Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

Процедура (рух справи): В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , третя особа [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , яка продовжує навчання. Відповідно до ч.4 ст.274 ЦПК України ухвалою суду від 11 серпня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 06 листопада 2025 року залучено до участі у справі третю особу [PERSON] . Сторони в судове засідання не з`явились. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом в силу ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Позиція позивача, [PERSON] : Позовні вимоги позивач мотивує тим, що в 2012 році вона розірвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу вони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Донька продовжує навчання та перебуває повністю на її утриманні. Відповідач не надає на її утримання грошових коштів, не надає матеріальної допомоги. Вказані обставини стали підставою для звернення до суду із даним позовом. Позивач надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Позиція відповідача, [PERSON] : Відповідач у наданій заяві позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Вказав, що утримує свою доньку [PERSON] добровільно. Вважає, що позивачка зловживає своїми правами, а її вимоги не відповідають інтересам доньки. Просив розгляд справи проводити без його участі. Позиція третьої особи - [PERSON] : Представник третьої особи Максюти А. О., яка є донькою позивача та відповідача, адвокат Деречина О. В. надала суду письмову заяву про розгляд справи без їх участі, просила відмовити у задоволенні позовних вимог. У наданій заяві вказала, що [PERSON] навчається у Багатопрофільному регіональному центрі професійної освіти у Черкаській області в групі Пмм-13 за професією «Перукар (перукар-модельєр). Манікюрник» І курс з 02 вересня 2024 року по 12 червня 2026 року на денній формі навчання. Зазначає, що не має можливості працювати оскільки навчається стаціонарно, але зауважує, що не перебуває на матеріальному утриманні позивачки, яка є її рідною мамою. Позивачка, [PERSON] , фактично не проживає у будинку [ADDRESS] , оскільки має іншу сім`єю та проживає окремо. А донька проживає у гуртожитку. Матеріальну допомогу [PERSON] надає її дідусь, батько матері - [PERSON] та батько, відповідач по справі. Також, обладнання необхідне для освоєння спеціальності з надання послуг манікюру було придбано за матеріальної підтримки товариша [PERSON] . Підтвердженням матеріальної участі відповідача в утриманні доньки є квитанцій про перерахування відповідачем грошових коштів на картковий рахунок [PERSON] . [PERSON] вважає, що звернення до суду її матері, [PERSON] , в інтересах доньки, насправді не відповідає інтересам доньки, оскільки за умови отримання позивачкою аліментів не є тотожнім отриманням їх в інтересах [PERSON] , просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі [PERSON] . Встановлені судом обставини справи: Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15.11.2012 року шлюб між сторонами розірвано. Позивачем надано витяг з реєстру територіальної громади про реєстрацію [PERSON] разом із нею за адресою [ADDRESS] , довідка надана станом на 02.07.2024 року. З довідки від 21.03.2025 року вбачається, що [PERSON] навчається у Багатопрофільному регіональному центрі професійної освіти у Черкаській області в групі Пмм-13 за професією «Перукар (перукар-модельєр). Манікюрних» І курс з 02 вересня 2024 року по 12 червня 2026 року на денній формі навчання. З копій платіжних квитанції наданих представником третьої особи вбачається, що на рахунок [PERSON] від відповідача надходять платежі: 19.11.2025 р. на суму 1200 грн.; 14.11.2025 р. на суму 600 грн.; 10.11.2025 на суму 500 грн.; 22.11.2025 р. на суму 15050 грн.; 27.10.2025 р. на суму 1000 грн.; 27.10.2025 р.на суму 250 грн.; 19.10.2025 р. на суму 200 грн.; 16.10.2025 р. на суму 1200 грн.; 24.10.2025 р. на суму 100 грн.; 05.11.2025 р. на суму 250 грн.; 10.10.2025 р. на суму 500 грн.; 22.10.2025 р. на суму 100 грн.; 22.11.2025 на суму 500 грн. Вказані обставини справи підтверджуються належними та допустимими доказами, сторонами не спростовані. У липні 2025 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання [PERSON] , на час навчання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) з дня подання заяви до суду та до закінчення навчання. Відповідач та третя особа просили відмовити у задоволенні позовних вимог. Оцінка суду: Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ч.1 та ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 199 Сімейного кодексу України, - якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Пленум Верховного Суду України у пункті 20 постанови №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив судам, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба в зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно з ч.1 ст.200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. Відповідно до положень ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Висновок суду: У своїй постанові від 29.01.2018 по справі № 622/373/16-ц Верховний Суд роз`яснив, що на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (ст.185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 Сімейного кодексу України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 Сімейного кодексу). [PERSON] як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, проти задоволення позову заперечувала, зазначаючи, що батько надає їй щомісяця матеріальну допомогу добровільно, що підтвердила документально. Представник третьої особи вказує, що донька сторін не проживає разом із матір`ю, довідка про реєстрацію доньки [PERSON] , яка надана позивачем видана станом на 02.07.2024 року, що вказує на те, що [PERSON] не проживає разом з позивачем [PERSON] , що суперечить ч. 3 ст. 181 СК України при стягненні аліментів на дитину. Крім того, [PERSON] та [PERSON] зазначили, що між ними, як батьком та донькою, існує домовленість про те, що батько буде утримувати дитину на належному, достатньому для дитини фінансовому рівні. Вказані обставини підтверджують долучені докази грошових переказів відповідача на картковий рахунок [PERSON] . При ухваленні даного рішення суд приймає до уваги позицію відповідача, та пояснення третьої особи, викладені у письмових заявах, згідно до змісту яких, вони просять залишити без задоволення позовні вимоги [PERSON] . Крім того, враховуючи принцип рівності обов`язку обох батьків щодо утримання дитини, позивакою не надано доказів утримання доньки. Відтак, враховуючи встановлені судом обставини, те, що відповідачем спростовано, що його повнолітня донька перебуває на утриманні матері, яка звернулася до суду з відповідним позовом, оскільки відповідач теж надає матеріальну допомогу дочці, таким чином, вимога про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, на користь матері є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, тому суд відмовляє у задоволенні позовних вимог [PERSON] . З огляду на вказане, враховуючи те, що в задоволенні позовних вимог відмовлено, відсутні підстави для стягнення з відповідача судового збору в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed