Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

Позивач, [PERSON] , пред`явив до відповідача, Семенівської міської ради Чернігівської області, позов, в якому просив визнати за [PERSON] право приватної власності на житловий будинок з господарськими і побутовими будівлями та надвірними спорудами, який розташований по [ADDRESS] . В обґрунтування таких позовних вимог у позові зазначено про те, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Факт родинних відносин підтверджується копією свідоцтва про народження. Позивач, на його думку, є єдиним спадкоємцем після її смерті за заповітом, посвідченим В. П. Марущенко, секретарем виконкому Жадівської сільської ради 13 лютого 2008 за реєстровим № 140, за яким все своє майно спадкодавець заповідав позивачу. Позивач, на його переконання, прийняв спадщину фактом спільного проживання з померлою на день смерті, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Семенівської міської ради від 13.11.2025. Коли звернувся до нотаріуса для оформлення свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, який фактично належав матері позивача до смерті, після її смерті позивач фактично вступив в управління спадковим майном, по [ADDRESS] , де розташований житловий будинок з господарськими і побутовими будівлями та надвірними спорудами. Відповідно до виписки з погосподарської книги № 25-09/538 від 17.11.2025 згідно погосподарського обліку в погосподарській книзі № 6, житловий будинок 1973 року побудови, що розташований за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований за [PERSON] , померлою матір`ю позивача, після смерті якої головою домогосподартва став її син [PERSON] . Коли позивач вирішив зареєструвати своє право власності на вказаний вище житловий будинок, то це виявилося неможливим через відсутність будь-яких документів щодо будівництва даного будинку. Позивач вважає, що за ним може бути визнане право власності на зазначений будинок з господарськими будівлями з наступних причин. Даний будинок був збудований родичами матері позивача. На час забудови будинку питання набуття права власності регулювалося постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю та будівництво індивідуальних житлових будинків». Цей правовий акт не пов`язував виникнення права власності на житловий будинок з проведенням його реєстрації. Це також підтверджено правовим висновком Верховного Суду України в цивільній справі 6-137це13 від 18.12.2013 року. 31.01.1966 року Мінкомгоспу УРСР була затверджена Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, яка діяла до 13.12.1995 року (Далі - Інструкція). Відповідно до п. 4 вказаної Інструкції реєстрації підлягали лише всі будинки та домоволодіння в межах міст і селищ міського типу Української РСР, а відповідно до п. 6 Інструкції не підлягали реєстрації будинки і домоволодіння , що розташовані в сільських населених пунктах. Отже, у сільській місцевості оформлення індивідуальних (приватних) будинків здійснювалося шляхом проведення у господарській книзі сільської ради відповідного запису та відкриття особового рахунку на ім`я забудовника. Інших правовстановлюючих документів чинне на той час законодавство не передбачало. З введенням в дію Закону України «Про власність» 1991 року та Цивільного кодексу України 2003 року будь-якого іншого порядку реєстрації збудованих до 15.04.1991 року в сільській місцевості домоволодінь, або їх перереєстрації не передбачалося, самовільно збудованими вони також не є, так як будувалися і реєструвалися згідно діючого на той час законодавства. Таким чином, оскільки житловий будинок та господарські будівлі, які розташовані по [ADDRESS] , було зареєстровано відповідно до чинного на той час законодавства за позивачем, тому він став власником житлового будинку та господарських будівель, що ніколи ніким не оспорювалось. Відповідно до вимог частини 1 ст. 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Обов`язковість державної реєстрації права власності на нерухоме майно встановлена пунктом 1 частини 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень». В той же час в частині 5 ст. 3 цього ж Закону зазначено, що право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Враховуючи ту обставину, що на цей час позивач не має можливості оформити право власності на житловий будинок, який фактично є його власністю, яким він володіє багато років, та розташований по [ADDRESS] , позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх невизнаних прав. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. У судове засідання позивач [PERSON] , не прибув, подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, за змістом якої позов підтримав (а. с. 27). Представник відповідача, Семенівської міської ради Чернігівської області, міський голова Деденко Сергій Іванович, у судове засідання не прибув, відзиву не подав, але подав до суду через підсистему «Електронний суд» заяву про розгляд справи за його відсутності, за змістом якої зазначив, що проти задоволення позовних вимог міська рада не заперечує (а. с. 25). Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Семенівської державної нотаріальної контори Чернігівської області, державний нотаріус Доля Наталія Миколаївна, у судове засідання також не прибула, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника нотаріальної контори на розсуд суду зі зазначенням даних, що після померлої [INFO] [PERSON] спадкова справа не заводилася (а. с. 22-23). Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає за необхідне позов задовольнити повністю за приведених вище обставин, викладених у позові, які знайшли своє певне підтвердження (у частині фактичних обставин, а не застосування законодавства) у судовому засіданні через те, що вони доводяться сукупністю відомостей доданих до позову копій документів, зокрема: даними копії паспорта, яким документований позивач (а. с. 6-7); даними копій довідок виконавчого комітету Семенівської міської ради щодо будинку (а. с. 8-9); даними копії заповіту [PERSON] (у частині волі померлої) (а. с. 10); даними копії свідоцтва про народження позивача (а. с. 11); даними копії технічного паспорта № 561 від 10.07.2025 (а. с. 12-14); даними копії свідоцтва про смерть [PERSON] (а. с. 15); даними копії висновку про вартість майна (а. с. 16). даними копії листа відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та цивільного захисту Семенівської міської ради від 04.12.2025 № 07-07/29, яким констатовано відсутність порушення будівельних норм і правил щодо будинку і будівель (а. с. 17); Крім позивача на будинок ніхто не претендує. Через відсутність відповідної реєстрації права власності на житловий будинок зараз позивач не має можливості отримати вказаний будинок у власність інакше, аніж за рішенням суду. Позов відповідачем визнається повністю, а тому у суду за присутньої аргументації, викладеної у позові, немає аніяких істотних перешкод для визнання права власності на зазначений будинок за позивачем на підставі положень ст. ст. 16, 328 Цивільного кодексу України.

Outcome: approved