Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-05 00:00:00

Короткий виклад позовних вимог та їх обґрунтування 19.07.2023 позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом та просила стягувати з відповідача з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на свою користь аліменти на утримання двох дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, і до досягнення дітьми повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, в якому у них народилося двоє дітей. Діти зареєстровані та фактично проживають разом з позивачкою за адресою : [ADDRESS] . Відповідач проживає окремо та в добровільному порядку коштів на утримання дітей не надає, тим самим самоусунувся від обов`язку утримувати дітей. Процесуальні дії та рішення у справі. Дана цивільна справа перебувала на розгляді у судді [PERSON] , який ухвалою від 04.08.2023 відкрив провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, а 25.10.2023 зупинив провадження у справі про стягнення аліментів на підставі п.2 ч.1 ст. 251 ЦПК України (перебування відповідача на військовій службі у складі ЗСУ, переведених на воєнний стан). У зв`язку зі звільненням судді [PERSON] у відставку цивільна справа піддана повторному авторозподілу за результатами якого головуючою у справі визначено суддю Залеську А.О., яка своєю ухвалою від 25.09.2025 відновила провадження у справі та призначила її розгляд в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін, тобто без проведення судового засідання, за наявними матеріалами. 03.11.2025 через командира в/ч [NUMBER] відповідач отримав ухвалу суду від 25.09.2025 про відновлення провадження у справі за позовом [PERSON] про стягнення з нього аліментів на утримання дітей. Відзиву на позов відповідач не подав, інших заяв та клопотань від нього також не надходило. За таких обставин, у відповідності до ч.5 ст. 279 та ч.2 ст. 191 ЦПК України суд розглянув справу на підставі письмових матеріалі, поданих позивачем. Фактичні обставини, встановлені судом, та оцінка доказів. Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 02 липня 2019 р. (справа №373/850/19) шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що був зареєстрований 09.10.2004 у відділі РАЦС Переяслав-Хмельницького міського управління юстиції, - розірвано (а.с.20). Згідно копії свідоцтва про народження (повторне) Серії [NUMBER] , виданого 11.09.2019 Переяслав-Хмельницьким міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області [INFO] у с. Воскресінське Переяслав-Хмельницького району Київської області народився [PERSON] . Батько дитини [PERSON] , мати [PERSON] (а.с.10). Свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , виданим 19.08.2010 відділом реєстрації актів цивільного стану Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції Київської області, позивачка підтверджує, що [INFO] у м. Переяслав-Хмельницькому Київської області народилася [PERSON] . Батько дитини [PERSON] , мати [PERSON] (а.с.11). За змістом довідок Малокаратульського старостинського округу №4 виконавчого комітету Ташанської сільської ради Бориспільського району Київської області за №129 від 17.07.2023, за № 127 від 17.07.2023 та за № 133 від 25.07.2023 [PERSON] , [INFO] , та її діти: син [PERSON] , [INFO] ; дочка [PERSON] , [INFO] , зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] . Діти перебувають на утриманні матері (а.с.12,14,21). Дана обставина також підтверджується Актом обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON] , складеним 17.07.2023 депутатом сільської ради (а.с.13). Згідно відповіді №1809353 від 24.09.2025 з Єдиного державного демографічного реєстру та листа виконавчого комітету Малакаратульського старостинського округу №4 від 27.12.2023 [PERSON] , [INFO] був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] та 02.08.2019 знятий з реєстрації та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . (а.с.56-57). Копія Військового квитка та Витяг із наказу командира військової частини [NUMBER] №233 від 08.08.2024 та лист №3727 від 16.10.2025 свідчать, що [PERSON] являється військовослужбовцем за призовом під час мобілізації і на даний час проходить військову службу у в/ч [NUMBER] , [ADDRESS] (а.с.36-43). Зміст спірних правовідносин та їх правове регулювання. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. В силу статті 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України та ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з ч.2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За правилами ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов`язок стосується як матері, так і батька. Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно вимог ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд має враховувати: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно положень ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до вимог ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» з 1 січня 2026 року для дітей віком від 6 до 18 років установлено прожитковий мінімум у розмірі 3512 гривень. Статтею 183 СК України передбачено визначення розміру аліментів у частці від заробітку та зазначається, що аліменти на двох і більше дітей суд визначає в розмірі єдиної частки від заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись на їх утримання до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Після досягнення найстаршою дитиною повноліття, якщо ніхто з батьків не звернеться з позов до суду про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припала на дитину, яка досягла повноліття. Також частиною 5 ст. 183 СК України передбачено безумовне стягнення аліментів за судовим наказом, якщо той з батьків, з яким проживає дитина (діти) подав заяву про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу платника аліментів. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви (ч.1 ст. 191 СК України). Мотиви з яких виходив суд та висновки суду Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно вимог ч.3 ст. 12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Враховуючи обґрунтування позову, взявши до уваги надані позивачкою докази про наявність у них з відповідачем двох спільних дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та дочки [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачкою, з огляду на відсутність заперечень відповідача проти позову, наявність у нього постійного доходу від проходження військової служби, взявши до уваги те, що розмір аліментів (1/4 частки заробітку (доходу)), який позивачка просить стягнути з відповідача, не перевищує розміру, що визначений для видачі судового наказу, суд дійшов висновку про задоволення позову. Той факт, що старший син сторін [PERSON] , [INFO] досяг повноліття не впливає на вирішення справи, оскільки на момент звернення позивачки до суду з даним позовом він був неповнолітнім. Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Вирішення питання судових витрат. За змістом ч.1,2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати ( у тому числі судовий збір) покладаються на відповідача. В силу ч.6 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при поданні позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Сума судового збору, яка належала до сплати на день подання позову (станом на 19.07.2023) у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» складала 1073,60 грн. Відповідач являється військовослужбовцем, однак у цій справі пільги, передбачені п.п. 12, 13 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» на нього не розповсюджуються, оскільки питання, яке вирішує суд, не пов`язане з виконанням військового обов`язку та проходження військової служби, а також з порушенням прав як учасника бойових дій. На підставі викладеного,

Outcome: approved