Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

11.11.2025 позивачка звернулася до суду із вказаним позовом мотивуючи його тим, що під час перебування у шлюбі, [INFO] у сторін народився син [PERSON] . 18.05.2015 шлюб між сторонами було розірвано. Відповідач після розірвання шлюбу аліменти на утримання дитини не сплачує, на звернення позивачки відмовляє та уникає спілкування. Позивачка вважає, що відповідач, незважаючи на інвалідність 2 групи, має змогу сплачувати аліменти у твердій сумі 1000 грн. Таким чином просила стягувати із відповідача аліменти на утримання сина у твердій грошовій суді у розмірі по 1 000,00 грн. щомісячно. 08.12.2025 представник відповідача адвокат Палій Т.Г. (уповноважена представляти інтереси позивача на підставі ордеру серії АВ № 1206716 від 05.12.2025 (а.с. 29) подала до суду зустрічну позовну заяву згідно якої відповідач [PERSON] оспорює своє батьківство щодо [PERSON] та просить виключити його з актового запису про народження дитини. Зустрічний позов мотивований тим, що між сторонами шлюб укладено 03.01.2006, розірвано 18.05.2015. З 2009 року подружжя не проживало разом, спільного побуту та інтимних стосунків не мало. Позивачка народила сина у 2011 році, його біологічним батьком є нинішній чоловік позивачки. Просить призначити ДНК-експертизу у справі та виключити відомості про нього з актового запису про народження дитини. 14.01.2026 об`єднано зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Вінницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану, про оспорювання батьківства, виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька дитини із первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів (а.с. 51). Позивачка за первісним позовом та відповідачка за зустрічним позовом [PERSON] до підготовчого судового засідання не з`явилась. Заздалегідь 27.01.2026 надіслала на адресу суду відзив на зустрічну позовну заяву, у якому зазначила, що визнає зустрічний позов [PERSON] у повному обсязі, оскільки [PERSON] не є біологічним батьком її дитини - [PERSON] .. Вона просить залишити без розгляду свій первісний позов про стягнення аліментів та не заперечує проти задоволення зустрічного позову. Подальший розгляд справи просить проводити без її участі (а.с. 59). Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним [PERSON] до судового засідання також не з`явився. Натомість його представник адвокат Палій Т.Г. подала через підсистему «Електронний суд» відповідь на відзив (а.с. 62-63) у якому не заперечує проти ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні, а подальший розгляд справи просить проводити у її відсутність та відсутність її довірителя. Представник третьої особи за зустрічним позовом, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Вінницького відділу державної реєстрації актів цивільного стану до судового засідання не з`явився. Надіслали на електронну адресу суду листа, яким просили судовий розгляд проводити у їхню відсутність, а при прийнятті рішення поклались на розсуд суду (а.с. 61). Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не зявилися у судове засідання. Дослідивши подані заяви та матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Щодо первісного позову Відповідно до п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду. Тому, на підставі вищевикладеного суд роз`яснює позивачці за первісним позовом [PERSON] наслідки процесуальних дій зокрема, що після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, позивач має право звернутися до суду повторно. Щодо зустрічного позову Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Як зазначено у ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши заяви сторін та матеріали справи, враховуючи визнання позову відповідачкою [PERSON] за зустрічним позовом, суд дійшов висновку, що зустрічний позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Стороною позивача за зустрічним позовом надано посвідчення серії [NUMBER] від 31.10.2017 (а.с. 23) та довідку до акту огляду МСЕК серії 12 ААА № 595219(а.с. 24), згідно якого [PERSON] являться інвалідом з дитинства безтерміново. Відповідно до та ст. 5 СК України сімя, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Зокрема, держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини (ч. 2, 3 ст. 5 СК України). При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обовязки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Отже, при вирішенні справ про оспорювання батьківства суди повинні керуватися найкращими інтересами дитини, забезпечуючи баланс між інтересами дитини та сторін по справі. Сімейним кодексом України встановлена презумпція шлюбного батьківства. Так, відповідно рішення Літинського районного суду Вінницької області від 18.05.2015 (а.с. 3) 03.01.2006 зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження (а.с. 2) батьками [PERSON] , [INFO] зазначені [PERSON] та [PERSON] . 18.05.2015 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано(а.с. 3). Рішення набрало законної сили 28.05.2015. 02.04.2019 [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] та змінила своє прізвище на « [PERSON] » (а.с. 4). За змістом ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоровя про народження дружиною дитини. Відповідно до статті 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, предявивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Як роз`яснено в п.11 Постанови Пленуму Верховного Судку України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст.136 СК) - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст.138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорюваних відомостей з актового запису про народження дитини. У відповідності до ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачка за зустрічним позовом [PERSON] у поданому відзиві повністю визнала позовні вимоги, зазначивши, що позивач [PERSON] не є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] та не заперечує проти виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження (а.с. 59). Судом не встановлено обставин, які б свідчили про недобровільність або неправдивість такого визнання позову, а також не вбачає порушення прав, свобод чи інтересів інших осіб. З огляду на викладене, враховуючи визнання відповідачкою за зустрічним позовом зустрічного позову та відсутність спору щодо факту відсутності біологічного споріднення між позивачем за зустрічним позовом і дитиною, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення зустрічного позову та виключення відомостей про позивача, як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до п. 20 глави 1 розділу III Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Положеннями п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5 встановлено, що підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є, зокрема, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Частиною 1, 2, 3 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану. Пунктом 1.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 за № 96/5 передбачено, що внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції у випадках, передбачених чинним законодавством. Відповідно до п.п. 2.13, 2.13.1 Правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. В пункті 2.16.7 Правил зазначається, що на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду. Зі змісту п. 2.8 Правил слідує, що внесення змін до актового запису про народження дитини провадиться органом державної реєстрації актів цивільного стану України після вирішення судом питання щодо виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька. Відповідно до ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. З аналізу викладених положень слідує, що рішення суду про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька дитини саме по собі є підставою для внесення змін до актового запису про народження дитини та видачі нового свідоцтва. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Крім того, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Судом встановлено, що позивач за зустрічним позовом [PERSON] є особою з інвалідністю II групи та відповідно до закону звільнений від сплати судового збору (а.с. 24). Враховуючи задоволення зустрічного позову, а також визнання його відповідачкою [PERSON] , суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь Держави Україна судовий збір у розмірі 665,60 грн. за позовну вимогу про оспорювання батьківства.

Outcome: approved