Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

Представник заявника [PERSON] - адвокат Щербина Лілія Олексіївна звернулася до суду із заявою, заінтересована особа: Харківська міська рада в якій просить встановити факт належності [PERSON] [INFO] , заповіту, складеного 13 лютого2025 року від імені [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , паспорт серії [NUMBER] , орган що видав: 1МВМ Жовтневого РВ ХМУ УМВС України в Харківській області від 02.10.1997 року, що народився [INFO] в місті Харкові), посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Жовнір Людмилою Петрівною, зареєстрований в реєстрі за № 198, яким заповів все належне йому майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право [PERSON] [INFO] , де помилково зазначена дата народження спадкоємиці, а саме [INFO] . В обґрунтування вимог представник заявника зазначає, що [INFO] у віці 86 років помер батько заявниці [PERSON] [INFO] .. На момент смерті [PERSON] проживав за адресою: [ADDRESS] . За життя [PERSON] склав заповіт від 13 лютого 2025 року, посвідчений Жовнір Людмилою Петрівною, приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за №198, яким заповідав все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати заповідачу на день його смерті і на що він за законом матиме право: [PERSON] [INFO] . У встановлений законом строк, 18 вересня 2025 року заявник [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Жовнір Тетяни Леонідівни і подала заяву про прийняття спадщини за заповітом. Спадкова справа була відкрита за номером у нотаріуса 56/2025, про що був виданий витяг із спадкового реєстру. Під час вивчення заповіту, посвідченого 13.02.2025 року було встановлено, що дата народження [PERSON] спадкоємиці, на користь якої був посвідчений заповіт, є [INFO] , що не відповідає даті народження вказаній у заповіті, а саме [INFO] . У зв`язку із встановлення розбіжності даних вказаних в заповіті, та в документах, що посвідчують особу [PERSON] , нотаріус повідомила про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом. У тексті заповіту вказано, що [PERSON] заповідає все своє майно [PERSON] із повним співпадінням анкетних даних окрім однієї цифри, а саме місяця народження особи якій заповідалося майно. Інших спадкоємців із ідентичними до заявниці прізвищем ім`ям та по батькові народженої [INFO] її батько не мав. Особа що заповідала майно встановлена нотаріусом. Заповіт до підписання прочитаний уголос заповідачем [PERSON] та підписаний власноруч. [PERSON] [INFO] має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] . Довідку про причину смерті №13 [PERSON] отримала також заявниця. Поховання [PERSON] [INFO] за власні кошти на кладовищі № 5 у сел. Пісочин здійснила [PERSON] [INFO] . Родинний зв`язок заявниці [PERSON] [INFO] з [PERSON] [INFO] підтверджується актовим записом про народження 914, складеним Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції. Помилка в заповіті є технічною, та не має впливати на право заявниці спадкувати заповідане їй майно. Інших способів захистити її право на спадкування окрім судового законодавством не передбачено, тому остання вимушена звернутися до суду з даною заявою. Ухвалою Новобаварського районного суду м. Харкова від 29.12.2025 року відкрито провадження по справі. Заявниця [PERSON] та її представник адвокат Щербина Л.О. в судове засідання не з`явилися про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представником подано до суду заяву в якій просить розглянути справу без участі заявниці та її представника, вимоги заяви підтримала в повному обсязі. Заінтересована особа Харківська міська рада про дату, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, у судове засідання представника не направила. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , видане Другим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 3205. Відповідно до копії заповіту від 13.02.2025 року зареєстровано в реєстрі за № 198, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, Жовнір Людмилою Петрівною вбачається, що [PERSON] , [INFO] , заповів все майно,де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати заповідачу на день його смерті і на що він за законом матиме право: [PERSON] [INFO] . Встановлено, що 18 вересня 2025 року заявник [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Жовнір Тетяни Леонідівни з заявою про прийняття спадщини за заповітом, що була зареєстрована 18.09.2025 року в книзі обліку та реєстрації спадкових справ за номером 74612929 та заведена спадкова справа за номером у нотаріуса № 56/2025. Під час вивчення заповіту, посвідченого 13.02.2025 року було встановлено, що дата народження [PERSON] спадкоємиці, на користь якої був посвідчений заповіт, є [INFO] , що не відповідає даті народження вказаній у заповіті, а саме [INFO] . У зв`язку із встановлення розбіжності даних вказаних в заповіті, та в документах, що посвідчують особу [PERSON] , нотаріус повідомила про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом. На підставі досліджених в судовому засіданні актових записів цивільного стану судом було встановлено наступні обставини: Відповідно копії актового запису про народження № 914, [PERSON] , народилася [INFO] , батьками якої згідно запису є [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно копії паспорту громадянина України серії [NUMBER] , датою народження [PERSON] є [INFO] . Згідно копії картки фізичної особи - платника податків, виданої 03.08.2004 року про присвоєння ідентифікаційного номеру з державного реєстру фізичних осіб, датою народження [PERSON] є [INFO] . Зазначені відомості свідчать про те, що [PERSON] є рідною донькою померлого [PERSON] . А датою народження [PERSON] є [INFO] . Згідно п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідно заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. На підставі вказаних доказів, судом встановлено, що існує невідповідність між документом, що посвідчує особу заявника [PERSON] , де датою її народження зазначено як " [INFO] " та заповітом, складеним 13 лютого 2025 року від імені [PERSON] , де датою народження заявника зазначено як " [INFO] ". Відповідно до п.п. 5.1 п. 5 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Затвердженого наказом Мінюсту від 22.02.2012 року № 296/5 при оформленні спадщини за заповітом нотаріус має надати правову оцінку заповіту. Перевірити його реєстрацію у спадковому реєстрі та чинність на момент смерті заповідача. Якщо наданий спадкоємцем заповіт не відповідає вимогам законодавства, нотаріус відмовляє у його прийомі. Так, за положеннями п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по-батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року Про встановлення фактів, що мають юридичне значення при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 року "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що встановлення даного факту необхідно заявнику для оформлення документів про прийняття спадщини за заповітом, суд вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення. Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у справах про спадкування нотаріуси не є заінтересованими особами і не повинні залучатися до участі у справі. Згідно п. 24 зазначеної постанови при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами (зацікавленими особами) є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved