Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

18.12.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» (далі ТОВ «Укр кредит фінанс») звернулися до суду та просили постановити рішення суду, яким стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 1480-5916 від 06.12.2024 у розмірі 37 275,47 грн та судові витрати у розмірі 2422,40 грн. Стислий виклад позовної заяви В обґрунтування позову зазначають, що 06.12.2024 між ТОВ «Укр кредит фінанс» та [PERSON] укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1480-5916 у електронній формі. Відповідачу було надано для ознайомлення правила відкриття кредитної лінії, таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки. Позивач надав відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту 8 000,00 грн, строк кредитування 365 днів, базовий період 21 днів, стандартна процентна ставка 1,0 % в день, яка застосовується протягом 180 перших днів кредитування, знижена процентна ставка 0,75 % в день, яка застосовується за період починаючи з 181 дня до закінчення строку кредитування. 16.12.2024, 25.12.2024, 27.01.2025, 04.02.2025, 13.02.2025, 06.05.2025 між сторонами укладено додаткові угоди до договору, відповідно до умов яких відповідач отримав додаткові кредитні кошти та продовжено строк дії договору до 05.05.2026. Кредитодавець повністю виконав взяті на себе зобов`язання, проте відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань за договором. Внаслідок неналежного виконання своїх зобов`язань за відповідачем станом на 21.10.2025 нарахована заборгованість у розмірі 37 275,47 грн, з яких 16 449,01 грн заборгованість за кредитом, 19 346,05 грн заборгованість за нарахованими процентами, 1480,41 грн заборгованість за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК України. Позивач звернувся до відповідача із вимогою про погашення заборгованості, проте спір у добровільному порядку не вирішений. З метою захисту своїх майнових прав змушені звернутись до суду. Заяви, клопотання учасників справи У заяві представник позивача просив розгляд справи проводити без його присутності, наполягав на задоволенні позову, не заперечував проти винесення заочного рішення (а. с. 89). Відповідач у строки, встановлені судом, відзиву на позов, заперечень щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не направив. Процесуальні дії у справі 19.12.2025 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Сторони у судові засідання 21.01.2026, 12.02.2026 не з`явилися. Про дату, час і місце судового засідання були повідомлені належним чином. Оскільки відповідач не повідомив про поважність причин повторної неявки в судове засідання та враховуючи позицію представника позивача суд, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, постановив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Зважаючи на викладене суд згідно із положеннями ч. 1 ст. 223 ЦПК України вважає за доцільне розглянути справу по суті за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі матеріалів. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини справи, встановлені судом Судом встановлено, що 06.12.2024 між ТОВ «Укр кредит фінанс» та [PERSON] у електронній формі укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1480-5916, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 8 000,00 грн на строк 365 днів, тобто до 05.12.2025, зі сплатою стандартної процентної ставки 1,0 % в день. Кредит надається шляхом безготівкового нарахування на картку із номером [NUMBER] (а. с. 13-24). У подальшому 16.12.2024, 25.12.2024, 27.01.2025, 04.02.2025, 13.02.2025, 06.05.2025 між ТОВ «Укр кредит фінанс» та [PERSON] укладено додаткові угоди до договору про відкриття кредитної лінії № 1480-5916, відповідно до умов яких відповідач отримав додатковий кредит у розмірі 7100,00 грн, 1800,00 грн, 700,00 грн, 700,00 грн, 2500,00 грн, 3600,00 грн. Додатково визначено розмір комісії та продовжено строк дії договору за останньою додатковою угодою до 05.05.2026 (а. с. 45-70). Згідно з копією квитанцій АТ КБ «Приватбанк» за допомогою сервісу Ligpay було здійснено видачу кредитних коштів за договором № 1480-5916 від 06.12.2024 на картку із маскою [NUMBER] у розмірі 8 000,00 грн 06.12.2024, у розмірі 7100,00 грн 16.12.2024, у розмірі 1800,00 грн 25.12.2024, у розмірі 700,00 грн 27.01.2025, у розмірі 700,00 грн 04.02.2025 (а. с. 35-39). Відповідно до повідомлення ТОВ «ФК «Контрактовий дім» від 30.10.2025 на виконання договору на переказ коштів, укладеного із ТОВ «Укр кредит фінанс» від 01.06.2020, товариством успішно проведені наступні операції: перерахування коштів за договором кредиту № 1480-5916 на номер картки із маскою [NUMBER] 13.02.2025 у розмірі 2500,00 грн, 06.05.2025 у розмірі 3600,00 грн (а. с. 40, 44 зв. б). Відповідач належним чином не виконував грошові зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого станом на 21.10.2025 виникла заборгованість в сумі 37 275,47 грн, з яких 16 449,01 грн заборгованість за кредитом, 19 346,05 грн заборгованість за нарахованими процентами, 1480,41 грн заборгованість за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК України (а. с. 34-35). Оскільки позичальником прострочено сплату процентів на строк понад один календарний місяць ТОВ «Укр кредит фінанс» 28.10.2025 направили вимогу про усунення порушень умов договору № 1530-2816 та сплату 37 275,47 грн заборгованості (а. с. 77-78). Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України). Згідно із положеннями статей 1046-1049 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості у строк та в порядку, що встановлені договором. Також позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до статтей 525-526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Аналізуючи фактичні обставини справи, суд доходить висновку, що між сторонами склалися договірні правовідносини. Договір № 1480-5916 від 06.12.2024 із додатковими угодами укладений між позивачем та [PERSON] у електронній формі відповідно до вимог ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Сторони обумовили істотні умови договору як то розмір кредиту та суму відсотків, комісії, що підлягають сплаті за користування кредитними коштами, строк дії договору, тощо. Також позивачем доведено виконання ТОВ «Укр кредит фінанс» своїх зобов`язань за договором № 1480-5916 від 06.12.2024 щодо надання відповідачу кредитних коштів за основним договором та додатковими угодами до нього, що підтверджується повідомленням ТОВ «ФК «Контрактовий дім» від 30.10.2025, а також квитанціями АТ КБ «Приватбанк» Ligpay. Суд звертає увагу на той факт, що у вказаних документах зазначено посилання на кредитний договір, співпадають дата та час, сума кредиту та маска картки, зазначеної відповідачем у договорі про відкриття кредитної лінії та додаткових угодах до нього. Також згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Хоча строк дії договору на момент пред`явлення позову не закінчився, але позивачем 28.10.2025 направлено на адресу відповідача вимогу про дострокове погашення кредиту, яка не була виконана відповідачем до 18.12.2025, тому обґрунтованими є вимоги позивача про дострокове повернення тіла кредиту та заборгованості за нарахованими відсотками станом на 21.10.2025. Вказане узгоджується із правовими висновками, викладеними ВП ВС у постанові від 04.07.2023 у справі № 553/1501/15-ц, що направлення відповідно до частини десятої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній до 10 червня 2017 року) вимоги про дострокове повернення кредиту свідчить про дотримання кредитором вимог цього Закону і не позбавляє суд права вирішити позов по суті заявлених вимог за умови, що на час ухвалення рішення минув строк для виконання вимоги і вона не втратила чинності. Однак у задоволенні позовних вимог у частині стягнення відсотків на підставі ст. 625 ЦК України у розмірі 1480,41 грн необхідно відмовити, оскільки вказане не відповідає вимогам п. 18 Перехідних положень Цивільного кодексу України, відповідно до яких у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. З урахуванням викладеного суд доходить переконання, що позивачем частково доведено порушення його майнових прав відповідачем. Висновки за результатами розгляду позовної заяви За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, доходить висновку наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог. У силу приписів ст. 141 ЦПК України судові витрати стягуються з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial