Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-05 00:00:00

05.02.2026 [PERSON] звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису, у якій просить суд видати обмежувальний припис, яким вжити наступні заходи тимчасового обмеження прав [PERSON] та покладення на нього обов`язків: заборонити перебувати за місцем її проживання (перебування) за адресою: [ADDRESS] , строком на шість місяців; заборонити наближатися ближче ніж на відстань 300 м. до місця її проживання, місця роботи, інших місць часткового відвідування, строком на шість місяців; заборонити вести телефонні переговори з нею або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, строком на шість місяців. В обґрунтування заявлених вимог заявник зазначає, що вона разом з дітьми та свекрухою [PERSON] і свекром [PERSON] проживають в будинку [ADDRESS] . Даний будинок орендують. [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , є чоловіком заявниці, не працює, веде аморальний спосіб життя, часто перебуває з ознаками алкогольного та наркотичного сп`яніння. З липня 2025 заявниця не проживає з чоловіком [PERSON] , однак він періодично їй телефонує, приходить за її місцем проживання та вчиняє домашнє насильство як психологічного так і фізичного характеру, що виражається у висловлюваннях нецензурною лайкою, залакуваннях, погрозах, штовханні, погрозах щодо фізичної розправи. Вказані дії [PERSON] вчиняє у присутності своїх дітей: [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] , свекра та свекрухи. Заявниця хвилюється за свою безпеку, безпеку дітей. Самостійно чинити опір протиправній поведінці [PERSON] вона не має змоги, оскільки є фізично слабшою. На прохання облишити її у спокою [PERSON] не реагує, а з кожним разом його агресія зростає та стає неконтролюючою. З приводу вчинення домашнього насильства з боку [PERSON] заявниця неодоразово зверталася до правоохоронних органів. Постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 17.11.2025 (справа № 484/6281/25) [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністратвиного парвопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу; постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 19.12.2025 (справа № 484/6712/25) [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністратвиного парвопорушення, передбаченого ч.3 ст. 173-2 КУпАП та накладено адмінітсративне стягнення у вигляді штрафу. З огляду на вищенаведене, вона змушена звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису Заявник [PERSON] подала через канцелярію суду заяву, у якій просить суд розглядати справу у її відсутності, заяву підтримала, просила заяву задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, про місце, день та час розгляду справи повідомлений належним чином, у тому числі через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подав. Відповідно до приписівст. 350-5 ЦПК України, справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Суд розглядає справу про видачу обмежувального припису не пізніше 72 годин після надходження заяви про видачу обмежувального припису до суду. Враховуючи короткі строки розгляду справи, належне повідомлення учасників про розгляд справи, а також те, що їх неявка не перешкоджає розгляду заяви, суд дійшов висновку про можливість розгляду заяви за відсутності [PERSON] . Згідно ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи суд дійшов до наступного. Судом встановлено, що з [PERSON] проживає з донькою [PERSON] , [INFO] , сином [PERSON] , свекрухою і свекром за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] за вказною адресою не зареєстрований і не проживає, що підтверджується довідкою квартального комітет №19 від 04.01.2026.Ко Відповідно до характеристики дільничого офіцера поліції Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області Д.Осетрова [PERSON] , [INFO] проживає по [ADDRESS] , зловживає спиртними напоями, притягався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно своєї дружини [PERSON] , Згідно постанови Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області (справи № 484/6281/25) від 17.11.2025 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (вичнив домашнє насильство відносно дружини [PERSON] ); 19.12.2025 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопрушення, передбаченого ч.3 ст. 173-2 КУпАП (справа № 484/6712/25) винив домашнє насильство відносно дружини [PERSON] . Отже, [PERSON] еодноразово вчиняв домашнє насильство щодо [PERSON] , за що притягувався до адміністративної відповідальності. Згідно з ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана: зокрема, п. 1) особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству". У ст. 350-3 ЦПК України визначено, що заінтересованими особами у справах про видачу обмежувального припису є особи, стосовно яких подано заяву про видачу обмежувального припису. Приписами частин 2, 3, 4 ст. 26 Закону України "Про запобіганню та протидію домашньому насильству" №2229-VIII визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього певних обов`язків. Згідно з ч. 1, 2 ст. 350-6 ЦПК України суд, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" або Законом України "Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків", на строк від одного до шести місяців. Відповідно до частини першої статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Верховний суд у постанові №754/11171/19 від 28 квітня 2020 року зауважив, що тимчасове обмеження права власності кривдника з метою забезпечення безпеки постраждалої особи шляхом встановлення судом обмежувального припису у порядку, визначеному Законом №2229-VIII, є легітимним заходом втручання у права та свободи особи. При вирішенні питання щодо застосуванні такого заходу суд на підставі установлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства має оцінити пропорційність вручання у права і свободи особи враховуючи, що ці заходи пов`язані із протиправною поведінкою такої особи. Таким чином, суд вважає доведеним факт неодноразового вчинення домашнього насильства з боку [PERSON] відносно своєї дружини [PERSON] . Враховуючи що життя і здоров`я людини, її честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, тому тимчасове обмеження право на проживання кривдника може бути визначено достатнім тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію який направлено на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки потерпілої особи. Крім того, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , тобто окремо від [PERSON] . Таким чином, суд вважає, що вжиті заявницею розумні заходи для її захисту, а саме звернення до правоохоронних органів, - не дали очікуваного результату, а тому обмежувальний припис є належним та допустимим способом захисту прав заявниці. Оцінивши всі докази у сукупності та в їх взаємозв`язку між собою, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає частковому задоволенню. Оскільки [PERSON] не зазначає свого місця роботи та не конкретизує, які саме місця є місцями які вона часто відвідує, то в цій частині вимог слід відмовити. Відповідно до приписів п.10 ч.1ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду. В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial