Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду в порядку окремого провадження із заявою, в якій просила встановити факт належності їй свідоцтва про право власності на житло, виданого УЖКГ виконкому Одеської міської Ради народних депутатів 18.01.1994 № [NUMBER] , зареєстрованого і записаного у реєстрову книгу за №6-1981. Заявник стверджувала, що її прізвище у свідоцтві зазначено із помилкою як « [PERSON] », замість правильного « [PERSON] ». Разом із тим, факт, який вона просить встановити суд є юридичним, тягне право позивача на розпорядження своїм майном, а іншого способу захисту порушеного права, крім звернення до суду із зазначеною заявою вона не має. В процесі розгляду справи заявник доводи заяви підтримала. Заінтересована особа [PERSON] заперечень проти задоволення заяви не надала. З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні докази суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Кожна особа відповідно до ст. 4 ЦПК України має право в порядку, встановленому ЦПК України звернутися до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.293ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Юридичні факти, які встановлюються судом прямо передбачені ч.1 ст. 315 ЦПК України. Окрім того, в порядку ч. 2 зазначеної статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким юридичним фактом, який підлягає встановленню судом може бути, зокрема, факт належності правовстановлюючих документів особі (Постанова ПВСУ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995). Судом встановлено, що заявник за паспортними даними громадянина України є «[PERSON] ». Заявник є співвласником квартири [ADDRESS] . Зазначене підтверджується: - свідоцтвом про право власності на житло, виданим УЖКГ виконкому Одеської міської Ради народних депутатів 18.01.1994 № 33453, зареєстрованим і записаним у реєстрову книгу за №6-1981; реєстрація в ОМБТІ №469, стр. 36 кн. 73 пр. 22.03.1994 - розпорядженням органу приватизації від 18.01.1994 № 33456 -свідоцтвом про право на спадщину, реєстровий номер 6-48 -витягом з Державного реєстру речових прав № 297596583 -листом КП «Міське агентство з приватизації житла» № 864-Ч/01-06 -заявою про передачу квартири у власність від 09.08.1993 -довідкою про склад сім`ї -рішенням про відмову в проведені реєстраційних дій №78337877 Співвласником вищезазначеної квартири є також заінтересована особа [PERSON] . В свідоцтві про право власності на житло прізвище заявника зазначено як « [PERSON] ». Розбіжності в зазначенні прізвища заявника в паспорті громадянина України та в свідоцтві про право власності на житло унеможливлюють реалізацію права власності заявника на вищевказану квартиру. Доводи заявника та надані нею докази заінтересованою особою не спростовані. Від встановлення факту залежить зміна майнових прав заявника. Іншого способу відновлення порушеного права заявник немає. Встановлення юридичного факту не пов`язано із послідуючим вирішенням спору про право. При таких обставинах, суд вважає, що вищевказаний факт є юридичним, доведеним в процесі розгляду справи, спосіб захисту порушеного права обраний заявником правильно, відповідає суті права.

Outcome: approved