Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

27 серпня 2025 року до Овідіопольського районного суду Одеської області звернувся позивач з вищевказаною позовною заявою , предметом позову є стягнення заборгованості за спожитий природний газ, щодо нерухомого майна, яке перебуває на території Одеського (кол. Овідіопольського) району Одеської області. В обґрунтуванні своїх позовних вимог, позивач зазначив, що відповідач є належним користувачем нерухомого майна , яке розташована за адресою: [ADDRESS] , відповідач в період жовтня 2021 року по липень 2025 року спожив природний газ на загальну суму 43915,92 грн., яку відповідач не сплатив . В зв`язку з чим просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за споживчий природний газ на загальну суму 43915,92 грн. та судові витрати (а.с.2-6). В ході судового розгляду представник позивача до суду направи заяву в якої зазначив , що на позовних вимогах наполягає, просить справу розглянути на підставі наявних у суду матеріалах, не заперечує проти прийняття заочного рішення. (а.с.18) . Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи, повідомлявся належним чином, відзив до суду не подав. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. 03 серпня 2025 року Овідіопольським районного судом Одеської області після усунення недоліків було відкрито цивільне провадження, у спрощеному порядку . Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 9 ч.1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору та аналогічною главою 3 «Правил постачання природного газу» затвердженого постановою Національної комісії , що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг № 2496 від 30.09.2015 року (далі по тексту Постанова) Судом встановлено, що відповідач [PERSON] , код [NUMBER] , є належним користувачем нерухомого майна, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідач приєднався до умов Договору шляхом подання заяви, щодо постачання природного газу побутовим споживачем від 18.12.2020 року . Відповідно Постанови № 2496 від 30.09.2015 року товариство надало природний газ, а відповідач в свою чергу споживав вищевказаний об`єм газу , за вищевказаною адресою . Станом на 27 серпня 2025 року сума заборгованості за спожитий природний газ за період з жовтня 2021 року по липень 2025 (включно) року складає : - основний борг 43 915.92 грн. З розрахунком товариства, відповідач належним чином був ознайомлений, відповідач свої заперечення на розрахунок позивача не надав, таким чином суд приходить до висновку, що розрахунок позивача про заборгованість за споживчий природний газ, складений вірно, відповідно до Постанови № 2496, судом перевірений, а тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь товариства заборгованості за спожитий природний газ в розмірі 43 915,92 грн. Позивач при поданні позову сплатив судовий збір у сумі 2422,40 грн. (а.с.2) , суд прийшов до висновку, що позов є обґрунтований , а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягає стягненню з відповідача на корись товариства в повному обсязі .

Outcome: approved