Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

Від імені та в інтересах [PERSON] до Пересипського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, звернувся адвокат Оразов Артем Андрійович. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 14.02.2015 року між сторонами у справі було зареєстровано шлюб, актовий запис № 136. Від шлюбу у подружжя народилась дитина [PERSON] , [INFO] . Представник зазначає, що через наявні різні погляди на життя, перебування у шлюбі є не можливим, спільне господарство сторони не ведуть, шлюб носить формальний характер. З урахуванням викладеного представник позивача просить: розірвати шлюб укладений між сторонами 14.02.2015 року, актовий запис №136. Після надходження та реєстрації зазначеного позову, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до вимог ст.ст. 14, 33 ЦПК України. Ухвалою Пересипського районного суду м. Одеси від 05 грудня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам надіслано копію ухвали суду, відповідачу роз`яснено про право на подання відзиву на позовну заяву. На адресу суду 09.02.2026 року (вх. №6037), 12.02.2026 року (вх. №6928) надійшла заява за підписом представника позивача адвоката Оразова Артема Андрійовича про розгляд справи за відсутності сторони позивача, згідно поданої заяви представник зазначив, що позовну заяву підтримує та просить її задовольнити (а.с.27-30;45-48). Представник відповідача [PERSON] адвокат Бакулін Дмитро Олександрович також 10.02.2026 р. (вх.6261) подав заяву щодо можливості проведення судового засідання у відсутності сторони відповідача, відповідно до якої представник зазначив, що позов про розірвання шлюбу визнає, та визнає, що між сторонами наявні різні погляди на життя та перебування у шлюбі є не можливим (а.с.42-43). Таким чином, судом встановлено, що сторони про час та місце слухання справи повідомлені, представник позивача звернулась з заявою про слухання справи за відсутності позивача, відповідач надав відзив, який є за своєю суттю заявою про визнання позову, а відтак підстав для відкладення слухання справи судом не встановлено. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані позивачем письмові докази в їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню враховуючи таке. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 14 лютого 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 136. Свідоцтво про шлюб видане 14.02.2015 року серія [NUMBER] (а.с.11). Згідно копії свідоцтва про народження, сторони є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.12). Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Як передбачено ст. 12 Європейської Конвенції по правам людини, чоловіки та жінки, які досягли шлюбного віку, мають право вступати в шлюб і створювати сім`ю у відповідності з національним законодавством, яке регулює здійснення цього права. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права та обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Нормами Сімейного Кодексу України передбачена добровільність шлюбу. Так, згідно ст. 24 СК України - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя і оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова у розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. З урахуванням того, що представник позивача та представник відповідача звернулись на адресу суду з зами про підтримку та визнання позовних вимог, а тому, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача та відповідача, а тому шлюб підлягає розірванню. Спорів з приводу розподілу спільного майна подружжя, під час розгляду справи заявлено не було. В силу положення ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі: 1 211,20 гривень.

Outcome: approved