Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] , від імені якої діє представник - адвокат Книшов І.Г., звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] . Позов обґрунтовано тим, що сторони 06.01.2024 зареєстрували шлюб. Від спільного проживання в шлюбі у подружжя дітей немає. Сімейне життя сторін не склалось з причин відсутності взаєморозуміння, байдужості до життя та проблем один одного. Сторони проживають окремо, шлюбні стосунки не підтримують. Оскільки відповідач відмовляється розірвати шлюб через органи РАЦС, позивачка звернулася з даним позовом до суду. Ухвалою судді від 03.12.2025 відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, представник позивачки подав письмову заяву з проханням розглянути справу у їхню відсутність. Відповідач у судове засідання також не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Копії ухвали про відкриття провадження, позовної заяви з додатками отримав 17.12.2025, однак у визначений йому строк відзиву на позов та будь-яких інших клопотань не подав. У зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до вказаних правовідносин, дійшов до наступних висновків. Відповідно до частини першої статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Судом встановлено, що сторони 06.01.2024 зареєстрували шлюб у Шевченківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис № 25, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 5). Судом також встановлено, що подружнє життя сторін не склалося з причин відсутності взаєморозуміння. Сторони проживають окремо, шлюбні стосунки не підтримують, відновлювати їх позивачка наміру і бажання не має. Відповідно до положень статтей 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Згідно зі ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Положеннями ст.110 Сімейного кодексу України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є не припустимим. Вказане свідчить, що подальше спільне життя подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам позивачки тому, відповідно до ст. 112 СК України, шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved