Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

05.11.2025 до суду надійшла позовна заява [PERSON] до Оратівської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом. Позов обґрунтовано тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] [PERSON] . При житті спадкодавець [PERSON] склав заповіт, згідно якого все належне йому майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, та все те, що буде належати йому на день та на що він за законом матиме право, заповів позивачу [PERSON] , [INFO] . Інших спадкоємців за заповітом, чи спадкоємців першої черги за законом, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині, немає. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, що складається з земельних ділянок та житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] . Позивач, у відповідності до вимог ст. 1269 ЦК України, прийняла спадщину після смерті спадкодавця шляхом подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини у встановлений ст. 1270 ЦК України строк, та приватним нотаріусом Кременецького районного нотаріального округу Михайловою Г.В. було заведено спадкову справу до майна померлого [INFO] [PERSON] . Частину спадкового майна, а саме земельні ділянки, належні спадкодавцю, позивач оформила нотаріальним шляхом, однак нотаріально оформити спадкові права на житловий будинок позивач позбавлена можливості, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на вказане спадкове майно, в підтвердження чого суду надано обґрунтовану постанову нотаріуса № 537/02-14 від 28.11.2024 про відмову у вчиненні нотаріальної дії. За вказаних обставин виникла необхідність у судовому порядку визнати за позивачем право власності на житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою суду від 10.11.2025 відкрито провадження у справі № 141/921/25 та призначено підготовче судове засідання на 09.12.2025, витребувано у приватного нотаріуса Кременецького районного нотаріального округу Михайлової Г.В. належним чином завірену копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Підготовче судове засідання, призначене на 09.12.2025, не відбулось та було відкладено на 13.01.2026, оскільки суддя Климчук С.В. перебував у щорічній оплачуваній відпустці. Ухвалою суду від 13.01.2026 закрито підготовче провадження у справі № 141/921/25 та призначено справу до судового розгляду по суті на 05.02.2026. Позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, повноважного представника до суду не направила. При цьому, 04.02.2026 до суду через систему «Електронний суд» надійшло клопотання представника позивача [PERSON] адвоката Кравчук М.М. від 04.02.2026 про розгляд справи № 141/921/25 за відсутності позивача та її представника, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити. Оратівська селищна рада Вінницької області будучи належним чином повідомленою про час, день та місце розгляду справи, в судове засідання 05.02.2026 не з`явилася, повноважного представника до суду не направила. При цьому, 08.12.2025 до суду надійшла заява Оратівської селищної ради № 3411/03.01-11 від 08.12.2025 про розгляд справи № 141/921/25 без участі представника селищної ради, у якій також зазначено, що відносно задоволення позовних вимог [PERSON] відповідач не заперечує та просить суд проводити судові засідання без участі представника Оратівської селищної ради. Як вбачається із матеріалів справи, від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, у зв`язку з чим в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. В силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши подані документи і матеріали даної справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як убачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] , позивач [PERSON] народилася [INFO] , батьками записані записані [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 20.04.1974 року. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». Відповідно до заповіту від 01 грудня 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Кременецького районного нотаріального округу Фаїз Н.П. та зареєстрованого в реєстрі за № 3544, [PERSON] , [INFO] , все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складаося і взагалі все те, що буде йому належати на день смерті і він за законом матиме право, в тому числі грошові склади з нарахуваннями процентів та компенсаціями, заповів [PERSON] , [INFO] . [INFO] помер [PERSON] (батько позивача [PERSON] ), що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , про що 14.08.2020 року Кременецьким міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) складено відповідний актовий запис № 177. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, у складі якої було наявне нерухоме майно. Згідно довідки № 116/08.00.28-10, виданої Оратівською селищною радою 27.06.2024, житловий будинок, який знаходиться за адресою [ADDRESS] належить [PERSON] , [INFO] . Також як убачається із інформації № 394/02.00.6-12, виданої Оратівською селищною радою 27.06.2024, згідно виписки з погосподарської книги № 5, станом на 15.04.1991, головою домогосподарства, розташованого за адресою [ADDRESS] , а також власником житлового будинку 1958 року побудови, є [PERSON] , [INFO] , у власності/користуванні якого є також земельна ділянка площею 0,61 га. Відповідно до технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] , виготовленого станом на 12.08.2024, загальна площа будинку 57,0 м2, з яких 27,1 м2 житлової площі, 29,9 м2 допоміжної (підсобної) площі. Замовником технічної інвентаризації зазначена [PERSON] . Згідно повідомлення про результати огляду об`єкта нерухомого майна, скдаленого 14.10.2024 КП «Гайсинське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» за № 270, після обстеження на місці 12.08.2024 та проведення комплексу робіт було встановлено, що житловий будинок, що розташований в [ADDRESS] станом на 12.08.2024 відповідає наступним параметрам: житловий будинок, 1958 року будівництва, загальною площею 57,0 кв.м., житловою площею 27,1 кв.м., та веранда, 1958 року будівництва. Право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] , станом на 29.12.2012 не зареєстровано. Як убачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, за результатами пошуку «права власності, інші речові права, іпотеки, обтяження» інформація, у тому числі і про власника житлового будинку, що розташований у [ADDRESS] , у реєстрах відсутня. Відповідно до інформації, що міститься у звіті про оцінку майна та висновку про вартість об`єкта оцінки, вартість житлового будинку загальною площею 57 кв.м., розташованого за адресою [ADDRESS] станом на 25.09.2025 складає 96600 грн. З матеріалів спадкової справи № 11/2021, заведеної після смерті [PERSON] убачається, що справу розпочато 01.02.2021 за заявою [PERSON] . Як убачається з довідки № 299/02-14, виданої 15.07.2024 приватним нотаріусом Кременецького районного нотаріального округу Михайловою Г.В., спадкоємцем майна померлого [INFO] [PERSON] за заповітом є його дочка [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 16.02.2021 приватним нотаріусом Кременецького районного нотаріального округу Михайловою Г.В., реєстровий № 136, спадкоємцем зазначеного у заповіті майна [PERSON] , 1926 року народження, який помер [INFO] , є його дочка [PERSON] , [INFO] . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається із земельної ділянки площею 2,3520 га, яка розташована на території Чагівської сільської ради Оратівського району Вінницької області та належала померлому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 688899. Кадастровий номер земельної ділянки 0523186300:02:003:0193. Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, власником земельної ділянки з кадастровим номером 0523186300:02:003:0193 та площею 2,352 га, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва є [PERSON] . Форма власності приватна, розмір частки 1/1. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 28.11.2024 приватним нотаріусом Кременецького районного нотаріального округу Михайловою Г.В., реєстровий № 2414, спадкоємцем зазначеного у заповіті майна [PERSON] , 1926 року народження, який помер [INFO] , є його дочка [PERSON] , [INFO] . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається із земельної ділянки площею 0,36 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] та належала померлому [PERSON] . Кадастровий номер земельної ділянки 0523186300:03:001:0077. Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав, власником земельної ділянки з кадастровим номером 0523186300:03:001:0077 та площею 0,36 га є [PERSON] . Тип речового права право власності. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 28.11.2024 приватним нотаріусом Кременецького районного нотаріального округу Михайловою Г.В., реєстровий № 2415, спадкоємцем зазначеного у заповіті майна [PERSON] , 1926 року народження, який помер [INFO] , є його дочка [PERSON] , [INFO] . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається із земельної ділянки площею 0,25 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] та належала померлому [PERSON] . Кадастровий номер земельної ділянки 0523186300:03:001:0076. Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав, власником земельної ділянки з кадастровим номером 0523186300:03:001:0076 та площею 0,25 га є [PERSON] . Тип речового права право власності. Однак, постановою приватного нотаріуса Кременецького районного нотаріального округу Михайлової Г.В. № 537/02-14 від 28 листопада 2024 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , який належав [PERSON] , померлому [INFO] , у зв`язку з відсутністю у спадкоємця документів, які посвідчують право власності спадкодавця на спадкове майно. Таким чином, оскільки позивач позбавлена можливості оформити свої спадкові права на частину спадкового майна в нотаріальному порядку, остання звернулася до суду із даним позовом про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Визначаючись щодо встановлених обставин та спірних правовідносин, суд керується наступним. Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 321 Цивільного кодексу України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 41 Конституції України закріплено також, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. У відповідності з ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 вказаної Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»). Ст.1 Протоколу №1 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини гарантує право на вільне володіння своїм майном: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права». Як вбачається з ч.1 ст. 120 ЦК УРСР 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Згідно ч.2 ст. 123 ЦК УРСР 1963 року, розмір частки члена двору встановлюється виходячиз рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності є набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 цього Кодексу). Частиною 1 ст. 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Стаття 1270 ЦК України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. У разі, коли спір виникає у зв`язку з неможливістю документального оформлення права на спадщину, за відсутності спору про безпосереднє право на неї, спадкоємець може оскаржити відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій у судовому порядку. Крім того, як роз`яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину у порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Так, за наявності умов, передбачених ст. 49 Закону України «Про нотаріат», на нотаріуса покладається завдання, по-перше, відмовити у вчиненні нотаріальної дії, якщо вона суперечить вимогам чинного законодавства; по-друге, обґрунтувати своє рішення на підставі норм чинного законодавства. Згідно з п. 3 глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та ч. 4 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» відмова у вчиненні нотаріальної дії за загальним правилом здійснюється в усній формі, а у випадку наявності вимоги особи, яка звернулась за вчиненням нотаріальної дії, - виноситься відповідна постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Враховуючи норми ст. 50 Закону України «Про нотаріат» та норми Прикінцевих та перехідних положень ЦПК, справи щодо оскарження нотаріальних дій або відмови в їх вчиненні повинні розглядатися в порядку позовного провадження як спір про право. Також в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» має місце роз`яснення щодо розгляду цивільних спорів, зокрема, у випадку неможливості спадкоємцями, які прийняли спадщину оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. За змістом цих роз`яснень вбачається, що не міститься прямої заборони щодо визнання судом права власності за спадкоємцем на нерухоме майно в разі, коли спадкодавець на законних підставах володів та користувався цим майном, але в силу об`єктивних причин не встиг за життя здійснити реєстрацію нерухомого майна. При розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати: місце відкриття спадщини, коло спадкоємців, які прийняли спадщину, законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини. Обставини, які входять до предмета доказування у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. Як установлено судом та підтверджується наявними у матеріалах справи № 141/921/25 доказами, позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після померлого [INFO] свого батька [PERSON] на спадкове майно, а саме земельні ділянки та житловий будинок, розташований по [ADDRESS] , яка у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. При цьому, частину спадкового майна, а саме земельну ділянку площею 2,3520 га, кадастровий номер 0523186300:02:003:0193, що розташована на території Чагівської сільської ради Оратівського району Вінницької області, земельну ділянку площею 0,36 га, кадастровий номер 0523186300:03:001:0077, що розташована за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер 0523186300:03:001:0076, що розташована за адресою: [ADDRESS] позивач оформила нотаріальним шляхом, про що приватним нотаріусом Кременецького районного нотаріального округу Михайловою Г.В. було видано відповідні свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Однак, через відсутність документів, що посвідчують право власності спадкодавця на спадкове нерухоме майно, а саме на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] позивач не може реалізувати свого законного права на нотаріальне оформлення спадщини, що підтверджується постановою приватного нотаріуса Кременецького районного нотаріального округу Михайлової Г.В. № 537/02-14 від 28 листопада 2024 року про відмову у вчиненні нотаріальної, а саме у видачі на ім`я [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . При цьому, інших спадкоємців за заповітом та за законом на зазначене спадкове майно ні нотаріусом, ні судом не встановлено, а відповідач згідно поданої заяви № 3411/03.01-11 від 08.12.2025 не заперечує проти задоволення позовних вимог. За вказаних обставин, суд, враховуючи норми чинного цивільного законодавства України на час виникнення спірних правовідносин, та той факт, що спадкодавець за час свого життя на законних підставах володів та користувався спірним нерухомим майном, але в силу об`єктивних причин не встиг за життя здійснити реєстрацію права власності зазначеного нерухомого майна у компетентних органах, а також приймаючи до уваги повне і безумовне визнання позову відповідачем, та те, що задоволення позову не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню з метою захисту спадкового майнового права позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved