Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини всіх його видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви та до дня закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення донькою 23 річного віку. На обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначає, що вона та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Із 01.09.2024 донька навчається в Черкаському державному технологічному університеті на факультеті графічного дизайну на платній формі навчання, що підтверджується відповідною довідкою. Донька не має власного заробітку, а тому потребує матеріальної допомоги для забезпечення проживання, харчування, оплати навчання, проїзду, придбання навчальних матеріалів тощо. Позивач працює вихователем групи продовженого дня у Христинівському ліцеї №1, отримує невелику заробітну плату та самостійно виховує доньку, її доходів для покриття усіх потреб дитини не вистачає, тому позивач просить стягнути із відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , яка продовжує навчання. Ухвалою Христинівського районного суду Черкаської області від 05.12.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила про їх задоволення з мотивів викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. 16.01.2026 до суду від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує. Перевіривши викладені у заяві по суті справи обставини та безпосередньо дослідивши письмові докази, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] , відповідач у справі, є батьком, а [PERSON] , позивач у справі, є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 06.12.2007 Відділом реєстрації актів цивільного стану Христинівського районного управління юстиції Черкаської області. Рішенням Христинівського районного суду Черкаської області від 30.10.2017 у справі №706/1268/17 позов [PERSON] до [PERSON] задоволено, збільшено розмір аліментів, які стягуються на користь [PERSON] на доньку [PERSON] , [INFO] , шляхом їх визначення у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . [PERSON] [INFO] досягла повноліття та стягнення аліментів на підставі судового рішення від 30.10.2017 припинено. Відповідно до довідки № 202/25 від 29.10.2025 [PERSON] здобуває вищу освіту в Черкаському державному технологічному університеті на бакалаврському освітньому рівні за спеціальністю 022 Дизайн, за кошти фізичних та/або юридичних осіб, форма навчання денна. Період навчання із 01.09.2024 до 30.06.2028. Наказ про зарахування № 334-с від 11.08.2024. Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина урегульовані Главою 16 СК України. Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як на тому наголошено у постановах Верховного Суду від 22.11.2023 у справі № 337/642/22, від 16.02.2022 у справі № 381/2423/20, стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Право на утримання виникає за умови продовження навчання (пункт 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). За приписами статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 182 СК України передбачені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що донька позивача та відповідача є студенткою Черкаського державного технологічного університету. Період навчання із 01.09.2024 до 30.06.2028. У зв`язку з навчанням у вищому навчальному закладі об`єктивно позбавлена можливості працевлаштування, має потребу в харчуванні, одязі, проживанні за місцем навчання, придбанні навчальних матеріалів тощо. Оскільки на даний час вона не спроможна себе забезпечити, то саме на батьків покладається такий обов`язок. Відповідач про свою неможливість надавати матеріальну допомогу дочці суду не повідомив, позовні вимоги визнав повністю. Суд приймає визнання позову відповідачем та приходить до висновку про необхідність задоволення заявлених вимог. За приписами статті 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким днем у даній справі є день звернення з позовом до суду, тобто 24.11.2025. При розподілі судових витрат суд виходить із таких положень процесуального законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За приписами п. 1 ч. 2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 6 ст. 141 ЦПК України). При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Проаналізувавши вищезазначені норми законодавства, зважаючи, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України із відповідача слід стягнути судовий збір у дохід держави. Доказів звільнення від сплати судового збору відповідач суду не надав, а тому з урахуванням визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, з нього підлягає стягненню у дохід держави судовий збір у розмірі 50 відсотків від суми судового збору, що підлягав сплаті при подачі даного позову, що становить 665 грн 60 коп (1331,20 грн*50%). На підставі ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved