Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

20 червня 2025 року з Запорізького районного суду Запорізької області до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя, за підсудністю, надійшла цивільна справа №317/1966/25 за позовною заявою [PERSON] , в інтересах якої діє Лукашенко Євген Юрійович, до [PERSON] , [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Запорізького районного нотаріального округу Дмитрієва Наталія Павлівна, Приватний нотаріус Оріхівського районного нотаріального округу Подоляк Вікторія Леонідівна про визнання права власності. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на належну йому земельну ділянку площею 6,7556 га, яка знаходиться за адресою: Запорізька область, Запорізький (Оріхівський) район, Таврійська сільська рада, кадастровий номер 2323981500:03:003:0062, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЗП № 014012. [PERSON] заповіту не залишив. Після смерті [PERSON] спадкоємцями першої черги були його дружина [PERSON] , син [PERSON] , які постійно проживали разом з померлим [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , та дочка [PERSON] , яка проживала окремо від спадкодавця за адресою: [ADDRESS] . У встановлений законом шестимісячний строк дружина померлого [PERSON] звернулась до приватного нотаріусу Оріхівського районного нотаріального округу Подоляк В.Л. із заявою про прийняття спадщини. Нотаріусом була заведена спадкова справа №1/2011 (номер спадкової справи у спадковому реєстрі 52364907). Однак за життя не отримала правовстановлюючих документів на земельну ділянку. Дочка померлого [PERSON] , яка на час відкриття спадщини не проживала із спадкодавцем, звернулась до приватного нотаріусу Подоляк В.Л. із заявою про відмову від належної їй частки спадщини, що залишилась після смерті батька [PERSON] . Незважаючи на те, що дружина померлого, [PERSON] , не отримала правовстановлюючих документів на земельну ділянку, вона та син померлого [PERSON] , які постійно проживали разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняли спадщину, так як протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, вони не заявили про відмову від спадщини. В даному випадку спадкоємцями за законом першої черги є дружина померлого [PERSON] та син [PERSON] , які мають право на отримання 1/2 частини від спадкової маси, що залишилась після смерті [PERSON] , тобто по 1/2 земельної ділянки. [INFO] померла [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] , [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, померлій [PERSON] належала 1/2 частина земельної ділянки, площею 6,7656 га, що знаходиться за адресою: Запорізька область, Запорізький (Оріхівський) район, Таврійська сільська рада, кадастровий номер 2323981500:03:003:0062. До нотаріуса із заявами про прийняття спадщини спадкоємці не звертались, правовстановлюючих документів на земельну Ділянку не отримували, спадкова справа не заводилась. Спадкоємцями першої черги були син померлої, [PERSON] , який постійно проживав разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] , та внучка спадкодавця [PERSON] , дочка померлої [PERSON] [PERSON] , яка проживала окремо від [PERSON] . Так, спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON] є син померлої [PERSON] та внучка [PERSON] , які мають право на отримання 1/2 частини від спадкової маси, що залишилась після смерті [PERSON] , тобто по 1/4 земельної ділянки. Однак, у встановлений законом шестимісячний строк та по теперішній час внучка померлої [PERSON] , яка проживала окремо від померлої бабці [PERSON] , не звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Таким чином, син померлої [PERSON] , який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняв спадщину, успадкував 1/2 частину земельної ділянки, площею 6,7656 га, що знаходиться за адресою: Запорізька область, Запорізький (Оріхівський) район, Таврійська сільська рада, кадастровий номер 2323981500:03:003:0062, та став єдиним власником цієї земельної ділянки. [INFO] помер [PERSON] , [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належну йому земельну ділянку, площею 6,7656 га, що знаходиться за адресою: Запорізька область, Запорізький (Оріхівський) район, Таврійська сільська рада, кадастровий номер 2323981500:03:003:0062. Спадкоємцями першої черги є його дружина [PERSON] та син [PERSON] , які постійно проживали разом з померлим [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Син [PERSON] не претендує на свою частину спадщини батька. У встановлений законом шестимісячний строк дружина померлого, [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Дмитрієвої Н.П. із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Нотаріусом була заведена спадкова справа № 165/2024. Постановою приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Дмитрієвої Н.П. за № 140/02-01 від 07.04.2025 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 6,7656 га, що знаходиться за адресою: Запорізька область, Запорізький (Оріхівський) район, Таврійська сільська рада, кадастровий номер 2323981500:03:003:0062, після померлого [INFO] чоловіка [PERSON] , який був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] , оскільки спадкова справа після померлого [PERSON] була заведена, але на була закінчена. При цьому, доступ до місця її зберігання відсутній у зв`язку з веденням бойових дій, а тому отримати копію спадкової справи та встановити хто із спадкоємців звертався із заявами про прийняття спадщини після померлого [PERSON] не можливо. На даний час належним чином оформити правовстановлюючі документи на земельну ділянку після смерті [PERSON] не є можливим, відмова нотаріуса перешкоджає позивачці вирішити питання щодо оформлення спадкових прав. Саме ці обставини і стали підставою для звернення до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільна справа розподілена та передана судді Петренко Л.В. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 23 червня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання з повідомленням учасників справи. 14 липня 2025 року приватний нотаріус Оріхівського районного нотаріального округу Подоляк В.Л. надала до суду відповідь, в якій повідомила, що приватна нотаріальна діяльність приватного нотаріуса Подоляк В.Л. по Пологівському районному нотаріальному округу Запорізької області припинена з 10.10.2024 року. У зв`язку з тим, що м. Оріхів Пологівського району Запорізької області знаходиться в зоні активних бойових дій, спадкова справа 1/2011, заведена після смерті [PERSON] , дата смерті [INFO] не передавалась на зберігання до Запорізького обласного державного нотаріального архіву. 21 липня 2025 року до суду від представника відповідача адвоката Макаренка О.М., який діє в інтересах [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому сторона відповідача не погодилась з позовними вимогами, вважає, що [PERSON] є неналежним відповідачем у справі та просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. 23 липня 2025 року до суду від представника позивача адвоката Лукашенка Є.Ю. надійшла відповідь на відзив. Сторона позивача не погоджується з доводами сторони відповідача та вказує, що [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті баби [PERSON] , яка була спадкоємицею після смерті [PERSON] , а тому є належним відповідачем. 24 липня 2025 року до суду від [PERSON] надійшла заява, в якій він позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Він не претендує та відмовляється від своєї частки на користь матері [PERSON] 06 серпня 2025 року до суду від приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Дмитрієвої Н.П., надійшли копії спадкових справ після смерті [PERSON] , дата смерті [INFO] , та після смерті [PERSON] , дата смерті [INFO] . 30 жовтня 2025 року ухвалою суду за клопотання позивача, у Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), інформацію з державного реєстру актів цивільного стану громадян - актові записи про наявність дітей у померлого [PERSON] , [INFO] . 10 листопада 2025 року до суду від Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшла інформація про наявність в Державному реєстру актів цивільного стану громадян актового запису № 1686 від 16.06.1983, складений Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), на ім`я [PERSON] . 02 грудня 2025 року ухвалою суду за клопотання позивача, витребувано у Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), з державного реєстру актів цивільного стану громадян - актові записи про наявність дітей у померлого [PERSON] , [INFO] . 16 грудня 2025 року до суду від Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), надійшла копія актового запису № 1686 про народження [PERSON] , [INFO] , складений 16.06.1983 Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), батьком якого є [PERSON] , [INFO] . Інших клопотань та заяв по суті справи до від учасників справи не надходило. Відповідно до ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14 січня 2026 року закрито підготовче провадження на призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач та його представник не з`явились, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені, представник надав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, просив задовольнити позовні вимоги та не вирішувати питання щодо судових витрат. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, надав до суду заяву в якій визнав позовні вимоги та просив розглядати справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] та її представник в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Запорізького районного нотаріального округу Дмитрієва Наталія Павлівна, Приватний нотаріус Подоляк Вікторія Леонідівна не з`явились, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені, надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідив матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 статті 12 ЦПК України та частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до положень статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим виконкомом Кіровської сільської ради Оріхівського району Запорізької області 04 серпня 2011 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належну йому земельну ділянку площею 6,7556 га, яка знаходиться за адресою: Запорізька область, Запорізький (Оріхівський) район, Таврійська сільська рада, кадастровий номер 2323981500:03:003:0062, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЗП № 014012. [PERSON] заповіту не залишив, а тому спадкування здійснювалось за законом. Згідно з положеннями ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч. 1 ст. 1221 ЦК України). Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (ч. 1 ст. 1225 ЦК України). Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Приватний нотаріус Оріхівського районного нотаріального округу Подоляк В.Л. надала до суду відповідь, в якій повідомила, що приватна нотаріальна діяльність приватного нотаріуса Подоляк В.Л. по Пологівському районному нотаріальному округу Запорізької області припинена з 10.10.2024 року. У зв`язку з тим, що м. Оріхів Пологівського району Запорізької області знаходиться в зоні активних бойових дій, спадкова справа 1/2011, заведена після смерті [PERSON] , дата смерті [INFO] не передавалась на зберігання до Запорізького обласного державного нотаріального архіву. Аналізуючи копії спадкових справ після смерті [PERSON] , дата смерті [INFO] , та після смерті [PERSON] , дата смерті [INFO] та витребувані судом актові записи про народження, суд встановив, що у [PERSON] була дружина [PERSON] та двоє дітей: син [PERSON] , донька [PERSON] . Відповідно до довідки № 66 від 05 березня 2025 року, яка видана секретарем Таврійської сільської ради, померлий [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований та постійно проживав за адресою: [ADDRESS] з 1975 року по день смерті, [INFO] . На день смерті разом з померлим [PERSON] за цією адресою були зареєстровані: дружина [PERSON] , [INFO] ; син [PERSON] , [INFO] ; тесть [PERSON] , [INFO] ; невістка [PERSON] , [INFO] ; онук [PERSON] , [INFO] . Так, після смерті [PERSON] спадкоємцями першої черги були його дружина [PERSON] , син [PERSON] , які постійно проживали разом з померлим [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , та дочка [PERSON] , яка проживала окремо від спадкодавця за адресою: [ADDRESS] . У встановлений законом шестимісячний строк дружина померлого [PERSON] звернулась до приватного нотаріусу Оріхівського районного нотаріального округу Подоляк В.Л. із заявою про прийняття спадщини. Нотаріусом була заведена спадкова справа №1/2011 (номер спадкової справи у спадковому реєстрі 52364907). Однак за життя не отримала правовстановлюючих документів на земельну ділянку. Дочка померлого [PERSON] , яка на час відкриття спадщини не проживала із спадкодавцем, звернулась до приватного нотаріусу Подоляк В.Л. із заявою про відмову від належної їй частки спадщини, що залишилась після смерті батька [PERSON] . 02 лютого 2012 року [PERSON] , секретар виконавчого комітету Кіровської сільської ради Оріхівського району Запорізької області засвідчила справжність підпису [PERSON] . Вказану заяву зареєстровано в реєстрі за № 06. Незважаючи на те, що дружина померлого, [PERSON] , не отримала правовстановлюючих документів на земельну ділянку, вона та син померлого [PERSON] , які постійно проживали разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняли спадщину, так як протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, вони не заявили про відмову від спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. В даному випадку спадкоємцями за законом першої черги є дружина померлого [PERSON] та син [PERSON] , які мають право на отримання 1/2 частини від спадкової маси, що залишилась після смерті [PERSON] , тобто по 1/2 земельної ділянки. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 20.10.2014 року виконавчим комітетом Кіровської сільської ради Оріхівського району Запорізької області. [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , у віці 62 роки, про що 30 липня 2018 року складено відповідний актовий запис за № 56, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 30.07.2018 року виконавчим комітетом Таврійської сільської ради Оріхівського району Запорізької області. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. Померлій [PERSON] належала 1/2 частина земельної ділянки, площею 6,7656 га, що знаходиться за адресою: Запорізька область, Запорізький (Оріхівський) район, Таврійська сільська рада, кадастровий номер 2323981500:03:003:0062, яку фактично успадкувала після смерті чоловіка, однак правовстановлюючих документів на земельну ділянку остання не отримувала. Відповідно до довідки № 260 від 06 листопада 2024 року, яка видана секретарем Таврійської сільської ради, [PERSON] , [INFO] , була зареєстрована та постійно проживала за адресою: [ADDRESS] з 1956 року по день смерті, [INFO] . На день смерті разом з померлою [PERSON] за цією адресою були зареєстровані: син [PERSON] , [INFO] ; невістка [PERSON] , [INFO] ; онук [PERSON] , [INFO] . 06 листопада 2024 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріусу Запорізького районного нотаріального округу Дмитрієвої Н.П. із заявою про прийняття спадщини після смерті баби [PERSON] . В заяві повідомила, що є й інші спадкоємці син спадкодавця [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Заяву зареєстровано за № 609. Нотаріусом була заведена спадкова справа №226/2024. Спадкоємцями першої черги були син померлої, [PERSON] , який постійно проживав разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] , та внучка спадкодавця [PERSON] , дочка померлої [PERSON] [PERSON] , яка проживала окремо від [PERSON] . Так, спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON] є син померлої [PERSON] та внучка [PERSON] , які мають право на отримання 1/2 частини від спадкової маси, що залишилась після смерті [PERSON] , тобто по 1/4 земельної ділянки. Постановою приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Дмитрієвої Н.П. за № 110/02-14 від 25.03.2025 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] баби [PERSON] , [INFO] , яка була зареєстрована та постійно проживала за адресою: [ADDRESS] . Відмова мотивована тим, що [PERSON] вважається таким спадкоємцем, що спадщину не прийняв, оскільки на день смерті [PERSON] місце проживання [PERSON] було зареєстровано окремо від спадкодавця, що підтверджується даними її паспорту та за відомостями довідки про місце проживання померлого, та вона не подала заяву про прийняття спадщини в строк, встановлений ст. 1270 ЦК України. [PERSON] не надала до суду доказів того, що вона оскаржувала постанову нотаріуса у встановленому законом порядку або ж звернулась до суду з позовною заявою для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Так, належним відповідачем у спорах про спадкування є спадкоємці, тобто особи, визначені за заповітом або за законом, які звернулися у передбаченому порядку та строки із заявою про прийняття спадщини, відкритої після смерті спадкодавця, та прийняли цю спадщину або вважаються такими, які прийняли спадщину. За відсутності таких спадкоємців відповідачем виступає територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням. Таким чином, [PERSON] вважається таким спадкоємцем, що спадщину не прийняв а тому є неналежним відповідачем у даній справі. Син померлої [PERSON] , який постійно проживав разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, прийняв спадщину, успадкував 1/2 частину земельної ділянки, площею 6,7656 га, що знаходиться за адресою: Запорізька область, Запорізький (Оріхівський) район, Таврійська сільська рада, кадастровий номер 2323981500:03:003:0062, та став єдиним власником цієї земельної ділянки. [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , у віці 41 рік, про що 13 червня 2024 року складено відповідний актовий запис за № 866, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 13.06.2024 року Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належну йому земельну ділянку, площею 6,7656 га, що знаходиться за адресою: Запорізька область, Запорізький (Оріхівський) район, Таврійська сільська рада, кадастровий номер 2323981500:03:003:0062, яку він фактично успадкував після батька [PERSON] (1/2 частину) та після смерті матері [PERSON] (1/2 частина), однак правовстановлюючих документів на земельну ділянку останній не отримував. Відповідно до довідки № 65 від 05 березня 2025 року, яка видана секретарем Таврійської сільської ради, померлий [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований та постійно проживав за адресою: [ADDRESS] з 1983 року по день смерті, [INFO] . На день смерті разом з померлим [PERSON] за цією адресою були зареєстровані: дружина [PERSON] , [INFO] ; син [PERSON] , [INFO] [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 16.12.2006 року, про що в книзі реєстрації шлюбів 16 грудня 2006 року зроблено відповідний актовий запис за № 19. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка та дружини [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 16 грудня 20006 року виконкомом Кіровської сільської ради Оріхівського району Запорізької області. [INFO] народився [PERSON] , про що в книзі реєстрації народжень 10 квітня 2007 року зроблено відповідний актовий запис за № 08. Батьками вказані: батько [PERSON] , мати [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 10 квітня 2007 року виконкомом Кіровської сільської ради Оріхівського району Запорізької області. Так, після смерті [PERSON] спадкоємцями першої черги є його дружина [PERSON] та син [PERSON] , які постійно проживали разом з померлим [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Син [PERSON] не претендує на свою частину спадщини батька, про що подав до суду відповідну заяву та просив суд позов матері задовольнити. У встановлений законом шестимісячний строк дружина померлого, [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Дмитрієвої Н.П. із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Нотаріусом була заведена спадкова справа № 165/2024. Постановою приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Дмитрієвої Н.П. за № 140/02-01 від 07.04.2025 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 6,7656 га, що знаходиться за адресою: Запорізька область, Запорізький (Оріхівський) район, Таврійська сільська рада, кадастровий номер 2323981500:03:003:0062, після померлого [INFO] чоловіка [PERSON] , який був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] , оскільки спадкова справа після померлого [PERSON] була заведена, але на була закінчена. При цьому, доступ до місця її зберігання відсутній у зв`язку з веденням бойових дій, а тому отримати копію спадкової справи та встановити хто із спадкоємців звертався із заявами про прийняття спадщини після померлого [PERSON] не можливо. При розгляді справи судом встановлено коло спадкоємців. Відмова нотаріуса перешкоджає позивачу вирішити питання щодо оформлення спадкових прав. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається після смерті особи. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1223 ЦК Укораїни). Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (ч. 1 ст. 1225 ЦК України). Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року N 7 судом роз`яснено, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Статтями 1216-1218 ЦК визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), спадкування здійснюється за заповітом або за законом, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК України). [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , у віці 41 рік, про що 13 червня 2024 року складено відповідний актовий запис за № 866, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 13.06.2024 року Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належну йому земельну ділянку, площею 6,7656 га, що знаходиться за адресою: Запорізька область, Запорізький (Оріхівський) район, Таврійська сільська рада, кадастровий номер 2323981500:03:003:0062, яку він фактично успадкував після батька [PERSON] (1/2 частину) та після смерті матері [PERSON] (1/2 частина), однак правовстановлюючих документів на земельну ділянку останній не отримував. [PERSON] заповіту не залишив, а тому спадкування здійснюється за законом. Спадкоємцями за законом першої черги є його дружина [PERSON] та син [PERSON] , які постійно проживали разом з померлим [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] є відповідачем по справі, на вказане спадкове майно не претендує. Інших спадкоємців померлого не має. Постановою приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Дмитрієвої Н.П. за № 140/02-01 від 07.04.2025 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 6,7656 га, що знаходиться за адресою: Запорізька область, Запорізький (Оріхівський) район, Таврійська сільська рада, кадастровий номер 2323981500:03:003:0062, після померлого [INFO] чоловіка [PERSON] , який був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] , оскільки спадкова справа після померлого [PERSON] була заведена, але на була закінчена. При цьому, доступ до місця її зберігання відсутній у зв`язку з веденням бойових дій, а тому отримати копію спадкової справи та встановити хто із спадкоємців звертався із заявами про прийняття спадщини після померлого [PERSON] не можливо. [PERSON] , як спадкоємиця за законом першої черги не може реалізувати своє законне право на отримання належної їй земельної ділянки, що залишилась після смерті її чоловіка [PERSON] . У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом порушує право позивача на спадкування та набуття права власності на спірне нерухоме майно в порядку спадкування за законом, за захистом якого вона змушена звернутись до суду, адже в позасудовому порядку їх захистити не можливо. Згідно зі статтею 392 ЦК України, особа, яка вважає, що її речові права порушені, має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Статтею 16 ЦК передбачено, що звертаючись до суду позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, які виникають у державі, в разі відсутності правовстановлюючого документа юридичний факт набуття нерухомості у власність за зверненням зацікавлених осіб може бути визнаний, а невизнані державою права спадкоємців - захищені в судовому порядку. Суд встановив, що спір виник в зв`язку з відсутністю умов для оформлення спадщини нотаріально. Відповідно до положень п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають тільки у тому випадку, якщо наявні умови для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, а при відмові нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] чоловіка [PERSON] , свідчить про те, що право власності не визнається іншою особою, а тому є підставою для визнання за позивачем права власності на спірну земельну ділянку. Вимоги позивача до відповідача [PERSON] є необґрунтованими, оскільки [PERSON] вважається таким спадкоємцем, що спадщину не прийняв, а тому в цій частині позовних вимог необхідно відмовити. Таким чином, позовні вимоги про визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за законом на спірну земельну ділянку підлягають частковому задоволенню. В зв`язку з тим, що представник позивача просив не вирішувати питання щодо стягнення судових витрат, суд

Outcome: partial