Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою, яку мотивувала тим, що вона з 2017 року почала проживати з [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу в [ADDRESS] . За час спільного проживання в них народилася спільна дитина, 2018 року народження. За час спільного проживання вони проживали однією сім`єю, виховували спільну дитину, займалися побутом, вели спільне господарство. В квітні 2025 року [PERSON] був призначений на військову службу під час мобілізації та [INFO] під час виконання бойового завдання загинув внаслідок отримання поранень не сумісних з життям. Вказує, що має право на отримання виплати грошового забезпечення, передбаченого для сімей військовослужбовців, які загинули, а також вирішення соціальних питань з цього приводу. З урахуванням викладеного, просить встановити факт, що вона спільно проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] з 2017 року по день його смерті. Позивач та її представник підтримали позовну заяву та просять її задовольнити. Відповідачі не заперечували проти того, що позивач дійсно проживала з [PERSON] однією сім`єю, вели спільне господарство, мали спільну дитину, але позовні вимоги не визнали через те, що позивач зраджувала йому. Свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] підтвердили, що позивач з 2017 року почала проживати з [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу в [ADDRESS] . За час спільного проживання в них народилася спільна дитина, 2018 року народження. За час спільного проживання вони проживали однією сім`єю, виховували спільну дитину, займалися побутом, вели спільне господарство Суд, вислухавши пояснення учасників та дослідивши надані докази, прийшов до наступного. Згідно копії свідоцтва про народження, [PERSON] народилася [INFO] та її батьками є [PERSON] і [PERSON] . З повідомлення тво начальника [INFO] від 16.08.2025 № 15/4/7197, адресованого [PERSON] , вбачається, що остання сповіщена про те, що її чоловік [PERSON] , [INFO]., вірний військовій присязі на вірність Українському народу, захищаючи Батьківщину, [INFO] під час виконання бойового завдання біля населеного пункту Юнаківка Сумської області, загинув внаслідок поранень не сумісних з життям. З копії свідоцтва про смерть, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . З довідки виконавчого комітету Петрівсько-Роменскої сільської ради від 27.08.2025 № 1957/02.1.6-02 вбачається, що [PERSON] 20.08.2025 на території сільського кладовища в с. Ручки Миргородського району Полтавської області здійснено поховання [PERSON] , який помер [INFO] . З довідки виконавчого комітету Петрівсько-Роменскої сільської ради від 27.08.2025 № 1958/02.1.6-02 вбачається, що [PERSON] , [INFO]., проживала однією сім`єю без реєстрації з [PERSON] , [INFO]., та їх донькою [PERSON] , [INFO]., за адресою: [ADDRESS] , з 2017 року по [INFO] (день смерті [PERSON] ). Разом вели спільне господарство, мали спільні права та обов`язки як подружжя. З відповіді [INFO] від 25.12.2025 № 9/1/18088 вбачається, що до [INFO] з заявами щодо виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю військовослужбовця [PERSON] звернулися - батько [PERSON] , [INFO]., [PERSON] на сина [PERSON] , 2008 р.н., та [PERSON] на дочку [PERSON] , [INFO]. З копій актових записів про народження, отриманих за ухвалою суду, видно, що [PERSON] , [INFO]., записаний батьком [PERSON] , 2008 р.н. (запис про народження № 2 від 01.02.2008) та [PERSON] , [INFO]. (запис про народження № 81 від 15.05.2018). За приписами ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Частиною 1 ст. 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч. 2, 4 ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню. Зокрема, до уваги беруться показання свідків про спільне проживання фактичного подружжя та ведення ними спільного побуту, документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання) чоловіка та жінки, фотографії певних подій, документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 644/6274/16-ц (провадження № 14-283цс18) вказано, що обов`язковими умовами для визнання особи членом сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки. У судовому засіданні факт проживання позивача та [PERSON] однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в період часу з 2017 року підтверджується також у комплексі спільними фотознімками, довідкою сільської ради, а поясненням свідків, наявністю спільної дитини. Як зазначив Верховний Суд у постанові від 20 березня 2023 року у справі № 372/3321/19 (провадження № 61-10538св22), належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із «подружжя»; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України). Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч. 2 ст. 80 ЦПК України). Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. 4 ст. 77 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 1 та ч. 2 ст. 89 ЦПК України). Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона, згідно вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовної заяви. На підставі викладеного та

Outcome: approved