Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

ТОВ «ФК «Кредит - Капітал» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Підставою звернення до суду є невиконання Відповідачем зобов`язань за кредитним договором №2790486, укладеним 07.01.2022р., за яким ТОВ «Лінеура Україна» надало Відповідачу споживчий кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів, однак Відповідач у встановлені договором строки не повернув кредит та не сплатив проценти за користування ним, чим порушив умови договору та вимоги ст.ст. 509, 526, 1048, 1050, 1054 ЦК України, у зв`язку з цим утворилась заборгованість, яка станом на дату подання позову становить 34 883,77 грн, з яких 7 388,31 грн заборгованість за тілом кредиту та 27 495,46 грн заборгованість за процентами. 10.08.2023р. на підставі договору факторингу ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло право грошової вимоги до Відповідача за вказаним кредитним договором, однак досудові вимоги про погашення заборгованості результату не дали, що й зумовило звернення Позивача до суду з вимогою про стягнення зазначеної суми боргу та судових витрат в розмірі 2422,40 грн., та витрати на правничу допомогу у сумі 8000,00 грн. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 01.10.2025 року було відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб. Вказану ухвалу разом із копією позовної заяви з додатками було надіслано відповідачу [PERSON] на адресу реєстрації рекомендованим листом з повідомленням, однак ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду подано не було. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно зі ст. 509 Цивільного Кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, що ґрунтується на засадах добровільності, розумності та справедливості. При цьому, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться - ст. 526 ЦК України, в строки, що вказані у зобов`язанні - ст. 530 ЦК України. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту, ст. 527 ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за договором про надання споживчого кредиту банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Ст.ст. 610, 611 ЦК України визначають, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, і за порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом, розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Судом встановлено, що 07.01.2022р. між ТОВ"ЛІНЕУРА Україна" та [PERSON] укладено договір №2790486 про надання коштів на умовах споживчого кредиту ( а.с.41-47). Відповідно до п.1.2 Договору сума кредиту складає 7600 грн.. Згідно положень п.1.3. Договору строк кредиту 360 дні. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Кредитний договір укладений сторонами дистанційно та підписаний відповідачем електронним підписом (одноразовим ідентифікатором А005) ( а.с.48). У день укладення кредитного договору ТОВ"Лінеура Україна" перерахувало [PERSON] кредитні кошти у сумі 7600 грн. на указаний [PERSON] картковий рахунок № [NUMBER] , що підтверджується довідкою АТ КБ «Приват Банк» від 26.12.2025р. №20.1.0.0.0/7-251225/42745-БТ, витребуваної судом за клопотанням позивача з АТ КБ"ПРИВАТБАНК" (а.с.37). 10.08.2023р. між ТОВ "Лінеура Україна" та ТОВ «ФК «Кредит - Капітал» укладено договір факторингу №ККЛУ-10082023, у відповідності до умов якого ТОВ "Лінеура Україна" передає (відступає) ТОВ «ФК «Кредит - Капітал» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «Кредит - Капітал» приймає належні ТОВ"Лінеура Україна" Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. З витягу з реєстру боржників до договору факторингу № ККЛУ-10082023 від 10.08.2023р. вбачається, що ТОВ «ФК «Кредит - Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача. Відповідно до наданого позивачем розрахунку, сума заборгованості відповідача становить 34 883,77 грн, з яких 7 388,31 грн заборгованість за тілом кредиту та 27 495,46 грн заборгованість за процентами. Згідно зі ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Ст. 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Пред`являючи позов до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором №2790486 від 07.01.2022р., новий кредитор посилався на те, що позичальник після заміни кредитора у зобов`язанні борг не погасив, має невиконані зобов`язання з погашення тіла кредиту, а також зі сплати процентів. Згідно з статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За таких обставин, оскільки відповідачем не виконано своє зобов`язання з повернення тіла кредиту та обумовлених договором відсотків за користування кредитом у встановлений Договором строк суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, з відповідача підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем в сумі 2422, 40 грн., відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України. Щодо відшкодування витрат на оплату правничої допомоги, судом встановлено, що сума в розмірі 8000,00 гривень за надані послуги правничої допомоги є неспіврозмірною виконаній адвокатом роботі, розмір відшкодування судових витрат повинен бути співрозмірним із ціною позову, тобто не має бути явно завищеним. Даний спір для кваліфікованого юриста є незначної складності, у спорах такого характеру, за відсутності протиріч між наявними у справі доказами, судова практика є сталою, застосування великої кількості законів спірні правовідносини не передбачають, матеріали справи не містять великої кількості документів, на дослідження та збирання б яких адвокат витратив значний час. Участі в судових засіданнях адвокат не приймав. З огляду на викладене, суд враховуючи принципи співрозмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, обсягом та змістом наданих адвокатських послуг і виконаних робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви представника позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу. Достатньою компенсацією витрат позивача на професійну правничу допомогу буде менша сума, ніж розмір відшкодування, вказаний представником позивача у своїй заяві.

Outcome: approved