Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

03 листопада 2025 року ТОВ «Бізнес Позика» через свого представника Танцуріної Є.В. засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» звернулося до Зарічненського районного суду Рівненської області з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 31165,17 грн. На обґрунтування своїх вимог вказує про те, що відповідно до укладеного електронного договору про надання кредиту № 304307-КС-001 від 13 червня 2021 року відповідачка отримала кредит в сумі 6000,00 грн на банківську картку строком на 16 тижнів до 03 жовтня 2021 року за стандартною процентною ставкою 1,28275000 в день. 11 серпня 2021 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено Додаткову угоду 1 до Договору №304307-КС-001 про надання кредиту від 13 червня 2021 року, якою кредит збільшений на 6000,00 грн та продовжено строк кредиту на 115 днів до 26 січня 2022 року. розмір процентної ставки не змінений. Загальна сума отриманого кредиту становить 10297,08 грн (з врахуванням сплачених сум). У зв`язку з невиконанням узятих на себе зобов`язань перед кредитором, у відповідачки утворилась заборгованість в сумі 31165,17 гри, яка складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту 10297,08 грн, суми прострочених платежів по процентах 20341,86 грн, суми прострочених платежів за комісією в розмірі 526,23 грн, яку позивач просив стягнути з відповідача. Ухвалою судді Зарічненського районного суду Рівненської області від 10 листопада 2025 року у відкрито спрощене позовне провадження та надано відповідачу строк упродовж п`ятнадцяти днів подати відзив. Ухвалою судді від 23 грудня 2025 року справу прийнято до свого провадження. У відзиві від 19 січня 2026 року представник відповідачки [PERSON] адвокат Зачепіло З.Я. зазначила, що сума заборгованості 31165,17 грн є нобгрунтованою та не підтвердженою належними та допустимими доказами. Позивачем на обґрунтування позовних вимог до матеріалів справи не надано виписки по рахунку, інших первинних документів, які б свідчили про виникнення у відповідачки за кредитним договором заборгованості. У матеріалах справи відсутній розрахунок, який дозволив би перевірити правильність нарахування відсотків. Щодо стягнення заборгованості по прострочених процентах, вважає за необхідне застосувати положення contra proferentem. А тому просила відмовити в позові повністю. У додаткових пояснення представник позивача Басалига Д.М. просила задовольнити позов, оскільки кредитний договір та додаткова угода укладені у 2021 році відповідачкою [PERSON] , остання отримала кредитні кошти на свою банківську картку, протягом дії кредитного договору частково погашала заборгованість та сплатила 9300,41 грн, що враховано при визначенні заборгованості. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги слід задовольнити, виходячи з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 13 червня 2021 року між ТОВ «Бізнес Позика» та відповідачкою [PERSON] було укладено договір № 304307-КС-001 від 13 червня 2021 року відповідно до якого відповідачка отримала кредит в сумі 6000,00 грн на банківську картку строком на 16 тижнів до 03 жовтня 2021 року за стандартною процентною ставкою 1,28275000 в день. 11 серпня 2021 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено Додаткову угоду 1 до Договору №304307-КС-001 про надання кредиту від 13 червня 2021 року, якою кредит збільшений на 6000,00 грн та продовжено строк кредиту на 115 днів до 26 січня 2022 року. Розмір процентної ставки не змінений. Загальна сума отриманого кредиту становить 10297,08 грн Ці договори укладені та підписані сторонами в електронній формі, зокрема відповідачкою Договір № 304307-КС-001 підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором G-9804 та Додаткова угода 1 - G-8067. Такі дії сторін повністю узгоджуються з вимогами ст. 6, 627 ЦК України та ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Підписавши указані договори [PERSON] взяла на себе зобов`язання повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі, передбачені Договором до закінчення строку (терміну) дії договору 26 січня 2022 року. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. З матеріалів справи вбачається неналежне виконання відповідачем узятих на себе зобов`язань щодо повернення кредиту згідно узгодженого сторонами графіку. Відповідно до розрахунку заборгованості договором, станом на 17 жовтня 2025 року [PERSON] має заборгованість перед банком в сумі 31165,17 гри, яка складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту 10297,08 грн, суми прострочених платежів по процентах 20341,86 грн, суми прострочених платежів за комісією в розмірі 526,23 грн. Відповідно до положень ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За змістом ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Не заслуговують на увагу суду твердження відповідачки у відзиві про те, що розрахунок заборгованості не дозволяє перевірити правильність нарахування відсотків, оскільки розрахунок деталізований, містить у собі відомості про щоденне нарахування відсотків, інших платежів, а також з нього видно про надходження коштів [PERSON] в рахунок погашення боргу за кредитним договором. Нарахування відсотків здійснювалось до 26 січня 2022 року, тобто в межах дії кредитного договору та додаткової угоди до договору, укладених між сторонами. Окрім того, вищевказаний розрахунок [PERSON] не спростований та власних розрахунків останньою не надано, а тому суд приймає такий розрахунок позивача, як достовірний. Судом не застосовується доктрина «Conta proferentem» до спірних правовідносин, оскільки всі формулювання умов договору та додаткової угоді не містять двозначностей, є зрозумілими у тому числі і строк кредитування чітко визначений як у договорі №304307-КС-001 від 13 червня 2021 року, в якому визначений строк повернення кредиту 16 тижнів та збігається з терміном дії договору 03 жовтня 2021 року, а також з додатковою угодою 1 до вищевказаного договору, укладеного 18 серпня 2021 року, згідно якого продовжено строк кредиту на 115 днів та визначено термін дії договору до 26 січня 2022 року. Згідно із ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом строк. Відповідно до ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредит. Враховуючи викладене, суд рахує за доцільне, що позов підлягає до задоволення. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. Документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору підлягають розподілу за правилами ч. 1 ст. 142 ЦПК України. На підставі ст. 526, 527, 530, 1050, 1054, 1077 ЦК України,

Outcome: approved