згодом ТОВ «ФК «ЄЙС» (Позивач), Відповідач не здійснив жодних платежів на погашення кредитної заборгованості. Незважаючи на належне повідомлення про заміну кредитора відповідно до статті 1082 ЦК України, Відповідач продовжив ухилятися від виконання своїх обов`язків. Отже, позовні вимоги є законними та доведеними. Відповідно до ст. 1082 ЦК України, передбачено: "Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом." Згідно з умовами Кредитного договору Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Договором. Представник позивача заявив клопотання про стягнення з боржника витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 грн. Зазначені витрати підтверджуються договором правничої допомоги, додатковою угодою, актом прийому-передачі наданих послуг, а також копією свідоцтва адвоката про право на зайняття адвокатською діяльністю та довіреністю адвоката. Разом з тим, суд встановив, що справа розглядається у спрощеному порядку, а її предметом є стягнення заборгованості за кредитним договором, що має малозначний характер, обмежену суму та невелику складність правовідносин. У зв`язку з цим, обсяг виконаних адвокатом робіт був обмеженим, а заявлена сума витрат не відповідає реальному обсягу та складності виконаних правничих послуг. Суд також враховує, що відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України витрати на правничу допомогу підлягають стягненню лише в розмірі, що є розумним та співмірним предмету спору, обсягу і складності правової допомоги, а також фінансовим можливостям сторін. З огляду на наведене, суд вважає заявлені витрати у сумі 7 000 грн неспропорційними, та такі витрати підлягають стягненню у зменшеному розмірі. Виходячи з принципу розумності та співмірності, суд визначає розмір витрат на правничу допомогу, що підлягають стягненню з боржника, у сумі 2 000 грн. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам. Таким чином, із Відповідача підлягає стягненню також сплачений позивачем судовий збір у сумі 2 422,40 грн. Ураховуючи викладене, досліджені докази, обставини, встановлені судом, та

Outcome: approved