Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-05 00:00:00

[PERSON] , діючи в особі свого представника адвоката Пацьори Д.С. звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, заінтересовані особи: [PERSON] , [PERSON] . Заяву обгрунтовує тим, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину №1-91 від 25.01.2025, виданого Другою черкаською державною нотаріальною конторою, [PERSON] належить 1/2 частки у праві спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS] . 20.09.2007 року [PERSON] склав заповіт, в якому прописав, що на випадок його смерті належну йому квартиру [ADDRESS] він заповідає в рівних частинах [PERSON] і [INFO] (є донькою [PERSON] ), [PERSON] [INFO] (є сином [PERSON] ), з правом довічного проживання в квартирі [PERSON] . 22.07.2024 року о 6 годині ранку [PERSON] як зазвичай зайшов до свого батька, [PERSON] , в кімнату, щоб провідати та спитати як він себе почуває і що хоче на сніданок, але знайшов батька в кімнаті без ознак життя та слідів насильницької смерті, про що невідкладно повідомив службу екстреної допомоги населенню за єдиним телефонним номером «112». З огляду на зазначене, [PERSON] як син вже померлого [PERSON] , що проживав з ним в одній квартирі протягом тривалого часу, почав займатися організацією поховання батька та сплатив всі необхідні витрати для цього: уклав із Комунальним підприємством "Комбінат комунальних підприємств" Черкаської міської ради Договір-замовлення №0881 від 22.07.2024, яким замовив послугу із копки могили на загальну суму 2 665,00 грн., звернувся до ФОП [PERSON] , з якою уклав Договір замовлення на організацію та проведення поховання №1042 від 23.07.2024 на загальну суму 23 635,00 грн. Знаючи про наявність складеного батьком заповіту, [PERSON] бажав успадкувати майно, яке йому заповів [PERSON] , а тому не заявляв про відмову від спадщини і прийняв її постійно проживаючи із спадкодавцем в одній квартирі. 09.10.2025 року [PERSON] , яка діяла в інтересах [PERSON] , звернулась до державного нотаріуса Першої черкаської державної нотаріальної контори Шалденко Л.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру [ADDRESS] , однак 10.10.2025 року отримала Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що [PERSON] не був зареєстрований за однією адресою разом із своїм батьком, [PERSON] , станом на день його смерті [INFO] , а тому [PERSON] вважається таким, що спадщину не прийняв. Отже, у нотаріуса відсутні правові підстави для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належне [PERSON] майно. Так, відповідно до листа Департаменту "Центр надання адміністративних послуг" Черкаської міської ради №12319/18102-01-21 від 19.06.2025 станом на день смерті [PERSON] , [INFO] , за адресою [ADDRESS] був зареєстрований лише [PERSON] [INFO] , який проживав у зазначеній квартирі у період з 23.05.1986 до 22.07.2024, а за даними паспорта [PERSON] серії [NUMBER] від 22.10.1996 він зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Однак у Заявника, [PERSON] , наявні докази, які підтверджують факт його постійного проживання разом із батьком у одній квартирі: згідно із даними Довідки про фактичне місце проживання громадян №1390/10-01.2-02 від 01.07.2025, виданої Департаментом соціальної політики Черкаської міської ради, [PERSON] дійсно проживав за адресою: [ADDRESS] разом зі своїм батьком, [PERSON] [INFO] , до дня його смерті [INFO] . Зазначену Довідку було видано на підставі Акта опитування сусідів, відповідно до якої сусіди [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що [PERSON] [INFO] проживав постійно зі своїм батьком [PERSON] [INFO] на момент смерті останнього за адресою: [ADDRESS] з 01.05.2023 року. Окрім цього, разом зі своїм батьком [PERSON] вів спільне господарство, вирішував побутові питання: купував необхідні продукти та ліки, готував їжу та прибирав квартиру, оплачував комунальні послуги за квартиру до КП "Черкасиводоканал", ПрАТ "Черкаське хімволокно", Черкаський міський ЦОС ТОВ "Черкасиенергозбут", ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", Черкаської філії "Газорозподільчі мережі України", КП "Черкаська служба чистоти", здійснював оплату витрат за домофон (ФОП [PERSON] ) та внесків ОСББ "Героїв Дніпра 31", що підтверджується відповідними квитанціями з АТ "ПУМБ" від 29.01.2024, 25.02.2024, 29.03.2024, 28.04.2024 та 28.05.2024, постійно знаходився поруч із батьком, оскільки він потребував постійного догляду через стан здоров`я. Отже, через відсутність саме зареєстрованого місце проживання спадкоємця разом із спадкодавцем за однією адресою на момент смерті останнього наразі Заявник не може оформити спадщину у нотаріуса та отримати свідоцтво про спадщину за заповітом, а саме на квартиру [ADDRESS] . Просить суд встановити факт постійного проживання [PERSON] [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ) зі спадкодавцем [PERSON] [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ), що помер [INFO] , на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.11.2025 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду. Заявник та представник заявника в судове засідання не з`явилися. Представник заявника надіслала до суду заяву, в якій справу просила розглянути у її відсутності Заінтересовані особи у судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку про можливість задоволення заяви виходячи з наступного. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 №2 передбачено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 21.05.1967 [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Як вбачається з копії свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] від 22.02.2024 року, [PERSON] помер [INFO] в м. Черкаси. 20.09.2007 року [PERSON] склав заповіт, який належну йому квартиру [ADDRESS] заповів у рівних частинах [PERSON] , [PERSON] , з правом довічного проживання в квартирі [PERSON] 09.10 2025 року [PERSON] , яка діяла в інтересах [PERSON] звернулась до державного нотаріуса Першої черкаської державної нотаріальної контори Шалденко Л.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру [ADDRESS] , однак 10.10.2025 року отримала Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що [PERSON] не був зареєстрований за однією адресою разом із своїм батьком, [PERSON] , станом на день його смерті [INFO] , а тому [PERSON] вважається таким, що спадщину не прийняв. Отже, у нотаріуса відсутні правові підстави для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належне [PERSON] майно. Відповідно до листа до листа Департаменту "Центр надання адміністративних послуг" Черкаської міської ради №12319/18102-01-21 від 19.06.2025 станом на день смерті [PERSON] , [INFO] , за адресою [ADDRESS] був зареєстрований лише [PERSON] [INFO] , який проживав у зазначеній квартирі у період з 23.05.1986 до 22.07.2024 року Як вбачається з копії паспорта [PERSON] серії [NUMBER] від 22.10.1996 він зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. В пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Враховуючи викладене, щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори в межах 6-місячного строку, встановленого для прийняття спадщини (ст. 1270 ЦК). Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу протягом 6 місяців з часу відкриття спадщини, (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України). Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). У відповідності до п.п. 3.21, 3.22. глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем. Згідно з п.п. 4.10. п. 4 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. У такому випадку вказані обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідний висновок викладений у постанові Верховного суд від 12 квітня 2022 року у справі № 175/2730/20 (провадження № 61-19265св21). У постанові Верховного Суду від 10 січня 2019 року у справі № 484/747/17 міститься правовий висновок, що згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» відсутність реєстрації місця проживання не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. Факт постійного проживання позивача разом із спадкодавцем по день смерті останнього підтверджує наявність у позивача можливостей для вирішення його спадкових прав. Аналогічна позиція сформульована у постанові Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 404/2163/16-ц (провадження № 61-15926св18). Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з частинами першою, другою статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтереси інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. При розгляді судом даної справи спору про право між заінтересованими особами, інших спадкоємців не встановлено, вирішення даного питання надасть право заявнику, який є спадкоємцем за законом відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України, на отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті рідного діда та відповідно, реалізацію його спадкових прав. При зверненні заявника до нотаріального органу з метою оформлення його спадкових прав та отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті батька, заявнику було роз`яснено, що наявних у заявника документів не достатньо для підтвердження факту спільного проживання із спадкодавцем на момент смерті спадкодавця. Так, згідно довідки про фактичне місце проживання громадян №1390/10-01.2-02 від 01.07.2025, виданої Департаментом соціальної політики Черкаської міської ради, [PERSON] дійсно проживав за адресою: [ADDRESS] разом зі своїм батьком, [PERSON] [INFO] , до дня його смерті [INFO] . Довідку було видано на підставі акта опитування сусідів, з якого вбачається, що сусіди - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що [PERSON] [INFO] проживав постійно зі своїм батьком [PERSON] [INFO] на момент смерті останнього за адресою: [ADDRESS] з 01.05.2023 року. Також судом встановлено, що [PERSON] разом із батьком вів спільне господарство, вирішував побутові питання: купував необхідні продукти та ліки, готував їжу та прибирав квартиру, оплачував комунальні послуги за квартиру до КП "Черкасиводоканал", ПрАТ "Черкаське хімволокно", Черкаський міський ЦОС ТОВ "Черкасиенергозбут", ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", Черкаської філії "Газорозподільчі мережі України", КП "Черкаська служба чистоти", здійснював оплату витрат за домофон (ФОП [PERSON] ) та внесків ОСББ "Героїв Дніпра 31", що підтверджується відповідними квитанціями з АТ "ПУМБ" від 29.01.2024, 25.02.2024, 29.03.2024, 28.04.2024 та 28.05.2024. Також, [PERSON] уклав із Комунальним підприємством "Комбінат комунальних підприємств" Черкаської міської ради Договір-замовлення №0881 від 22.07.2024, яким замовив послугу із копки могили на загальну суму 2 665,00 грн., звернувся до ФОП [PERSON] з якою уклав Договір замовлення на організацію та проведення поховання №1042 від 23.07.2024 на загальну суму 23 635,00 грн. За таких обставин, суд приходить до висновку, що спір про право в даному випадку відсутній та в судовому засіданні знайшов підтвердження факт постійного проживання [PERSON] [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ) зі спадкодавцем [PERSON] [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ), що помер [INFO] , на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] . Встановлення даного юридичного факту породжує для заявника юридичні наслідки - можливість оформлення його спадкових прав та отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті батька [PERSON]

Outcome: approved