Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-05 00:00:00

Акціонерне товариство "Акцент -банк" ( надалі А-Банк) звернулось до суду з позовом в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №б/н від 29.09.2024 року у розмірі 10040,13 грн. та 2422,40 грн. понесених судових витрат. В обґрунтування заявлених вимог позивач в позовній заяві зазначає, що 29.09. 2024 року [PERSON] приєднався до Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського (поточного) рахунку. На підставі Заяви відповідача останньому відкрито поточний рахунок, встановлено кредитний ліміт та видано платіжну картку, як засіб доступу до рахунку. Таким чином, відповідачу було надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.2.1.1.2.2-2.1.1.2.4. Договору, відповідно до якого клієнт погодився, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку у будь-який момент змінити (зменшити, збільшити, анулювати) кредитний ліміт. Позивач стверджує, що свої зобов`язання за Договором виконав, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язувався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, однак, умови договору щодо належного виконання зобов`язань порушив, оскільки не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами, які передбачені договором, в зв`язку з чим утворилась заборгованість в розмірі 10040,13 грн., яка складається з 5993,62 грн.- заборгованості за кредитом, 3296,51 грн. заборгованості по відсоткам, 750 грн. пеня та 0 грн.-штраф. Відповідно до вимог ч.5 ст.279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву. Відповідачем, відповідно до ч.7 ст.178 ЦПК України, не подано до суду відзив на позовну заяву, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що відповідає вимогам ч.8 ст. 178 ЦПК України. Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов до наступного. Згідно ч. 1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 ст.ст.628 ЦК України, передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У відповідності до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно приписів ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми є нікчемним. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст.638 ЦК України). Таким чином, кредитний договір має бути укладений у письмовій формі у вигляді одного документа (що містить усі істотні умови), підписаного обома сторонами, або у вигляді декількох документів, якими сторони обмінялися (листи, телеграми, телетайпне чи електронне повідомлення тощо). При цьому документи, якими сторони обмінюються, також мають містити підписи відправників. Право кредитора вимагати повернення кредиту наступає у разі прострочення позичальником повернення кредиту та сплати процентів за користування ним. Звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості, позивач посилався на те, що відповідач 29.09.2024 року підписав анкету - заяву та приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-банку. Дана анкета-заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг становить договір про надання банківських послуг зі строком дії 90 років. Строк кредитування 240 місяців. Таким чином, відповідач своїм підписом підтвердив, що ознайомився самостійно із з договором про надання банківських послуг, погоджується з вказаними в них умовами та зобов`язується виконувати вимоги Умов та правил ( а.с. 16-17). Підписання кредитного договору свідчить про те, що сторони досягли домовленості з усіх істотних умов та погодились на такі умови. Умови кредитування також зазначені в паспорті споживчого кредиту, який також був підписаний відповідачем електронним підписом ( а.с. 24-26). Отже, судом встановлено, що 29.09.2024 [PERSON] , підписуючи Заяву про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком, виявив бажання відкрити поточний рахунок та встановити кредитний ліміт на умовах, зазначених у Заяві ( а.с. 18-22). Згідно довідки за картами, [PERSON] відкрито рахунок [NUMBER] та видано карту № [NUMBER] , строк дії якої до грудня 2031 року ( а.с. 37). Як вбачається з довідки за лімітами, за період з 29.09.2024 по 05.11.2025 встановлено кредитний ліміт у розмірі 1000 грн., який баканом збільшено до 6000 грн. ( а.с. 36) Випискою по картці підтверджується, що [PERSON] отримав кредитний ліміт від банку та активно його використовував ( а.с. 27-34). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідач, підписавши анкету-заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, заяву про відкриття та ведення поточного рахунку, встановлення кредитного ліміту, паспорт споживчого кредиту, підтвердив що ознайомлений з умовами кредитування та процентною ставкою за кредитом. Із наданого суду розрахунку заборгованості за договором № Б/Н від 29.09.2024, укладеного між АТ «Акцент-банк» та [PERSON] встановлено, що станом на 05.11.2025 року за відповідачем рахується заборгованість у сумі 10040,13 грн., яка складається із 5993,62 грн. - загальний залишок заборгованості за тілом кредиту, 3296,51 грн.- загальний залишок заборгованості за процентами та 750,00 грн.- штраф. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем не надано суду заперечень щодо вимог позивача та не надано доказів у спростування наданого позивачем розрахунку боргу. Суд, виходячи із досліджених доказів, які надані позивачем, вважає, що позивачем доведено факт отримання відповідачем кредиту, а також підтверджено неналежне виконання відповідачем умов договору, через що вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення в частині стягнення отриманої та неповернутої суми тіла кредиту та нарахованих відсотків ( за виключенням штрафу -750,00 грн. ) Зменшуючи розмір заборгованості за кредитним договором та виключивши із загального розмірі заборгованості за договором штраф, суд виходить із наступного. Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжено та на час розгляду даної справи триває. Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану», розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктами 18 і 19. Так, відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Слід зазначити, що договір між сторонами укладено у період дії в Україні воєнного стану, нарахування штрафу проведено за період з 01.04.2025 по 03.11.2025, тобто також у період воєнного стану. Відтак, з огляду на положення п.18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, відсутні підстави для стягнення з відповідача штрафу у розмірі 750 грн. Таким чином, судом встановлено, що відповідач в порушення умов договору свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка підлягає до стягнення у загальному розмірі 9290,13 грн., з яких: 5993,62 грн. загальна заборгованість за кредитом; 3296,51 грн. загальна заборгованість за процентами. Крім цього, позивач просить стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено частково, що складає 92,52 % від заявленої вимоги, то судовий збір, який підлягає до стягнення складає 2241,20 грн. ( 2422,40*92,52%). На підставі наведеного, ст.ст.11, 627, 628, 1054 ЦК України,

Outcome: partial