Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача, яким просить стягнути заборгованість за кредитним договором № 2036062293 від 02.04.2021 року у розмірі 77169,89 грн. та судовий збір у розмірі 3028.00 грн. у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором. Ухвалою судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 14 січня 2025 року відкрито спрощене провадження з повідомленням сторін по справі в судовому засіданні. В судове засіданні відповідач не з`явився, повідомлений про дату, час та місце його проведення. Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак у клопотанні доданому до позову зазначив, що позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити, у разі неявки відповідача просить постановити заочне рішення по справі, та розглянути справу у відсутності позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ухвалою Доброславського районного суду Одеської області від 09.02.2026 року ухвалено розгляд справи у заочному порядку. Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України»). При цьому, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов Акціонерного товариства «ОТП БАНК» про стягнення заборгованості підлягає задоволенню, з наступних підстав: Судом встановлено, що 02.04.2021 року [PERSON] звернулась до АТ «ОТП БАНК» із заявою- анкетою про укладення договору, згідно з умовами якого відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, шляхом підписання анкети-заяви на отримання кредиту у АТ «ОТП БАНК». На підставі заяви анкети між сторонами було укладено договір № 2036062293 від 02.04.2021 року, який є невід`ємною частиною Договору про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток та Правил користування картою, Інформаційного листка, Тарифів Тарифного пакету приватного банківського обслуговування, які розміщені на офіційному сайті Банку. Із заяви, підписаної відповідачкою, вбачається, що вона ознайомилась та згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку. У кредитному договорі від 02.04.2021 року розмір відсоткової ставки узгоджений сторонами у розмірі фіксованої ставки 28,8 % річних. Розмір кредиту 61952,00 грн. Дата повернення кредиту 02.04.2026 року. Окрім того, Бану взяв на себе зобов`язання відкриття відповідачці карткового рахунку № [NUMBER] . Згідно із звітом рахунком відповідачем використано кредит (на картковому рахунку) в загальному розмірі 15000,00 грн. Згідно з розрахунком заборгованості за договором кредиту станом на дату подання позову встановлено, що заборгованість [PERSON] становить за кредитним договором 46720,75 грн, із яких: 16948,58 грн - заборгованість за тілом кредитом, 29772,17 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Станом на дату подання позову заборгованість [PERSON] за картковим рахунком № [NUMBER] становить 30449,14 грн., з яких 15000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 15449,14 грн. заборгованість за відсотками. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 1 ст. 633 ЦК України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. На підтвердження заявлених позовних вимог АТ «ОТП БАНК» надано Заяву відповідача, яка підписана сторонами; розрахунок суми заборгованості за кредитним договором; Правила кредитування (публічні); копію паспорта відповідача; відомості з ЄДРПОУ; копії банківської ліцензії та витягу з Статуту. Таким чином, суд вважає, що матеріали справи містять достатньо підтверджень, що саме додані до позовної заяви докази, які надав банк, відповідач розумів та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету на отримання кредиту, паспорт споживчого кредиту. Відповідно до частини другої статті 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Таким чином, на підставі викладеного суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення в примусовому порядку з боржника суми 77169,89 грн., з яких за кредитним договором 46720,75 грн, із яких: 16948,58 грн - заборгованість за тілом кредитом, 29772,17 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; за картковим рахунком № [NUMBER] , - 30449,14 грн., з яких 15000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 15449,14 грн. заборгованість за відсотками. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені. Одночасно, суд зазначає, що позивач з позовними вимогами про стягнення з відповідача суми заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит відповідно до ст. 625 ЦК України, до суду не звертався. Розподіл судових витрат: Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: уразі задоволення позову -на відповідача; уразі відмовив позові-на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При поданні позову позивач сплатив 3028,00 грн. судового збору, які слід стягнути з відповідачки на користь позивача. На підставі наведеного,

Outcome: approved