Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-05 00:00:00

19 грудня 2025 року через систему «Електронний суд» Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (далі по тексту ТОВ «Факторинг Партнерс») в особі директора Сердійчук Я.Я. звернулось до суду з позовом до [PERSON] , в якому просила стягнути з відповідача на користь позивача кредитну заборгованість за кредитними договорами: від 29 січня 2020 року № 0972949694 в сумі 28276,50 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 1400 грн та заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 26876,50 грн; від 14 січня 2020 року № 555121414466 в сумі 6894,60 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 3000 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 1596,40 грн та заборгованість за пенею - 2298,20 грн. Також, просили стягнути сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 13000 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 29 січня 2020 року між ТОВ «Інфінанс» та відповідачем був укладений договір про надання позики № 0972949694, шляхом його підписання одноразовим ідентифікатором «5q6q8d». Відповідно до умов Договору позики Кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з максимальним лімітом 20000 грн., в межах строку дії Договору 36 календарних місяців з дня підписання Договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту, не пізніше строку користування траншем, визначеного Сторонами. Строк та умови користування кожним траншем є окремим та визначається Сторонами відповідно до умов Договору. Пропозиція (Оферта) на отримання траншу згідно Заявки-анкети № 2628530678 від 29.01.2020 року в рамках Договору про надання позики №0972949694 від 29.01.2020 року підписано Позичальником 29.01.2020, електронним цифровим підписом (одноразовий ідентифікатор в якості особистого підпису), який було надіслано за допомогою СМС повідомлення на телефонний номер зазначений Позичальником в особистому кабінеті на сайті Кредитодавця. ТОВ «Інфінанс» свої зобов`язання перед відповідачем [PERSON] виконало та надало останньому кредит в сумі 1400 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на його кредитну картку № [NUMBER] , 29.01.2020 року, номер транзакції в системі iPay.ua - 47477750. Відповідач порушив умови за вищевказаним договором, у зв`язку із чим утворилась заборгованість в розмірі 28276,50 грн, з яких: 1400 грн заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 26876,50 грн заборгованість за нарахованими процентами. 14.07.2021 було укладено договір № 14-07/21 відповідно до якого ТОВ «Інфінанс» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 0972949694. 10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 0972949694. 28.08.2025 було укладено договір № 28-08/25 відповідно до якого ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 0972949694. Таким чином, ТОВ «Факторинг Партнерс» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 0972949694. Крім цього, 14.01.2020 між ТОВ «Київська Торгово-Інвестиційна Компанія» та [PERSON] укладено договір № 555121414466. Договором позики передбачено, що на підставі Заявки на позику, підписаної Позичальником за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, позикодавець передає у власність позичальнику грошові кошти на суму у загальному розмірі 3000 грн на строк 30 календарних днів зі сплатою 649,46 % річних за користування позикою. Шляхом підписання цього договору Позичальник прийняв загальні умови у якості умов цього договору позики. Договором позики передбачено, що позика надається позичальнику шляхом перерахування позикодавцем позики на банківський картковий рахунок позичальника за реквізитами його банківської платіжної картки, зазначений у реєстраційної анкеті клієнта позичальника у системі «Loany» на сайті системи www.loany.com.ua. Відповідно до умов Договору позикт, Позичальник здійснює повернення позики і сплачує проценти згідно із загальними умовами та відповідно до графіку платежів (Додаток №1) до цього договору, є його невід`ємною частиною та підписується позичальником. Графік платежів розміщується в особистому кабінеті позичальника на сайті системи. ТОВ «Київська Торгово-Інвестиційна Компанія» свої зобов`язання перед відповідачем [PERSON] виконало та надало останньому кредит в сумі 3000 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на його картку № [NUMBER] , що підтверджується квитанцією №1218621999 від 14.01.2020 року. Відповідач порушив умови за вищевказаним договором, у зв`язку із чим утворилась заборгованість в розмірі 6894,60 грн, з яких: 3000 грн заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 1596,40 грн заборгованість за нарахованими процентами; заборгованість за пенею та/або штрафами - 2298,20 грн. 18.12.2023 було укладено договір № 18/12-2023 відповідно до якого ТОВ «Київська Торгово-Інвестиційна Компанія» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 555121414466. Таким чином, ТОВ «Факторинг Партнерс» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 555121414466. Ухвалою судді Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 20 грудня 2025 року прийнято справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача подав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Просив позов задовольнити в повному обсязі, не заперечував щодо винесення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, хоча про час і місце розгляду справи повідомлений своєчасно належним чином, в тому числі оголошенням на сайті суду. За відсутності відзиву на позовну заяву та відсутності заперечень проти розгляду позову в порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами у відповідності до ст.279 ЦПК України. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 29 січня 2020 року між ТОВ «Інфінанс» та відповідачем був укладений договір про надання позики № 0972949694, шляхом його підписання одноразовим ідентифікатором «5q6q8d». Відповідно до умов Договору позики Кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з максимальним лімітом 20000 грн., в межах строку дії Договору 36 календарних місяців з дня підписання Договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту, не пізніше строку користування траншем, визначеного Сторонами. Строк та умови користування кожним траншем є окремим та визначається Сторонами відповідно до умов Договору. Пропозиція (Оферта) на отримання траншу згідно Заявки-анкети № 2628530678 від 29.01.2020 року в рамках Договору про надання позики №0972949694 від 29.01.2020 року підписано Позичальником 29.01.2020, електронним цифровим підписом (одноразовий ідентифікатор в якості особистого підпису), який було надіслано за допомогою СМС повідомлення на телефонний номер зазначений Позичальником в особистому кабінеті на сайті Кредитодавця. ТОВ «Інфінанс» свої зобов`язання перед відповідачем [PERSON] виконало та надало останньому кредит в сумі 1400 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на його кредитну картку № [NUMBER] , 29.01.2020 року, номер транзакції в системі iPay.ua - 47477750. Відповідач порушив умови за вищевказаним договором, у зв`язку із чим утворилась заборгованість в розмірі 28276,50 грн, з яких: 1400 грн заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 26876,50 грн заборгованість за нарахованими процентами. 14.07.2021 було укладено договір № 14-07/21 відповідно до якого ТОВ «Інфінанс» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 0972949694. 10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 0972949694. 28.08.2025 було укладено договір № 28-08/25 відповідно до якого ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 0972949694. Таким чином, ТОВ «Факторинг Партнерс» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 0972949694. Крім цього, 14.01.2020 між ТОВ «Київська Торгово-Інвестиційна Компанія» та [PERSON] укладено договір № 555121414466. Договором позики передбачено, що на підставі Заявки на позику, підписаної Позичальником за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, позикодавець передає у власність позичальнику грошові кошти на суму у загальному розмірі 3000 грн на строк 30 календарних днів зі сплатою 649,46 % річних за користування позикою. Шляхом підписання цього договору Позичальник прийняв загальні умови у якості умов цього договору позики. Договором позики передбачено, що позика надається позичальнику шляхом перерахування позикодавцем позики на банківський картковий рахунок позичальника за реквізитами його банківської платіжної картки, зазначений у реєстраційної анкеті клієнта позичальника у системі «Loany» на сайті системи www.loany.com.ua. Відповідно до умов Договору позикт, Позичальник здійснює повернення позики і сплачує проценти згідно із загальними умовами та відповідно до графіку платежів (Додаток №1) до цього договору, є його невід`ємною частиною та підписується позичальником. Графік платежів розміщується в особистому кабінеті позичальника на сайті системи. ТОВ «Київська Торгово-Інвестиційна Компанія» свої зобов`язання перед відповідачем [PERSON] виконало та надало останньому кредит в сумі 3000 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на його картку № [NUMBER] , що підтверджується квитанцією №1218621999 від 14.01.2020 року. Відповідач порушив умови за вищевказаним договором, у зв`язку із чим утворилась заборгованість в розмірі 6894,60 грн, з яких: 3000 грн заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 1596,40 грн заборгованість за нарахованими процентами; заборгованість за пенею та/або штрафами - 2298,20 грн. 18.12.2023 було укладено договір № 18/12-2023 відповідно до якого ТОВ «Київська Торгово-Інвестиційна Компанія» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 555121414466. Таким чином, ТОВ «Факторинг Партнерс» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 555121414466. Перевіряючи правомірність позовних вимог, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять право первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлене договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. При цьому, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1ст. 628 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимогвідповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1ст. 526 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання та боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити борг, а також відсотки. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Відповідний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 2-1383/2010, який суд враховує при виборі і застосуванні норм прав до спірних правовідносин з огляду на приписи ч. 4 ст. 263 Цивільного процесуального кодексу України. Доказів спростування презумпції дійсності укладеного відповідачем договору матеріали справи не містять. Відповідач мав процесуальну можливість надати суду докази на спростування презумпції правомірності договору, однак таким правом не скористався. Позивачем доведено, а відповідачем не спростовано, що він припустився порушення умов договору щодо своєчасної сплати сум кредиту, внаслідок чого за ним утворилася зазначена заборгованість перед позивачем. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч. 1ст. 1077 ЦК України). Таким чином, дослідивши матеріали справи та надані докази, враховуючи, що відповідач не надав будь-які докази, що спростовують обставини, на які посилається позивач, обов`язку з повернення коштів за кредитним договором не виконав, суд вважає за необхідне задовольнити позов частково та стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 0972949694 від 29.01.2020 року у загальному розмірі 28276,50 грн, з яких: 1400 грн заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 26876,50 грн заборгованість за нарахованими процентами; за договором №555121414466 від 14.01.2020 року у загальному розмірі 6894,60 грн, з яких: 3000 грн заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту), 1596,40 грн заборгованість за нарахованими процентами. Щодо стягнення неустойки в розмірі 2298,20 грн., суд зважає на таке. Відповідно п. 18 прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 62 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Оскільки неустойка за невиконання зобов`язання за договором нарахована за період воєнного стану, позивачу в стягненні неустойки з відповідача в сумі 2298,20 грн слід відмовити. Щодо розподілу судових витрат, а саме: витрат на професійну правничу допомогу, заявлених до відшкодування позивачем, судом враховано наступне. Вимогами ч. 1, 2 статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що витрати на професійну правничу допомогу відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи. За нормами частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Таким чином, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Частинами 3-5 ст.137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано копію Договору про надання правничої допомоги №02-07/2024 від 02.07.2024 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» та адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс», Витяг з акту №23 про надання юридичної допомоги від 28.11.2025 року на суму 13000 грн. та заявку про надання юридичної допомоги №808 від 03.11.2025 року. Суд також зауважує, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного суду, наприклад усправах № 923/560/17,№ 329/766/18,№ 178/1522/18. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод 1950 року у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява №19336/04) зазначив, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (п.268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Судом встановлено, що розмір понесених позивачем витрат на правову допомогу підтверджено відповідними документами, а тому вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Так, позов заявлено на суму 35171,20 грн., позов задоволено на суму 32873 грн., тобто 93,46 %, таким чином з відповідача слід стягнути на користь позивача витрат на правову допомогу у сумі 12149,80 грн. Окрім того, з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір у сумі 2263,97 грн. (2422,40 х 93,46% = 2263,97).

Outcome: partial