Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-05 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Міністерство оборони України, про встановлення факту проживання позивача однією сім`єю з [PERSON] , починаючи з березня 2019 року по [INFO] (день смерті останнього) без реєстрації шлюбу за адресою: [ADDRESS] .Позовні вимоги обґрунтовує тим, щов 2013 році вона познайомилась з [PERSON] та з березня 2019 року почили проживати разом однією сім`єю без реєстрації шлюбу за адресою: [ADDRESS] , вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки як чоловік та дружина. В травні 2024 року [PERSON] був мобілізований до ЗСУ. [INFO] [PERSON] загинув під час виконання службових обов`язків при захисті Батьківщини. Враховуючи що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю та вели спільне господарство, були пов`язані побутом протягом останніх років і на момент смерті [PERSON] , то позивач має право на одноразову грошову допомогу в розмірі 15 000 000,00 грн відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Постанови КМУ «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 №168, оскільки до переліку категорій громадян, які мають право отримати одноразову грошову допомогу, включені жінки, які проживали з військовослужбовцем без реєстрації шлюбу. Встановлення факту проживання однією сім`єю необхідно для оформлення та отримання виплати грошової допомоги, як родині загиблого військовослужбовця. 10.02.2025 року відповідачем [PERSON] через канцелярію суду подано відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позову. Відзив обґрунтовано тим, що загиблий військовослужбовець [PERSON] є його батьком, з яким він постійно підтримував стосунки. Період постійного проживання з березня 2019 року по [INFO] , а саме по день його смерті, який зазначає позивач, не відповідає дійсності, оскільки його батько тривалий час проживав разом зі своїм батьком - [PERSON] в [ADDRESS] , і лише іноді протягом місяця або два мешкав з позивачем. З березня 2024 року його батько остаточно розірвав стосунки з позивачем і проживав у свого батька. Факт спільного відпочинку сторін, спільна присутність на святкуванні свят, на похованні та біля могили його батька, самі по собі, без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не можуть свідчити про те, що між сторонами склались та мали місце, протягом вказаного періоду часу усталені відносини, які притаманні подружжю. Також не можна вважати достовірним акт-розпорядження від 31.10.2024 року №540, оскільки в акті не зазначено, що саме стало підставою для встановленням факту проживання без реєстрації шлюбу [PERSON] з жовтня 2019 року по травень 2024 року, з адресою: [ADDRESS] . Також не відповідають дійсності твердження позивача щодо поховання [PERSON] , оскільки його похованням займався він та його дідусь (батько загиблого), а також Приютівська селищна рада. Позивач будь-якої фінансової та іншої участі у поховальних заходах не приймала. Крім того, на підставі розпорядження начальника Кіровоградської обласної військової адміністрації від 28.06.2022 року №434-р, та на підставі рішення Приютівської селищної ради від 27.08.2024 року №162, він, як син загиблого захисника отримав одноразову матеріальну допомогу в розмірі 30 000,00 грн. 03.03.2025 року відповідач [PERSON] через канцелярію суду подав відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позову. Загиблий військовослужбовець [PERSON] є його сином, з яким він постійно підтримував стосунки. Період постійного проживання з березня 2019 року по 20 липня 2024 року, а саме по день його смерті, який зазначає позивач, не відповідає дійсності, оскільки його син тривалий час проживав разом з ним в [ADDRESS] , і лише іноді протягом місяця або два мешкав з позивачем. З березня 2024 року його син остаточно розірвав стосунки з позивачем і проживав у нього. Протягом лютого-березня 2024 року його син проходив лікування у стоматолога та він оплатив дане лікування. За весь час перебування його сина в лавах ЗСУ він неодноразово пересилав йому речі, грошові кошти. Факт спільного відпочинку сторін, спільна присутність на святкуванні свят, на похованні та біля могили його сина, самі по собі, без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не можуть свідчити про те, що між сторонами склались та мали місцеусталені відносини, які притаманні подружжю. Також не можна вважати достовірним акт-розпорядження від 31.10.2024 року №540, оскільки в акті не зазначено, що саме стало підставою для встановленням факту проживання без реєстрації шлюбу [PERSON] з жовтня 2019 року по травень 2024 року, за адресою: [ADDRESS] . Тим більше, акт проживання без реєстрації шлюбу не підтверджує факт ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав та обов`язків притаманних подружжю. Показання свідків та спільні фотографії не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу. Наданий позивачем лист з роздруківкою вхідних та вихідних дзвінків з мобільного телефону не може бути належним доказом, оскільки взагалі не зрозуміло з якого електронного засобу зроблено роздруківку, з яких саме номерів здійснювались дзвінки, ідентифікація власників номерів також відсутня. Також не відповідають дійсності твердження позивача щодо поховання [PERSON] , оскільки його похованням займався він та його онук, а також Приютівська селищна рада. Позивач будь-якої фінансової та іншої участі у поховальних заходах не приймала. Пам`ятник на могилу сина він купував за власні кошти. 08 січня 2025 року через систему «Електронний суд» представником третьої особиподано до суду письмові пояснення, в яких зазначено, що для встановлення факту спільного проживання та ведення побуту і визнання членом сім`ї, сторона повинна довести декілька ключових моментів, про які безпосередньо вказано в сімейному кодексі, зокрема: спільне проживання, пов`язаність спільним побутом, наявність взаємних прав та обов`язків. Однією з умов для визнання чоловіка та жінки такими, що перебувають у шлюбних відносинах, крім факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Показання свідків, спільні фотографії та роздруківка електронного листування не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Оскільки позивачем не надано достатніх доказів, на підставі яких можна встановити факт проживання позивача з [PERSON] , як чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу, то просив відмовити в задоволенні позову. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позов та додатково пояснила, що з [PERSON] познайомилась в 2013 році. На той час вони обидва були одружені. Вона розірвала шлюб в 2013 році, а [PERSON] - в 2018 році. Почали спільно проживати з березня 2019 року в її квартирі по [ADDRESS] , як чоловік і жінка. З ними проживала її неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] . Вони вели спільне господарство, робили косметичний ремонт, їздили в гості до її матері, старшої доньки та онука, разом ходили на роботу і приходили з неї, їздили на дачу. У них не було багато коштів, так як вона працювала в районні лікарні і мала заробітну плату в розмірі 9 000,00 грн, а [PERSON] працював на заправці та мав зарплату в розмірі 6 500,00 грн, а тому не мали змоги купити дорогу техніку чи предмети побуту. [PERSON] проводив всі свята з її дітьми та онуком. Її онук називав [PERSON] дідусем. Спочатку з відповідачами були нормальні стосунки, вона доглядала мати [PERSON] , яка була онкохвора. Також возили в лікарню її та [PERSON] , коли у останнього був мікроінсульт. [PERSON] був мобілізований 09.05.2024 року та до того часу вони проживали разом в її квартирі. Однак за 10 днів до мобілізації [PERSON] проживав у батька, бо останній хворів і потребував стороннього догляду, а вона не могла допомогти, бо гляділа постійно онука. За час проживання разом придбали шафу за 3 000,00 грн та стіл за 1 200,00 грн, все інше вже було в квартирі, так як до цього вона там проживала з колишнім чоловіком, але квартира її. У [PERSON] був автомобіль ВАЗ 21009, який стояв на стоянці біля будинку, а коли стоянку зачинили - то в дворі. На даний час автомобіль перебуває у батька [PERSON] в гаражі. Коли [PERSON] мобілізували, то він позичав кошти на купівлю необхідних речей, начебто у сусідки його батька, бо на той час вона вже не працювала і хворіла, а він з 2022 року був звільнений і не працював. До цього в борг вони не брали. [PERSON] взяв з собою лише сезонні речі, а потім йому її старша донька пересилаланеодноразово речі, аптечку, еластичний бинт, бо у нього був хронічний тромбофлебіт. Все що треба було за її вказівкою старша донька відправляла. Продукти харчування не відправляли, бо [PERSON] казав, що там гарно кормлять. Кошти їй він не пересилав і вона не вимагала. З [PERSON] спілкувались по телефону і то не часто, бо телефони забирали. В середині липня 2024 року [PERSON] прийшов у відпустку на 5 днів та 4 дні був у неї, а на день поїхав до батька. Вона його не проводжала, бо на той час хворіла, лише дала 1 500,00 грн. До дня смерті [PERSON] у них був спільний бюджет, вели спільне господарство. Про смерть [PERSON] дізналась тоді, коли їй зателефонували з моргу м. Запоріжжя і попросили упізнати по фотознімках [PERSON] та вона по нижніх зубах його впізнала. Вона була зазначена в анкеті, яку [PERSON] заповнював у військовій частині, як дружина, однак всі офіційні документи отримував його син [PERSON] . Похованням займалась територіальна громада, однак її старша донька перерахувала сину [PERSON] 10 000,00 грн. Між нею і відповідачами була спочатку домовленість, що батько [PERSON] отримає допомогу і вони її поділять, але коли вона запропонувала оформити все офіційно почали ухилятись. Вона не знає чи отримали відповідачі допомоги та чи оформлювали спадщину після смерті [PERSON] . Зазначила, що батько [PERSON] просив її надати довідку про те, що [PERSON] проживає без реєстрації у неї для оформлення субсидії, на що вона погодилась і надала. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Мунтян В.І. позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити. Пояснив, що факт проживання однією сім`єю підтверджується актом про проживання, фото, поясненнями свідків, наявністю оригіналів документів загиблого [PERSON] та іншими доказами, наданими суду. Також зазначив, що позивач вказана в картці військовослужбовця як контактна особа, тобто загиблий визнавав її дружиною, що підтверджує їх спільне проживання однією сім`єю. Крім того, батько загиблого під час розгляду справи особисто підтвердив, що до 2022 року надавав документи про те, що його син не проживав за місцем своєї реєстрації, а проживав за адресою позивача. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов не визнав та просив відмовити в його задоволені. Пояснив, що його батько з матір`ю перебували в шлюбі до 2014 року та розірвали шлюб в зв`язку з тим, що батько повідомив, що зраджує матір, але з ким не казав. Він спочатку образився на батька, але потім продовжив з ним спілкуватись. Батько в 2019 році почав зустрічатись з позивачем та привіз її знайомитись з дідусем. Зазначив, що батько в період з 2014 по 2019 роки періодично винаймав житло та казав, що йому необхідно задовольняти його чоловічі потреби, однак основний час проживав у дідуся. З 2019 року він жив у позивача з періодичністю в 1-2 місяці, а потім вони сварились і він повертався до дідуся. Міг прожити у позивача 1 тиждень або пару місяців, а потім його виганяли, з його слів за п`янки та відсутність достатньо зароблених коштів. Це продовжувалось до січня-лютого 2024 року, а потім батько переїхав до дідуся на постійне проживання, про що повідомив його. Батько в травні 2024 року був мобілізований та [INFO] поїхав до навчального центру на 35 днів, а потім - в Запорізьку область, м. Оріхів,де був відправлений на передову, однак через деякий час пішов на іншу лінію, де загинув. За час проживання батька з позивачем, вони приїздили до дідуся, в березні 2019 року позивач один раз приїздила та допомагала з хворою бабусею, а так вони винаймали жінку для допомоги бабусі. Ще в березні 2023 року на річницю смерті бабусі позивач з батьком приїздила, а в 2024 році батько з позивачем не приїздив ні разу. Він позивача не сприймав як жінку, бо батько ніколи не називав її дружиною, він сприймав позивача як жінку для втілення батькових чоловічих потреб. Відносини батька з позивачем він з батьком не обговорював. До батька в гості за місцем проживання позивача він ходив один чи два рази, на якесь свято в 2022 році, з дружиною та одною дитиною, однак після цього дізнався, що батько з позивачем посварились. Свої дні народження вони не святкують, тому до себе ні батька, ні позивача він не запрошував. Був випадок, коли батько ночував на вокзалі, бо не захотів прийти переночувати до нього, а позивач після сварки його вигнала, та під ранок дідусь викликав батьку таксі, щоб забрати його з вокзалу. Коли батько жив у дідуся, то вони вели спільний побут, у них був спільний бюджет, працювали разом та купували інструменти в складчину. Коли батька мобілізували, речі йому збирав дідусь і до ТЦК проводжав лише дідусь, бо він був на роботі. Чи відправляла позивач батьку посилки та гроші він не знає, але дідусь відправляв через нову пошту куплені ним речі та кошти. Від нього батько гроші не брав, сказавши що у нього молода сім`я. Він дізнався про смерть батька від працівників ТЦК, які вийшли на нього через знайомих, а на наступний день йому зателефонував командир взводу його батька та повідомив, що він був одним з тих, кого зазначив батько як контактну особу. Сповіщення він отримав 22.07.2024 року та в цей же день разом з працівниками ТЦК та представником селищної ради поїхали до дідуся повідомити про загибель його сина. Похованням займалась селищна рада, а він їздив з ними як представник загиблого. За власні кошти вони оплатили обід, вінки. Він виклав на сторінці в мережі «Фейсбук» про загибель батька і багато людей перераховували на картку кошти йому, а тому він не пам`ятає чи донька позивача перераховувала йому на картку кошти в розмірі 10 000,00 грн. 25.07.2024 року батька привезли до моргу в м. Олександрії і він з дружиною, позивачем та працівниками ТЦК були на впізнанні. Поховання відбувалось 26.07.2024 року та на ньому була присутня позивач. Він та дідусь звернулись до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини після смерті батька, але в зв`язку з тим що позивач подавала до суду заяву про встановлення факту проживання однією сім`єю з його батьком, яка в подальшому була залишена без розгляду, спадщина на даний час не оформлена. Одноразову грошову виплату вони з дідусем отримали частково, бо вона розподіляється на 5 разів. Спочатку хотіли врегулювати мирно це питання з позивачем і щоб дідусь одноособово отримав виплату та розділив її, але позивач ухилилась від прямої відповіді, а потім вони дізнались про суд. Вони вирішили відстоювати своє право, бо насправді позивач з батьком не жили повноцінною сім`єю, а батько бігав до неї задовольняти свої чоловічі потреби. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов не визнав та пояснив, що його син був одружений та після розірвання шлюбу переїхав до нього проживати в [ADDRESS] . Через деякий час він почав винаймати житло для зустрічей з жінками, бо він заборонив сину приводити до них когось. В 2019 році син почав проживати з позивачем, приїздив з нею до них та вона допомагала доглядати його дружину, яка на той час хворіла, бо у неї було онкозахворювання, але він також для дружини наймав жінку, яка приходила та допомагала. Син казав, що спів мешкає з позивачем та в зв`язку з тим, що він проживав у неї в 2019 році, то вона взяла довідку про те, що син проживає без реєстрації у неї. Довідка йому була потрібна для оформлення субсидії, але це було лише раз. Син періодично проживав і у них. В жовтні 2022 року син був звільнений з роботи і вони з ним почали робити самі на себе, роблячи ремонти людям, бо він заборонив сину їхати на заробітки за рекомендацією позивача. Позивач з сином періодично сварились через гроші, вона відмовлялась прати його речі, і син привозив їх до нього. В позивача в 2023 році загинула молодша донька та син поїхав її підтримати і залишився на деякий час у останньої. Він пропонував сину і позивачу взяти огород і обробляти його, але позивач відмовилась пояснивши, що зі старшою донькою поїде до Франції, а його син їй - ніхто. Після цього він зрозумів, що ніяких подружніх стосунків у них немає, є лише симбіоз, тобто біологічне співмешкання. [INFO] були роковини смерті його дружини і син був без позивача, але після поїхав до неї, а наступного дня приїхав на машині з речами і залишився проживати з ним, та більше не їздив до позивача та не спілкувався з нею. За час проживання сина з ним він йому допоміг в протезуванні зубів, бо позивач коштів йому не дала. 08.05.2024 року син поїхав до позивача, забрав документи, які у неї залишились і деякі речі та через півтори години повернувся, а 09.05.2024 року він поїхав до навчального центру. Купував всі необхідні речі в дорогу він та 09.05.2024 року відвіз до ТЦК. За час перебування в навчальному центрі він відправляв сину речі, гроші, поповнював мобільний рахунок.Коли син приїхав у відпустку, то привіз онуку позивача ліхтарик і сказав що поїде до неї, бо вже п`ять місяців у нього не було жінки. Коли він в останнє приїздив у відпустку, то позивач хотіла узаконити з сином відносини, але він не погодився, бо був ображений на її крайні слова, що він для неї ніхто. Вона його після відпустки не проводжала. Зазначив, що з 2019 по 2024 рік він в 2019 році прав сину куртки, з 2023 року почав прати всі його речі, бо позивач відмовлялась це робити. Він не знав, що син зазначив позивача як дружину в довідці. Військовий квиток, який був у позивача, син втратив і зробив новий, тому він не знає як він опинився у позивача. Син зареєстрований в [ADDRESS] . Коли син був у відпустці, то вони відкрили в ПриватБанку рахунки і син пересилав йому гроші. На похованні сина позивач була. Ним подано до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Представник відповідачів - адвокат Тарасенко О.Є. у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. Пояснив, що фотокопії карток, наданих позивачем не достатні і самі по собі не встановлюють в сукупності обставини справи, без доведення ведення спільного господарства та відносин між подружжям, що між сторонами були усталені подружні стосунки та не підтверджують факт проживання та обов`язків подружжя. Покази свідків різняться між собою та протирічать один одному, маються розбіжності в кольорі автомобіля, його зберіганні, в періоді та періодичності проживання [PERSON] з батьком та позивачем, в догляді за матір`ю загиблого. Зазначив, що свідки відповідачів пояснювали обставини, які вони бачили особисто, а свідки позивача пояснювали обставини про які вони чули. Під час розгляду справи позивачем не доведено спільний побут, ведення спільного господарства, наявність спільного бюджету, витрат, придбання майна для спільного користування, в тому числі за спільні кошти та внаслідок спільної праці, спільна участь в утриманні житла, його ремонт, спільне харчування, піклування чоловіка та жінки один про одного, надання взаємної допомоги. Крім того, позивачем надало лише три фотографії за період проживання в 5 років, що є занадто малою кількістю спільних світлин з життя сім`ї. Акт про проживання від 10.10.2019 року, зазначений позивачем в позові та не долучений до нього та акт про проживання від 31.10.2024 року спростовуються витягом про зареєстроване місце проживання загиблого та в комплексі показами свідків відповідачів. Номер телефону, на який оформлено домашній Інтернет, хоч і є номером загиблого, але сплату за Інтернет здійснювала інша особа, а тому не може бути доказом проживання загиблого в квартирі позивача. В судовому засіданні представник третьої особи - [PERSON] підтримав раніше подані письмові пояснення та зазначив, що доводи, викладені в позові є недостатніми для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Пояснив, що соціально-демографічну картку заповнює військовослужбовець особисто, але він не знає, з яких причин [PERSON] вписав в неї позивача як дружину. Просив відмовити в задоволені позову в зв`язку з недоведеністю обставин та невідповідністю критеріям спільного проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини. В судовому засіданні 01.07.2025 року свідок [PERSON] повідомила, що позивача та [PERSON] знає з весни 2019 року. Вони познайомились в той час, коли [PERSON] та [PERSON] прийшли допомогти зробити ремонт її теперішньому чоловікові, так і почали товаришувати, проводити спільно час та зустрічались 1 раз на місяць чи два. Частіше бачились на зупинці, бо обидва їздили автобусом на роботу. Якийсь час [PERSON] їздив автомобілем. Востаннє позивач з [PERSON] приходили до них у гості в березні 2024 року. [PERSON] в травні 2024 року мобілізували і [PERSON] з ним скуплялись йому, збирали речі. Позивач не ходила проводжати [PERSON] до ТЦК, бо в цей час хворіла, а вона була на роботі. Зі слів позивача знає, що з [PERSON] позивач спілкувалась по телефону, а чи щось пересилала [PERSON] не знає. Зі слів [PERSON] та [PERSON] знає, що у [PERSON] хворіла мати і вони їздили допомагати. В судовому засіданні 01.07.2025 року свідок [PERSON] повідомила, що позивача та [PERSON] знає з 2019 року, так як вони ставили спочатку машину на стоянку, де працював її чоловік, а потім, коли цю стоянку закрили, то почали ставити на стоянку біля кафе «Гаштет», де вона працювала з 2020 року по березень 2022 року. За стоянку платила позивач. Коли була гарна погода [PERSON] їздив автомобілем, а так автобусом, бо працював спочатку в с-щі Приютівка на заправці, а потім на заводі. Проживали вони за адресою: [ADDRESS] . Цю квартиру купила позивач в 2018 році, а переїхала в неї разом з [PERSON] в 2019 році. Вона часто бачила [PERSON] біля під`їзду з чашкою кави та сигаретою. Вони мали два огороди, один по [ADDRESS] , де вирощували іншу городину. Вона часто бачила як вони машиною приїздили до під`їзду і вивантажували привезене з городу, з їх слів зібрану на городніх ділянках та пригощали її полуницею. Вони проводили разом час, ходили на річку, до них приходили друзі, вони жарили шашлики, це вона бачила особисто. У них в квартирі вона не була, однак бачила, що до позивача приїздив онук та [PERSON] радів його приїзду сказавши, що добре що дають хоч цього онука поняньчити, так як його рідний син не давав бачитись з онуками. Він її ласкаво називав [PERSON] і моя жінка. Вони жили разом до 2024 року і це вона може підтвердити. Вона їздила до доньки за кордон і коли повернулась дізналась, що [PERSON] 09.05.2024 року мобілізували. 20.07.2024 року вона побачила [PERSON] , якому дали відпустку за те, що він приніс трофей. Він привіз подарунки і вона бачила, що він онуку [PERSON] привіз в подарунок ліхтарик та патрон. Вона бачила [PERSON] у позивача три дні підряд. Вважає, що позивач проводжала [PERSON] на війну, оскільки вони разом скуплялись, однак вона не бачила як вони йшли разом до ТЦК. Коли [PERSON] загинув, його паспорт, водійські права та телефон, які позивач отримала від КМСКа, остання передала в її присутності сину [PERSON] . Вона не знає чи отримувала [PERSON] кошти від [PERSON] і чи пересилала йому посилки. Зазначила, що [PERSON] особисто їй розповідав, що коли хворіла його мати, то [PERSON] допомагала доглядати її. Оскільки мати була онкохвора, то позивач допомагала періодично поміщати її до лікарні, так як працювала в районній лікарні. В судовому засіданні 01.07.2025 року свідок [PERSON] повідомила, що з 2018-2019 років позивач стала її сусідкою, бо у них квартири в одному тамбурі. Позивач з початку вселення до квартири проживала з [PERSON] як чоловік та дружина. Вважає, що вони були чоловіком і дружиною, оскільки вони разом купували продукти харчування, готували їх, вирощували городину, спали на одному ліжку, бо у них в квартирі воно одне і навряд чи один буде спати на ліжку, а інший на підлозі. Вона часто по сусідські заходила до них і її пригощали приготованою їжею. [PERSON] займався чоловічою роботою, міг відремонтувати несправності в ванній кімнаті, тітка [PERSON] - готувала, прала. Вони за час проживання купили шафу. Мали земельну ділянку, на якій вирощували городину та на автомобілі, марки 2109 темно зеленого кольору, точно не пам`ятає, привозили додому. Даний автомобіль вони ставили на стоянці біля кафе «Гаштет», інколи під під`їздом. Все це вона бачила, бо вони сусіди. Вона часто бачила [PERSON] зранку біля під`їзду на лавочці з чашкою кави та сигаретою. Проводили часто відпочинок на річці, навіть 1 раз [PERSON] купався з її дітьми. Знає що [PERSON] працював на заправці, але не пам`ятає в які роки, а так більше час був вдома. Між позивачем та [PERSON] вона не чула сварок. Самий тривалий час, що вона не бачила [PERSON] , це один тиждень, а потім вона побачившись в автобусі з позивачем спитала у останньої де її сусід, то дізналась що його мобілізували. Дядька [PERSON] було відпустили у відпустку і вона його тоді побачила, а коли він поїхав, то через декілька днів прийшла звістка, що він загинув. Підтверджує, що з березня 2019 року по травень 2024 року бачила [PERSON] в квартирі позивача кожен день. В судовому засіданні 01.07.2025 року свідок [PERSON] повідомила, що [PERSON] є її сусідом по одній сходовій клітині. Позивача бачила, бо [PERSON] з нею приїздив до свого батька. Знає сім`ю [PERSON] дуже давно. Останні 5-10 років [PERSON] , його дружина та [PERSON] проживали з нею по сусідству. У [PERSON] ще є сестра, але вона проживає не тут. [PERSON] був одружений, мав сина. В 2019-2020 році [PERSON] проживав з батьком, але інколи місяць чи півтора проживав окремо, бо казав що йому потрібна жінка і коли у нього є гроші його приймають. Знає точно що [PERSON] проживав з батьком, оскільки її вікна виходять на автобусну зупинку і вона кожного ранку, о 06 чи 06.20 годин, бачила як [PERSON] стояв на зупинці і чекав автобуса, який возить людей з Цукрового заводу до міста, щоб поїхати на роботу. Також ввечері бачила його на подвір`ї будинку з чашечкою кави. [PERSON] допомагав робити ремонти, їй робив в 2022 році і в цей час жив у батька, оскільки робив ввечері, після роботи на протязі 3-4 днів. [PERSON] передавав свої речі прати батьку, оскільки вони постійно сушились у останнього і це всі бачили. Вони з батьком доглядали за свійськими тваринами, які у них були, порались на городі. [PERSON] дуже любив готувати та брав у неї електричну духовку і випікав смаколики. З лютого по травень 2024 року [PERSON] постійно проживав з батьком, і батько допомагав [PERSON] вставити зуби. У [PERSON] була жінка, однак, з його слів, він не збирався одружуватись. Позивач їздила з [PERSON] до [PERSON] і вони думали що [PERSON] може хоче одружитись на останній. Вони декілька раз приїздили на машині, але [PERSON] навіть з автомобіля не виходила. Вважає, що коли він проживав окремо від батька, то це напевно він жив у позивача, але це було ще до війни. З початком війни вона не бачила, щоб позивач приїздила до батьків [PERSON] та чи допомагала в догляді за матір`ю [PERSON] . [PERSON] особисто бачила три рази і в цей час [PERSON] не проживав з батьком. Одного разу, приблизно в 2020-2021 роках, вона бачила [PERSON] на залізничні станції, вони їхали компанією на відпочинок поїздом вночі і на вокзалі вона побачила [PERSON] , який сидів в куточку, однак він зробив вигляд що її не помітив. На наступний день зателефонувала [PERSON] і повідомила, що [PERSON] ночував на залізничній станції. Вона вирішила, що він там ночував, а не чекав потяг, бо вважала що йому нікуди їхати. В судовому засіданні 28.07.2025 року свідок [PERSON] пояснила, що відповідачі є її сусідами. Зазначила, що в 2018 році [PERSON] розвівся з дружиною і почав проживати з батьками. В 2019 році захворіла мати [PERSON] і вона допомагала за нею доглядати, та в цей час [PERSON] вона майже не бачила, бо він працював. Вона у нього питала і він їй повідомив, що у нього є жінка, однак не казав чи він з нею проживає. Він мав автомобіль чорного кольору марки 2109, який стояв в гаражі його батьків. Коли його мобілізували, то [PERSON] купував йому речі, потім пересилав йому посилки. На святах, які організовувались у них в дворі будинку, [PERSON] був постійно, але завжди один. Стверджує, що з 2019 по 2024 роки [PERSON] постійно протягом перших пів року проживав у батьків, а потім, то зникав на декілька місяців, то з`являвся, однак де він був в цей час їй невідомо. [PERSON] повідомляв, що у нього є жінка, але хто саме вона не знає. В судовому засіданні 28.07.2025 року свідок [PERSON] пояснив, що знає [PERSON] з 2007-2008 року, так як він на ринку здійснює продаж сантехнічних матеріалів, а [PERSON] виконує будівельні роботи і купував у нього періодично товар, так і познайомились. [PERSON] міг прийти на ринок до нього два рази на тиждень або два рази в місяць. Інколи він приходив з позивачем, але він її не представляв. [PERSON] бувало міг позичити 200-300 гривень, саме більше це було 2 000,00 грн на купівлю інструменту, яку він повернув через свого батька. Перед мобілізацією [PERSON] сам прийшов на ринок і повідомив йому про це, сказавши що іде проходити ВЛК, а на наступний день прийшов і повідомив, що їде в навчальний центр та позичив 1 000,00 грн для збору рюкзаку, а на наступний день його батько віддав ці кошти. Останній раз бачив його в 2024 році, коли він приїздив на ротацію. Зазначив, що не знає особисте життя [PERSON] , з ким він проживав, але час від часу вони з позивачем приходили разом і купували товари. В судовому засіданні 28.07.2025 року свідок [PERSON] пояснила, що відповідач [PERSON] є її сусідом і вона постійно спілкувалась з його сином - [PERSON] . [PERSON] спочатку перебував в шлюбі і проживав з жінкою, вони з дітьми приїздили до [PERSON] та його дружини. Після розлучення [PERSON] з пів року постійно проживав у батьків в [ADDRESS] . Потім, з його слів, у нього з`явилась жінка, до якої він їздив на побачення для задоволення своїх чоловічих потреб. Саме до якої жінки він їздив він не казав. Зазначила, що позивача бачила з [PERSON] три рази, коли вони приїздили на автомобілі до [PERSON] в двір, однак вона не заходила і сиділа в автомобілі, ще раз бачила її біля гаражу та на похованні [PERSON] . Стверджує, що в період з 2019 по 2024 рік [PERSON] постійно проживав з батьком, оскільки постійно висіли його речі після прання, він з Цукрового заводу автобусом їздив на роботу в місто. Батько постійно проводжав його на зупинку і садив до автобусу, а потім йшов поратись додому. [PERSON] з батьком робили ремонти, [PERSON] готував їжу, пік пиріжки. У них в будинку часто в дворі організовували свята і [PERSON] постійно на них був один. У них був автомобіль марки 2109, чорного кольору, який стояв в гаражі в дворі. [PERSON] на ньому періодично їздив, але більше часу автомобіль був поломаний і стояв в гаражі. [PERSON] було мобілізовано та [PERSON] купував йому все необхідне, а після мобілізації пересилав йому посилки. Вона це точно знає, бо працює на пошті. Одного разу [PERSON] переслав батькові 10 000,00 грн, але на картку її чоловіка та чоловік, знявши їх, віддав батькові [PERSON] . Під час розмови з [PERSON] , останній повідомив, що записав позивача як дружину не подумавши. В останній день відпустки [PERSON] попросив вколоти йому знеболювальне, бо в нього боліла спина. Вона зробила йому укол і він з батьком поїхав до вокзалу повертатись на службу. Стверджує, що протягом 2019-2024 років [PERSON] постійно проживав з батьком, час від часу повідомляючи, що буде проживати з жінками і за цей період вона бачила позивача три рази і то вона сиділа в автомобілі. В судовому засіданні 05.09.2025 року свідок [PERSON] пояснила, що сім`ю [PERSON] знає з 70-х років, бо вони отримали квартиру поруч з нею. [PERSON] знала з моменту його народження. В період з 2019 року по день смерті [PERSON] останній проживав з батьком по [ADDRESS] , бо бачила неодноразово. В 2019 році, коли вона ще працювала, вона з [PERSON] о 07 год ранку їздили на роботу. Бачила його зранку з кавою, бо перед роботою вигулювала собаку. Ввечері він також був вдома у батьків, в гаражі з [PERSON] ремонтував машину, на ринок їздили, разом з батьком робили ремонти. Одяг [PERSON] постійно висів після прання на сушарці. З 2020 року часто бачила [PERSON] , бо вже не працювала і була дома. Під час розмови з [PERSON] , останній казав, що постійної жінки немає, а з`являються різні, коли є гроші то тоді і запрошують його. За матір`ю [PERSON] доглядав її чоловік [PERSON] , син [PERSON] та його колишня дружина [PERSON] , яка є медсестрою, а також сусідка. Коли саме померла мати [PERSON] вона не пам`ятає, але на той час він був один. В судовому засіданні 05.09.2025 року свідок [PERSON] пояснила, що знає позивача з середини 2000-х років, бо в 2008 році хрестила меншу доньку позивача та з весни 2019 року познайомилась з [PERSON] , який на той час проживав у позивача в її квартирі на мікрорайоні [ADDRESS], та зі слів позивача і [PERSON] , вони почали проживати разом як сім`я. З того часу її сім`я та сім`я позивача почали товаришувати сім`ями, проводити спільний відпочинок, зустрічатись щонайменше 1 раз на місяць, а в літку частіше. Вони мали спільне майно, купили шафу, оновили диван, зробили косметичний ремонт, вона навіть допомагала їм в кухні клеїти шпалери в квартирі де вони жили. Також зазначила, що знає батька [PERSON] , так як вони з ним познайомились в квартирі позивача на дні народженні [PERSON] . Він привіз батька на машині, а після відвів на автобус. Знає зі слів [PERSON] що у нього є син, який хворіє та не бажає з ним спілкуватись. Про онуків [PERSON] вона не знала. Вони спілкувались з [PERSON] , але вона не зачіпала його життя до [PERSON] , а він не сильно хотів розповідати про це, хоча розповідав про своїх батьків. Також знає зі слів [PERSON] , що його мати хворіла і вони з [PERSON] їздили до його батьків допомагати у догляді за нею, так як позивач є медиком. [PERSON] мав автомобіль 2109 чорного кольору. Коли [PERSON] звільнилась з роботи, щоб допомагати старшій донці по догляду за онуком і пізніше [PERSON] втратив роботу, бо був звільнений в зв`язку з зачиненням заправки, то донька позивача пересилала їм гроші на проживання, бо вони доглядали її сина. Онук позивача дуже любив [PERSON] і зараз часто його згадує. Про те, що [PERSON] мобілізували вона дізналась від сестри, яка працює в районному управлінні праці. Про те, що [PERSON] прийшов у відпустку на 5 днів, вона також дізналась від сестри, а тій телефонувала [PERSON] . Також її сестра допомагала батьку [PERSON] оформити субсидію. Про загибель [PERSON] дізналась від [PERSON] . Заслухавши вступне слово учасників справи, показання свідків, та дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позов та заперечення проти нього, оцінивши подані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні факти та правовідносини. Згідно з ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2ст. 293 ЦПК України). Пунктом 5 частини 1 статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. У пункті 1Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до ч.6 ст. 294 ЦПК України, якщопід час розглядусправи у порядку окремогопровадженнявиникаєспір про право, якийвирішується в порядку позовногопровадження, суд залишаєзаяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальнихпідставах. Ухвалою від 07.08.2024 року судом було відкрито провадження в порядку окремого провадження у справі за [PERSON], заінтересована особа: Міністерство оборони України, про встановлення факту проживанняоднієюсім`єю без шлюбуіззагиблимвійськовослужбовцем, в якій [PERSON] просила суд встановити факт проживання однією сім?єю без шлюбу її з [PERSON] , починаючи з березня 2019 року до [INFO] (день смерті останнього) без реєстрації шлюбу за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 07.10.2024 року вищезазначену заяву [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю без шлюбу із загиблим військовослужбовцем залишено без розгляду на підставі ч. 6 ст. 294 ЦПК України, у зв`язку з наявністю спору про право та роз`яснено [PERSON] право подати позов на загальних підставах (т. 1 а. с. 11 - 12). Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (т. 1 а. с. 9). Батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (т. 1 а. с. 184). Мати [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (т. 1 а. с. 185). В соціально-демографічній картці колишнього навідника 2 механізованого відділення 3 механізованого взводу 3 механізованої роти [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] солдата [PERSON] , [INFO] , призваного по мобілізації 09.05.2024 року [INFO] , зазначено, що він одружений, дружина [PERSON] , проживаюча за адресою: [ADDRESS] , син [PERSON] , проживаючий за адресою: [ADDRESS] та батько [PERSON] , проживаючий за адресою: [ADDRESS] . Домашньою адресою військовослужбовця зазначено: [ADDRESS] , телефон: [NUMBER] (т. 1 а. с. 179 - 180). Тобто, відповідачі у справі є відповідно батьком та сином загиблого [PERSON] , [INFO] . Відповідно до розписки від 29.07.2024 року, [PERSON] отримав від [PERSON] документи батька, а саме: паспорт батька, картки банку АТ «ПУМБ» та АТ КБ «ПриватБанк», посвідчення водія № [NUMBER] та талон до посвідчення водія № [NUMBER] , телефон марки Redmi 9А, з сім-картами [NUMBER], [NUMBER] (т. 1 а. с. 182). З копії паспорту на ім`я позивача встановлено, що остання з 10.07.2018 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (т. 1 а. с. 7 - 8). Згідно з відомостями з реєстру територіальної громади про місце проживання станом на 13.05.2025 рік, виданої Виконавчим комітетом Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області №302 від 13.05.2025 року, [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 16.12.1997 року до 11.09.2024 року (т. 1 а. с. 186). За цією ж адресою з 01.11.2011 року по теперішній час зареєстрований відповідач [PERSON] , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання (т. 1 а. с. 25, 104, 187). Відповідно до акту-розпорядження №0540 від 31.10.2024 року, складеного представником КП «Житлогосп», в присутності сусідів було проведено обстеження квартири [ADDRESS] , та встановлено, що [PERSON] , [INFO] , проживав без реєстрації за вказаною адресою з жовтня 2019 року по травень 2024 року (т. 1 а. с. 10). Згідно з довідкою КП «Житлогосп» №348 від 14.06.2023 року, за адресою: [ADDRESS] зареєстрована власник [PERSON] , [INFO] та проживає без реєстрації [PERSON] , [INFO] (т. 2 а. с. 25). В той же час, на запит представника відповідачів КП «Житлогосп» листом від 03.03.2025 року №130 повідомило, що працівниками КП «Житлогосп» не проводилось фактичне обстеження квартири [ADDRESS] щодо проживання [PERSON] , акт складено зі слів [PERSON] та сусідів [INFO] (т. 1 а. с. 157). На запит представника позивача КП «Житлогосп» листом від 15.07.2025 року №324 повідомило, що з листопада 2019 року нарахування здійснювалось на три людини: [PERSON] , [PERSON] , які буди зареєстровані, та [PERSON] , яких проживав без реєстрації, що встановлено актом №47 від 10.10.2019 року, а з січня по травень 2023 року - на дві особи: [PERSON] та [PERSON] . До листа також долучені довідки про розмір платежів за період з 01.01.2019 року до 01.07.2025 року, з якої вбачається, що нарахування здійснювалось на 2 та 3 особи в різні періоди (т. 1 а. с. 222 - 225) Листом №27 від 16.07.2025 року на запит представника позивача, ПП «Комфорт 01» повідомило, що з червня 2023 року по липень 2024 року нараховувалось за вивіз ТПВ, за адресою: [ADDRESS] , на двох чоловік: [PERSON] (власника) та [PERSON] , який проживав без реєстрації, згідно акту про проживання №47 від 10.10.2019 року КП «Житлогосп» (т. 1 а. с.226 - 227). Однак, на запит представника відповідачів КП «Житлогосп» листом від 29.05.2025 року №275 повідомило, що працівниками КП «Житлогосп» не проводилось 10.10.2019 року фактичне обстеження квартири [ADDRESS] щодо проживання [PERSON] , акт складено зі слів [PERSON] та сусідів, з цього приводу фактичні обстеження у 2019 - 2023 роках не проводились та ніхто не звертався (т. 1 а. с.189). Листом №12782999/03/03/02 від 13.08.2025 року ПрАТ «Київстар» повідомило, що послуга «Домашній Інтернет» за адресою: [ADDRESS] , надавалась за період з січня 2023 року по липень 2024 року, абоненту за номером телефону [NUMBER] та особовий рахунок абонента послуги «Домашній Інтернет» обслуговувались знеособлено (анонімно) (т. 1 а. с. 248 - 249). Відповідно до акту №540 від 13.10.2025 року, складеного Виконавчим комітетом Приютівської селищної ради в присутності свідків встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований з 16.12.1997 року по день смерті [INFO] в [ADDRESS] та фактично проживав з жовтня 2019 року по травень 2024 року (т. 2 а. с. 105). До вересня 2018 року відповідач [PERSON] отримував житлову субсидію, з жовтня 2018 року до 30 вересня 2022 року за отриманням субсидії не звертався (т. 2 а. с. 106). Відповідачу [PERSON] Виконавчим комітетом Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області було надано одноразову матеріальну допомогу як члену родини загиблого/померлого, який захищав незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України, в розмірі 30 000,00 грн та відповідачу [PERSON] Управлінням соціального захисту населення Олександрійської міської ради було надано одноразову матеріальну допомогу як син загиблого Захисника України, в сумі 30 000,00 грн, що підтверджується Витягом з рішення Виконавчого комітету Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області №162 від 27.08.2024 року та листом Управління соціального захисту населення Олександрійської міської ради №302/17 від 06.02.2025 року відповідно (т. 1 а. с. 76, 77). Витрати, пов`язані з похованням [PERSON] здійснювались за рахунок коштів обласного бюджету (т. 1 а. с. 75). В той же час, витрати на оплату поминального обіду та виготовлення і встановлення пам`ятника, були здійсненні відповідачами, що підтверджується відповідними накладними (т. 1 а. с. 78 - 81). Відповідно до Витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, №45/148, прийнято рішення про виплату батьку та сину загиблого [INFO] , у період дії воєнного стану, [PERSON] , в сумі 15 000 000,00 грн у рівних частках (т. 1 а. с. 188). У період з 20.02.2024 року до 03.03.2024 року відповідачем [PERSON] сплачені стоматологічні послуги, надані [PERSON] , загальною вартістю 12 000,00 грн, що підтверджується копією довідки та товарного чеку (т. 1 а. с. 105, 106). Також відповідачем [PERSON] надсилалась 28.06.2024 року посилка в м. Оріхів Запорізької області на ім`я [PERSON] (т. 1 а. с. 107). Також позивачем надані спільні фотосвітлини із загиблим (4 шт), в тому числі під час його поховання (2 шт) (т. 1 а. с. 15 - 20). Крім того, позивачем надано скріншот з мобільного месенджеру, однак встановити абонентів та зміст спілкування із зазначеного скріншоту неможливо (а. с. 13). Відповідачами надані скріншоти з мобільного месенджеру, з яких вбачається, що вони спілкувалися із загиблим після його мобілізації, обговорювали проходження служби та необхідність придбання речей військового призначення (т. 2 а. с. 99 - 100, 102). За приписами ст. 3 СК України сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Релігійний обряд шлюбу не є підставою для виникнення у жінки та чоловіка прав та обов`язків подружжя, крім випадків, коли релігійний обряд шлюбу відбувся до створення або відновлення органів державної реєстрації актів цивільного стану (ст. 21 СК України). Пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 року, №168, установлено, що сім`ям загиблих військовослужбовців виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору. Відповідно до ст. ст. 16, 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги у разізагибелі (смерті)військовослужбовця мають члени сімей загиблих (померлих) осіб, до яких належать, зокрема, жінка, з якою загибла особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили. Тобто, встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу має для позивачаюридичнезначення, оскількинеобхідне для отриманняодноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллювійськовослужбовця [PERSON] . Таку допомогу у рівних частках вже отримали відповідачі, як син та батько загиблого, що підтверджується Витягом з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, №45/148(т. 1 а. с. 188). Обов`язковою умовою для визнання осіб членами однієї сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, наявність інших обставин, які підтверджують реальність сімейних відносин (рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року №5-рп/99). У постанові Верховного Суду від 07 лютого 2024 року у справі №383/821/22 зазначено, що предметом доказування під час розгляду справ про встановлення факту проживання однією сім`єю є, передусім, сукупність обставин, що згідно із законом складають основні ознаки сім`ї: спільне проживання, пов`язаність спільним побутом, наявність взаємних прав та обов`язків, що визначено частиною другою статті 3 СК України. Отже, для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню, і предметом доказування у таких справах є факти спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно-правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини. Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу можуть бути, зокрема, але не виключно: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із «подружжя»; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Під спільним проживанням слід розуміти постійне фактичне мешкання чоловіка та жінки за однією адресою, збереження ними у такому житлі переважної більшості своїх речей, зокрема щоденного побутового вжитку, сприйняття ними цього місця проживання як свого основного, незалежно від того, що будь-хто із них за особливістю своєї роботи/служби зумовлений тривалий час бути відсутнім за цим місцем проживання (несення військової служби, вахтовий метод роботи).Спільний побут, в свою чергу, передбачає ведення жінкою та чоловіком спільного господарства, наявність спільного бюджету, витрат, придбання майна для спільного користування, в тому числі за спільні кошти та внаслідок спільної праці, спільна участь в утриманні житла, його ремонт, спільне харчування, піклування чоловіка та жінки один про одного/надання взаємної допомоги тощо. Про факт ведення спільного господарства, в свою чергу, може свідчити наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Такіправові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 05 жовтня 2022 року у справі №686/15993/21, від 09 листопада 2022 року у справі №753/10315/19, від 16 листопада 2022 року у справі № 99/3941/20, від 15 липня 2020 року у справі №524/10054/16, від 30 жовтня 2019 року у справі №643/6799/17 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі №644/6274/16-ц. Згідно із ч. 1 і ч. 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 76 - 82 ЦПК. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України). Статтею 83 ЦПК України встановлено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Тобто, позивач одночасно з поданням позову повинна була подати суду докази на підтвердження спільного проживання, ведення спільного господарства, пов`язаності спільним побутом, наявності взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю, а також не перебування позивачата [PERSON] в зареєстрованомушлюбіз іншими особами. В той же час, позивачем не надано суду доказів, що вона та [PERSON] в період з березня 2019 року по 20 липня 2024 року не перебували в зареєстрованомушлюбіз іншими особами. При цьому, суд критично оцінює той факт, що в соціально-демографічній картці загиблого військовослужбовця [PERSON] зазначено, що його дружиною є позивач, оскільки судом беззаперечно встановлено, що вони у зареєстрованому шлюбі не перебували. Позивачем на підтвердження спільного проживання та їх сімейних відносин надано фотосвітлини із загиблим (4 шт), в тому числі під час його поховання (2 шт). При цьому, світлин із загиблим надано лише 4 штуки та з них неможливо встановити коли та у який період зроблено ці фото, а лише вбачається, що світлини зроблені під час спільного святкування (т. 1 а. с. 15 - 20). Наданий позивачем скріншот з мобільного месенджеру не дає можливості встановити абонентів та зміст спілкування(т. 1 а. с. 15 - 20, 13). За клопотанням позивача судом також викликано та допитано в ході судового розгляду свідків, які на переконання позивача підтвердили факт спільного проживання позивача з [PERSON] , як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Однак, пояснення свідків зі сторони позивача носять узагальнений характер, стосуються здебільшого констатації факту сумісного проживання сторін та не підтверджують наявності усталених відносин, які притаманні подружжю. При цьому, суд звертає увагу, що сам собою факт періодичногоспільноговідпочинку та спільнаприсутність на святах не є достатньоюпідставою для визнання факту проживанняоднієюсім`єючоловіка та жінки без реєстраціїшлюбу. Так само, як і показаннясвідків та спільніфотографії не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільногопроживанняоднієюсім`єючоловіка та жінки без реєстраціїшлюбу. Такі правові позиції викладені у постановах Верховного Суду від 15 серпня 2019 року у справі №588/350/15, від 12 грудня 2019 року у справі №466/3769/16, від 19 березня 2020 року у справі № 303/2865/17, від 23 вересня 2021 року у справі № 204/6931/20, від 30 червня 2022 року у справі № 694/1540/20. Також суд критично оцінює надані позивачем акти про фактичне проживання [PERSON] в квартирі позивача, за адресою: [ADDRESS] , складені КП «Житлогосп», а також довідки обслуговуючих організацій щодо надання послуг з урахуванням фактичного проживання [PERSON] у вищезазначеній квартирі (т. 1 а. с. 10, 222 - 227, т. 2 а. с. 25), оскільки в подальшому КП «Житлогосп» повідомило, що такі акти складалися без фактичного обстеження квартири позивача 2019 - 2023 роках (т. 1 а. с. 157, 189). При цьому, матеріалами справи підтверджується, що загиблий [PERSON] був зареєстрований з 16.12.1997 року до 11.09.2024 року та фактично проживав з жовтня 2019 року по травень 2024 рокуза адресою [ADDRESS] , що встановлено з довідки про реєстрацію місця проживання, акту №540 від 13.10.2025 року та зазначено саме цю адресу, як домашню, в соціально-демографічній картці (т. 1 а. с. 179 - 180, 186, т. 2 а. с. 106). Відтак, надані позивачем акти суперечатьіншимматеріаламсправи і викликаютьсумніви у їхправильності, а тому в силу ст. 79 ЦПК України є недостовірними доказами. Той факт, що позивачем відповідно до розписки від 29.07.2024 року передано відповідачу [PERSON] особисті документи загиблого батька (т. 1 а. с. 182), не підтверджує факту спільного проживання, оскільки зазначені документи не зберігались вдома у позивача та були отримані нею від військової частини. Щодо відомостей, викладених у листі ПрАТ «Київстар»№12782999/03/03/02 від 13.08.2025 року, з якого вбачається, що послуга «Домашній Інтернет» за адресою: [ADDRESS] , надавалась за період з січня 2023 року по липень 2024 року, абоненту за номером телефону [NUMBER] , який вказано в соціально-демографічній картці [PERSON] , як його телефон (т. 1 а. с. 248 - 249, 180), то суд звертає увагу, що така послуга надавалась нетривалий час і не може свідчити про постійність проживання [PERSON] у зазначеній квартирі з позивачем. Суд також враховує правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 27 лютого 2019 року у справі №522/25049/16-ц, відповідно до якого сам собою факт перебування у близьких стосунках чоловіка та жінки без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не може свідчити про те, що між ними склалися та мали місце усталені відносини, які притаманні подружжю. При цьому, позивачем до позову на підтвердження спільного проживання протягом 5 років з померлим [PERSON] не додано жодних квитанцій, які б підтверджували купівлю майна для спільного користування, здійсненні витрат на утримання житла, його ремонт тощо. Згідно з ч. ч. 1 - 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінюючи надані докази, суд доходить висновку, що позивачем не доведено належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами факт спільного проживання, ведення спільного господарства, пов`язаність спільним побутом, наявність взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю, між позивачем та [PERSON] в період з березня 2019 року по 20 липня 2024 року. За таких обставин, відсутні підстави для встановлення факту проживання позивача однією сім`єю з [PERSON] , починаючи з березня 2019 року по 20 липня 2024 року (день смерті останнього) без реєстрації шлюбу за адресою: [ADDRESS] , а тому позов не підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із відмовою у задоволенні позову, не підлягають стягненню на користь позивача понесені нею витрати зі сплати судового збору.

Outcome: dismissed