Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

Представник позивача за довіреністю Паладич А.О. в інтересах позивача за допомогою засобів поштового зв`язку 11.04.2025 звернулась до суду із зазначеним позовом, за змістом якого просить стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором №2035917483 від 15.03.2021, яка існує станом на 03.12.2024 у сумі 47 731,78 гривень, що складається із: заборгованості за тілом кредиту 38 000,00 гривень, за відсотками 9 731,78 гривень, за простроченим тілом кредиту 7 043,15 гривень, за простроченими відсотками 10 790,94 гривень. За змістом позову, 15.03.2021 між сторонами у справі укладений кредитний договір №2035917483, відповідно до якого банком відкрито картковий рахунок, встановлено кредитний ліміт, який могла використовувати відповідачка, з відсотковою ставкою 5% на місяць. Відповідно до звіту-рахунку відповідачем використано кредитний ліміт у сумі 38 000,00 гривень. Позивач стверджує, що виконав всі взяті на себе зобов`язання відповідно до умов договору, надавши кошти, обумовлені в кредитному договорі. В свою чергу, відповідачка не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами. 23.10.2024 на адресу позичальника надіслана вимога про добровільне погашення заборгованості, яка у передбачений в ній 30-денний строк не виконана та повернута без вручення. Станом на 03.12.2024 заборгованість за кредитним договором становить 47 731,78 гривень, складається із: заборгованості за тілом кредиту 38 000,00 гривень, за відсотками 9 731,78 гривень, за простроченим тілом кредиту 7 043,15 гривень, за простроченими відсотками 10 790,94 гривень. З підстав, передбачених ст. 525-526, 530, 599, 610, 612, 625, 1048-1050, 1054 ЦК України, внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором, представник позивача просить задовольнити позов у вказаній сумі. Ухвалою Київського районного суду м. Одеса від 25.02.2025 справу передано на розгляд до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя. Справа перебувала в провадженні головуючого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Приходько В.А. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Приходько В.А. від 22.04.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі. Розгляд справи постановлено провести за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін без їх виклику, визначено дату судового засідання. Ухвалою суду від 04.07.2025 постановлено зобов`язати Міністерство соціальної політики України надати суду, не пізніше 10 днів з дня отримання ухвали суду, інформацію з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб щодо [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] . 11.08.2025 до суду надійшла відповідь Міністерства соціальної політики України на виконання ухвали суду про витребування доказів за змістом якої вказано адресу проживання відповідачки як внутрішньо переміщеної особи. На підставі розпорядження керівника апарату суду від 25.08.2025 щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи, відповідно до п. 2.3.43, 2.3.44 Положення про автоматизовану систему документообігу суду проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, замінено головуючого суддю Приходько В.А. та матеріали цивільної справи 26.08.2025 передано визначеному головуючому судді Вайнраух Л.А. на підставі протокола повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.08.2025. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23.09.2025 постановлено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі, розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні без повідомлення (виклику) сторін. Визначено відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем. Роз?яснено, що відповідно до ч.4 ст.178 ЦПК України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копію відзиву та доданих до нього документів відповідач зобов`язаний надіслати іншим учасникам справи. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.8 ст.178 ЦПК України). Згідно з ч.1 ст.193 ЦПК України у строк для подання відзиву відповідач має право пред`явити зустрічний позов. Встановлено позивачу 5-денний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, яка має відповідати вимогам ч.ч.3-5 ст.178 ЦПК України, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи. За нормою ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідних клопотань до матеріалів справи не скеровано. Відповідачка відзиву на позовну заяву, клопотань та заяв до справи не скеровувала, не скориставшись відповідним процесуальним правом, конверт із копією ухвали суду повернувся до суду неодноразово без вручення (із приміткою «адресат відсутній»), що надає суду підстави для ухвалення рішення. В порядку ч.1 ст.131 ЦПК України відповідачка про зміну адреси проживання суд не повідомляла. Інших процесуальних дій у справі судом не вчинено за відсутності відповідних клопотань, зустрічної позовної заяви у даній справі не подано. Підстав для оголошення перерви та / або відкладення судового засідання відповідно до положень ст.223, 240 ЦПК України судом не встановлено. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку із тим, що розгляд справи проводиться за відсутності учасників справи, не здійснюється згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ч.1,8 ст.279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків.. Дослідивши матеріали справи, наявні засвідчені копії письмових доказів, поданих стороною позивача, встановивши фактичні обставини справи та відповідні ним правовідносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для повного задоволення позову у зв`язку із таким. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем [PERSON] 15.03.2021 укладений кредитний договір №2035917483, предметом якого є надання позичальнику кредиту на споживчі цілі та придбання послуг строком повернення коштів до 15.06.2021 з відсотковою ставкою на пільговий період 0,01% річних. Крім того, даним договором передбачено відкриття кредитної лінії, встановленні кредитного ліміту, яким може користуватись відповідачка, процентна ставка визначена у розмірі 5% на місяць (після завершення пільгового періоду). За змістом п. 1.3. Кредитного договору повернення кредиту та сплата процентів відбувається шляхом сплати Позичальником ануїтетних платежів. Відповідно до п.1.4. Кредитного договору, датою (моментом) надання Банком та отримання Позичальником Кредиту вважається дата підписання Позичальником Кредитного договору. Кредит надається шляхом перерахування за дорученням Позичальника коштів на поточний рахунок Продавця на придбання Товару. Таким чином 15.03.2021 відповідачка звернулась до позивача із заявою про відкриття карткового рахунку, тим самим підписавши особисто Заяву-Анкету про надання банківських послуг АТ «ОТП БАНК» №2035917483 від 15.03.2021 та безумовно прийняла пропозицію банку та погодилась із тим, що анкета-заява разом із Правилами користування карткою, Тарифами, Графіком платежів та Паспортом споживчого кредиту складають Договір про надання банківських послуг. Своїм підписом у кредитному договорі відповідачка підтвердила видачу та отримання банківської платіжної картки АТ «ОТП Банк» та те, що з правилами користування карткою та діючими тарифами АТ «ОТП Банк» ознайомлена. Судом досліджено докази придбання товару, долучені до позовної заяви. Крім того, згідно з довідкою [PERSON] від 15.10.2024 (представника позивача) підтверджено, що сума кредитного ліміту (відповідно до п.8.1.2.5 Публічного договору) на рахунку відповідачки після зміни становить 38 000,00 гривень. Суд також враховує, що на виконання п. 2.1. Кредитного договору Банк відкрив Позичальнику поточний (картковий) рахунок, видав електронний платіжний засіб у вигляді картки, валюта рахунку гривня. За змістом п.2.1. Кредитного договору визначено умови обслуговування кредитної лінії (надалі Кредит/Кредитна лінія). За користування Кредитом, Банк нараховує проценти, які розраховуються Банком на підставі процентної ставки, розмір якої визначається Тарифами Банку та Інформаційним листком, який є невід`ємною частиною та додатком до Договору (надалі Інформаційний листок). На дату укладення Заяви-Анкети розмір процентної ставки становить: 5% в місяць. На дату укладення Заяви-Анкети розмір процентної ставки впродовж Пільгового періоду становить 0,01 % річних. Заява-Анкета є невід`ємною частиною Договору про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток (особистих) та Правил користування карткою (надалі - Правила), Інформаційного листка, Тарифами Банку, які розміщені на Офіційному сайті Банку (у розділі «Дебетні та кредитні картки»). Відповідно до п.7 Кредитного договору, Кредитний договір/Заява-Анкета укладається відповідно до ст. ст. 6, 207, 627, 634 Цивільного кодексу України, і підписання її зі сторони Банка відбувається шляхом нанесенням на неї типографськими засобами відбитка печатки та підписів уповноважених представників Банку. Сторони, підписанням Кредитного договору/Заяви-Анкети, надають свою письмову згоду на укладення Кредитного договору/Заяви-Анкети в порядку передбаченому цим пунктом. Відповідно, скріпивши Заяву-Анкету та Кредитний договір підписами, у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема у позивача - право надати послуги Банку, у відповідача, в свою чергу, зобов`язання оплачувати послуги Банку, що виникають в результаті використання платіжних карток, згідно Тарифів Банку та повернути Кредит та сплатити відсотки та інші платежі (штрафи, комісії). Судом також встановлено, що на виконання умов вищевказаного Кредитного договору та Правил користування карткою, Банк свої зобов`язання щодо надання відповідних сум кредиту виконав повністю. Проте, позичальник своїх зобов`язань за Кредитним договором належним чином не виконує. Так, згідно зі звітом-розрахунком заборгованості за період з 31.05.2021 по 01.10.2024 станом 03.12.2024 заборгованість [PERSON] перед АТ «ОТП БАНК» становить 47 731,78 гривень, складається із: заборгованості за тілом кредиту 38 000,00 гривень, за відсотками 9 731,78 гривень. Суд приймає доводи позивача з того приводу, що розрахунок заборгованості підтверджує активацію картки, отримання на картковий рахунок грошових коштів та рух кредитних коштів по ній, фіксуючи користування особи, зняття та погашення сум кредитних коштів. Матеріалами справи також підтверджено, що 16.10.2024 представник АТ «ОТП БАНК» звернувся із досудовою вимогою про стягнення заборгованості через неналежне виконання грошових зобов`язань за Кредитним договором до [PERSON] (копія досудової вимоги, копія опису та списку відправлень додається). Задовольняючи позов, суд виходить з таких норм чинного законодавства. Предметом позову є стягнення заборгованості з позичальника на користь кредитора суми кредиту, наданого на споживчі потреби. Підставою позову є невиконання в позасудовому порядку умов кредитного договору, реквізити якого зазначені вище у строки, встановлені умовами договору та у передбачених його положеннями розмірах. За загальним правилом ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених ч.2 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд при розгляді справи застосовує правовий зміст норм, які регулюють загальні умови, строки виконання зобов`язань учасниками цивільних правовідносин, правові наслідки їх порушень, зокрема, ст. 509, 525-527, 599, 610, 611, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України. Крім того, на дані правовідносини, поширюються положення про договір (ст. 626-629, 631 ЦК України) та положення Закону України «Про захист прав споживачів». Згідно з ч.1,3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.76 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів та показаннями свідків. Згідно з положеннями ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За приписами ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, судом враховується позиція Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у постанові від 03.07.2019 у цивільній справі №342/180/17, пр. 14-131цс19. Відповідно до ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Враховуючи зміст наведених норм, можна вважати, що споживач послуг банку лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Оскільки такі умови договорів приєднання розробляються АТ «ОТП Банк», як надавачем банківських послуг, відповідно, вони мають бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору та під час його виконання діють певні вимоги у визначеній редакції. У вказаній справі цю умову в повній мірі дотримано позивачем, тому до правовідносин, що виникли між сторонами, застосовуються положення ст.634 ЦК України. Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. При цьому, за нормою ч.1 ст.1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом ч.2 ст.1056-1 ЦК України, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У цій справі, позивачем заявлено вимоги про погашення кредиту (тіла), відсотків (на підставі договору), при цьому, позичальником здійснювалось й безготівкове використання грошових коштів, що підтверджено наявним розрахунком. Під час розгляду справи суд дійшов висновку про те, що АТ «ОТП Банк» виконало свої зобов`язання за кредитним договором від 15.03.2021. З урахуванням наведених норм, та наданого позивачем розрахунку суд встановив, що станом на 03.12.2024 відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань в строки, передбачені кредитним договором належним чином не виконав, сума тіла кредиту та процентів, що підтверджена розрахунком, є обґрунтованою та підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі. Із врахуванням норми ч.2 ст.530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд приходить до висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав в судовому порядку шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення заборгованості у вказаній судом сумі. Суд також дійшов висновку про те, що, беручи до уваги складові заборгованості, яка виникла у позичальника, - положення п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, п.6-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» (особливості під час воєнного стану) на позовні вимоги не розповсюджується, адже ані тіло, ані відсотки не підлягають списанню кредитодавцем. Тому, дослідивши надані представником позивача на підтвердження позовних вимог письмові докази, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі на зазначених підставах, відповідно, ухвалює рішення про стягнення зі [PERSON] на користь позивача заборгованості у сумі 47 731,78 гривень. За змістом ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так на користь позивача, як сторони по справі, чиї позовні вимоги задовольняються в повному обсязі, із відповідачки слід стягнути судові витрати у вигляді оплати судового збору у загальній сумі 3 028,00 гривень.

Outcome: approved