Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

У травні 2025 року позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, у якому просив стягнути з відповідача на свою користь суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 28870,68 грн. В обгрунтування заявлених вимог зазначає, що 25 січня 2024 року ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та [PERSON] уклали договір страхування наземного транспорту, яким забезпечено тз Hyundai Tucson, д.н.з. [NUMBER] . 09.04.2024 в м. Києві по просп. Берестейському сталась ДТП за участю тз Hyundai Tucson, д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та тз Mitsubishi Galant, д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 13 червня 2024 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення. Відповідно до рахунку, наданого ТОВ «Едем Карпейнит», вартість відновлювального ремонту тз Hyundai Tucson, д.н.з. [NUMBER] складає 188870,60 грн. 22.04.2024 ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» сплатило страхове відшкодування у розмірі 188870,60 грн. Цивільно-правова відповідальність водія тз Mitsubishi Galant, д.н.з. [NUMBER] на момент ДТП застрахована у ПрАТ «СК «УСГ». 31.10.2024 ПрАТ «СК «УСГ» здійснило виплату позивачу у розмірі 160000,00 грн. Таким чином, з відповідача, як винуватця ДТП, підлягає стягненню страхове відшкодування у розмірі 28870,60 грн (188870,60 грн - 160000,00 грн). Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 05 червня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. На день ухвалення рішення відповідач своїм правом не скористався, відзив на позов не подав. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та їх безпосередньому дослідженні, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, відповідно до копії договору добровільного страхування наземного транспорту №104/24-Тз/К/05 від 25 січня 2024 року «All Risks», укладеного між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та [PERSON] , забезпечено тз Hyundai Tucson, д.н.з. [NUMBER] . Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (ч.6 ст.82 ЦПК України). Постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 13 червня 2024 року [PERSON] , [INFO] , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Відповідно до змісту постанови, 09 квітня 2024 року о 19 год. 35 хв. у м. Києві по проспекту Берестейському 53, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом MITSUBISHI Galant д.н.з. [NUMBER] , не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом Hyundai Tucson д.н.з. [NUMBER] , який рухався попереду. Внаслідок чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Відповідно до копії розрахунку стразового відшкодування від 17 квітня 2024 року та копії страхового акту №006.00623524-1 від 19 квітня 2024 року, страхове відшкодування тз Hyundai Tucson, д.н.з. [NUMBER] складає 188870,60 грн. Згідно з копією платіжної інструкції №19393154 від 22 квітня 2024 року, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» сплатило ТОВ «Едем-Карпейнт» 188870,60 грн із призначенням платежу: страхова виплата [PERSON] . Відповідно до копії платіжної інструкції №85812 від 31 жовтня 2024 року, ПАТ «СК «УСГ» сплатило ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» 160000,00 грн із призначенням платежу: страхове відшкодування. Так, у ч.ч.1, 2 ст.1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Предметом договору страхування є передача страхувальником за плату ризику, пов`язаного з об`єктом страхування, страховику на умовах, визначених договором страхування або законодавством України (ч.1 ст.980 ЦК України). У ст.1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі №147/66/17 (провадження № 14-95цс20) зазначено, що Велика Палата Верховного Суду послідовно наголошує, що основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми. Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом № 1961-IV у страховика (страховика) не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Враховуючи, що винна особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, відтак з відповідача підлягає стягненню сума страхового відшкодування у розмірі 28870,60 грн (188870,60 грн сума страхового відшкодування, сплачена ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» потерпілій від ДТП особі - 160000,00 грн сума, сплачена ПАТ «СК «УСГ»). Враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, позивач належними доказами, які не спростував відповідач, довів розмір завданих збитків, відтак позов підлягає задоволенню. За ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.\\ Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно зі ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п.27 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved