Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

Стислий виклад позицій позивача та відповідача; заяви, клопотання учасників справи; інші процесуальні дії у справі До Основ`янського районного суду міста Харкова надійшла позовна заява Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» в особі представника Лещенка С. О. до [PERSON] з вимогою стягнути з неї на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованість за послуги з постачання теплової енергії у розмірі 37 223,90 гривні та судові витрати у розмірі 3 108,00 гривень. В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що [PERSON] відповідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно на праві власності належать нежитлові приміщення першого поверху № 16, 17, 18, 19, 19а та 20, загальною площею 98,5 кв. м в літ «А-6», що розташовані за адресою: [ADDRESS] з централізованою системою опалення. Житловий будинок [ADDRESS] з централізованою системою опалення, теплопостачання якого здійснює Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі». Система опалення зазначених приміщень є невід`ємною частиною централізованої системи опалення житлового будинку, тому, при подачі теплової енергії у централізовану систему опалення житлового будинку одночасно опалюються нежитлові приміщення боржниці. З 01 грудня 2021 року по нежитловому приміщенню за адресою: [ADDRESS] з відповідачкою укладено індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії. Абонентська плата нараховується щомісячно, у фіксованому розмірі, з розрахунку на один особовий рахунок з моменту укладання індивідуальних договорів, якщо рішенням органів місцевого самоврядування не зазначено інше. Відповідачці направлялись рахунки-фактури за абонентську плату. Станом на 30 вересня 2023 року абонентська плата за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії складає 112,82 гривень, яка утворилась за період з 01.12.2021 по 30.10.2022. Загальна сума по особовим рахункам боржниці [NUMBER] складає 37 233,90 гривень, з яких вартість спожитої теплової енергії за індивідуальним договором за період з 01.12.2022 по лютий 2023 (включно) - 37 111,08 гривень, абонентська плата - 112,82 гривень. Ураховуючи викладене вище, позивач просив суд стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за послуги постачання теплової енергії у розмірі 37 223,90 гривень та судові витрати у розмірі 3 108,00 гривень. Ухвалою Основ`янського районного суду міста Харкова відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін у відкритому судовому засіданні. 02 жовтня 2025 року до канцелярії суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі. 11 листопада 2025 року на офіційну електронну адресу суду від відповідачки надійшли пояснення по справі, у яких остання зазначила, що нежитлові приміщення, розміщені за адресою: [ADDRESS] , належать їй на праві власності на підставі договору дарування від 09 березня 2016 року. 11 липня 2022 року внаслідок терористичного акту, здійсненого Російською Федерацією, відбулось пряме влучання у будинок, ймовірно ракетною установкою С-300, внаслідок чого було знищено під`їзд у зазначеному вище будинку. Відповідачка зазначає, що її приміщення загальною площею 98,5 кв. м знаходиться на першому поверсі зазначеного вище будинку. Відомості про вказану вище подію були внесені 11.07.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 120222211400000609. 11 серпня 2022 року комісією у складі начальника Управління комунального господарства та благоустрою департаменту житлово-комунального господарства Харківської міської ради було складено акт комісійного обстеження об`єкта, пошкодженого внаслідок збройної агресії Російської Федерації, а саме, будинка [ADDRESS] , у висновках якого зазначено, що технічний стан незадовільний, характер пошкоджень потребує часткового демонтажу частин об`єкта, підсилення окремих його несучих та огороджувальних конструкцій. Приміщення непридатне для ведення господарської діяльності. У приміщенні немає вікон та дверей, електрики, води та каналізації, радіаторів. 01 листопада 2022 року відповідачка звернулась до Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» з проханням від`єднати нежитлове приміщення від загальної системи опалення будинку [ADDRESS] . Позивачем було відмовлено та запропоновано звернутись на адресу керівництва Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» з проханням отримати технічні умови та реконструкцію системи опалення приміщень та влаштувати систему опалення з окремим вводом приміщення та встановити на трубопроводах введення вузол обліку теплової енергії. У відповіді на лист Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг відповідачці було запропоновано звернутись до Головного управління Держпродспоживслужби у Харківській області. Згідно із відповіддю Головного управління Держпродспоживслужби у Харківській області від 05 березня 2025 року відновлення мереж теплопостачання в будинку [ADDRESS] не проводили. Роботи проведені підрядною організацією, якою було відновлено трубопроводи до їх стану, які вони були до моменту пошкодження, для можливості надання послуг теплопостачання мешканцям квартир з 2 по 6 поверх. Відповідачка наголошує, що її приміщення знаходиться на першому поверсі вказаного вище будинку. У своїй відповіді Головне управління Держпродспоживслужби у Харківській області зазначає, що за період з листопада 2022 року до лютого 2023 року нарахування не проводились, однак, позовні вимоги Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» охоплюють, зокрема, і заборгованість, що утворилась за цей період. Окрім того, згідно із витягом Міністерства розвитку громад та територій України з Державного реєстру майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України від 02 січня 2025 року, приміщення по [ADDRESS] , яке належить на праві власності відповідачці, має пошкодження несучих та огороджувальних конструкцій (категорій відповідальності конструкцій А та Б), ступень та характер яких свідчить про необхідність виконання робіт щодо часткового демонтажу частини об`єкта або його окремих конструкцій, підсилення об`єкта або його окремих несучих та огороджувальних конструкцій, пошкодження 41-80 %. Як на підставу неправомірності заявлених позивачем вимог, [PERSON] також посилається на лист Торгово-промислової палати України № 2024/02.0-7.1 від 28 лютого 2022 року, у якому міститься підтвердження виникнення форс-мажорних обставин, а саме військової агресії Російської Федерації проти України, що стало підставою для запровадження військового стану з 05:30 години 24 лютого 2022 року. Війна є форс-мажором, обставиною непереборної сили, що звільняє особу від відповідальності у разі несплати або несвоєчасної сплати комунальних послуг. Оскільки, на переконання відповідачки, вимога про сплату заборгованості за теплову енергію, що утворилась під час обслуговування приміщення, яке стало непридатним для ведення господарської діяльності внаслідок бойових дій, не відповідає принципам справедливості, [PERSON] просила суд у задоволенні позовних вимог Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» відмовити у повному обсязі. 17 листопада 2025 року засобами системи «Електронний суд» від представника Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» надійшли додаткові пояснення у справі, у яких зазначено, що житловий будинок [ADDRESS] з централізованою системою опалення, теплопостачання якого здійснюється Комунальним підприємством «Харківські теплові мережі». Система опалення зазначених приміщень є невід`ємною частиною централізованої системи опалення житлового будинку, тому при подачі теплової енергії у централізовану систему опалення житлового будинку одночасно опалюються нежитлові приміщення боржниці. Відповідачка неодноразово зверталась до Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» про ненарахування оплати за послуги теплопостачання, відключення від мережі теплопостачання нежитлового приміщення. Комунальним підприємством «Харківські теплові мережі» відповідачці було надано пояснення, за змістом яких нарахування за послуги теплопостачання після ремонту будівлі, здійснювались відповідно до чинного законодавства. Окрім того, на час воєнного стану було прийнято новий розрахунок теплового навантаження на приміщення відповідачки. За результатами розгляду звернення [PERSON] Головним управлінням Держпродспоживслужби в Харківській області за результатами перевірки на підприємстві Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» не виявлено порушення законодавства при нарахуванні заборгованості відповідачки за теплопостачання в нежитлове приміщення. Окрім того, представник позивача зазначає, що посилання відповідачки на лист Торгово-промислової палати України № 2024/02.0-7.1 від 28 лютого 2022 року, за змістом якого введення 24 лютого 2022 року воєнного стану в Україні визнається форс-мажорною обставиною, не заслуговує на увагу, оскільки форс-мажор, як обставина непереборної сили потребує доведення та належного правового оформлення сторонами в судовому процесі; саме по собі існування таких надзвичайних і невідворотних обставин не звільняє сторону від відповідальності за порушення взятих на себе зобов`язань. На переконання представника позивача, сертифікат торгово-промислової палати, який підтверджує наявність форс-мажорних обставин, не може уважатись беззаперечним доказом їх існування, а повинен критично оцінюватись судом з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами, що узгоджується з правовими висновками, викладеними у численних постановах Верховного Суду. Ураховуючи викладене вище, представник Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. 02 грудня 2025 року на офіційну електронну пошту суду від відповідачки надійшла заява про доводи у справі, у якій остання повторно наголосила, що нежитлові приміщення, які належать їй на праві власності та які розташовані за адресою: [ADDRESS] , були зруйновані внаслідок вибуху, який стався 11 липня 2022 року. Вказані вище приміщення використовувались, як технічний транзит, радіатори та інші обладнання для опалення відсутні, фактично послуга з теплопостачання після руйнації приміщень нею не отримувалась. На переконання відповідачки, факт руйнації нежитлових приміщень внаслідок вибуху є форс-мажорними обставинами, що відповідно до положень статті 617 Цивільного кодексу України звільняє її від відповідальності. Оскільки внаслідок обставин непереборної сили відповідачка фактично не отримувала послугу теплопостачання, а відсутність сертифікату ТПП та письмового повідомлення нею Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» про початок воєнних дій у місті Харкові не позбавляє її права посилатись на форс-мажорні обставини, надані нею докази підтверджують, що стягнення суми за теплопостачання є необгрунтованими, остання просила суд у задоволенні позовної заяви Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» відмовити у повному обсязі. 22 січня 2026 року на офіційну електронну адресу суду відповідачкою було надіслано додаткові пояснення, у яких викладено аналогічні за змістом доводи та обгрунтування неправомірності заявлених Комунальним підприємством «Харківські теплові мережі» позовних вимог. У судове засідання, призначене на 26 січня 2026 року, представник позивача не з`явився, про дату та час судового розгляду був повідомлений належним чином. Матеріали справи містять клопотання представника Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» про розгляд справи без його участі. Відповідачка у судове засідання не з`явилась, про дату та час судового розгляду була повідомлена; у наданих суду додаткових поясненнях просила провести розгляд справи без її участі. На підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову тощо) не вчинялось. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши їх у сукупності та взаємозв`язку, встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. [PERSON] на праві власності належать нежитлові приміщення № 16, 17, 18, 19, 19а, 20, розташовані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується наявними в матеріалах справи Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 381837621 від 06 червня 2024 року, договором дарування, посвідченим 09 березня 2016 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу. У період з березня 2007 року по червень 2022 року Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» здійснювало технічне та аварійне обслуговування внутрішньобудинкових систем централізованого опалення та гарячого водопостачання житлового фонду комунальної власності територіальної громади міста Харкова на підставі укладеного договору з балансоутримувачем зазначеного житлового фонду КП «Жилкомсервіс». З 1 липня 2022 року набрали чинності публічний договір з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності та публічний договір з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем гарячого водопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та іншої форм власності, які опубліковані на офіційному сайті Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» в мережі Інтернет www.hts.kharkov.ua 01 червня 2022 року. Згідно із наданим позивачем розрахунком нарахувань по особовому рахунку № [NUMBER] , відкритим на ім`я [PERSON] , адреса: [ADDRESS] , нараховано за послуги з постачання теплової енергії за грудень 2022 року 8904,58 гривні; за січень 2023 року - 10 723,03 гривні; за лютий 2023 року - 13875,40 гривень. Отже, за період з грудня 2022 року по лютий 2023 року було нараховано за послуги з постачання теплової енергії 33 503,01 гривні. Як убачається з розрахунку нарахувань абонентної плати, на ім`я [PERSON] , о/р [NUMBER] , Основ`янською філією Служби збуту Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» за період з грудня 2021 року по жовтень 2022 року (включно) було нараховано абонентну плату у розмірі 112,82 гривень. Згідно із витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 липня 2022 року до ВП № 1 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області надійшла заява про те, що 11 липня 2022 року приблизно о 03:35 годині, представниками підрозділів збройних сил та інших силових відомств Російської Федерації, посягаючий на територіальну цілісність, недоторканність України, порушуючи закони та звичаї війни, було здійснено обстріл, в результаті якого один із снарядів влучив в шестиповерховий будинок [ADDRESS] , внаслідок чого частина будинку була зруйнована, а інша частина зазнала пошкоджень (вибиті стеклопакети, віконні рами, пошкодження облицювання тощо). Відомості про вказану вище подію були внесені 11 липня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12022221140000609. Згідно із актом комісійного обстеження об`єкта: код згідно з ДК 018-2000: будинки з трьома та більше квартирами, код 1122, адреса розташування: [ADDRESS] , пошкодженого внаслідок збройної агресії Російської Федерації від 11.08.2022, м. Харків, затвердженого за №Ос-125 від 15.08.2022 головою комісії начальником Управління комунального господарства та благоустрою Департаменту житлово-комунального господарства Харківської міської ради Саріогло С. Ф., зазначений об`єкт нерухомості має часткове руйнування з ділянками повної відсутності інженерних мереж та обладнання; висновки: технічний стан незадовільний (потрібне технічне обстеження), характер пошкоджень потребує часткового демонтажу частин об`єкта, підсилення окремих його несучих та огороджувальних конструкцій. Згідно інформації зазначеній у акті обстеження системи теплоспоживання об`єкту № ГКТ/1369 від 21 лютого 2023 року Управління контролю обліку теплоспоживання та засобів вимірювання групи контролю теплоспоживання за присутності [PERSON] , адреса: [ADDRESS] , зокрема, приміщення зачинено, комерційна діяльність не ведеться; дані щодо віконних, дверних та огороджувальних конструкцій вказаних в розрахунку теплового навантаження відповідають фактичним; у зв`язку із військовою агресією РФ внаслідок потрапляння ракети в житловий будинок частина нежитлових приміщень споживача була зруйнована; для недопущення розмороження внутрішньобудинкової системи теплопостачання в приміщеннях споживача були виконані роботи по відновленню трубопроводів внутрішньобудинкової системи теплоспоживання; через приміщення споживача проходять ізольовані трубопроводи внутрішньобудинкової системи теплоспоживання Ду 20 мм довжиною 6,6 м, Ду 25 мм довжиною 2,35 м. Згідно із витягом з Державного реєстру майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України Міністерства розвитку громад та територій України 15.08.2022 стосовно приміщень нежитлових, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна у ДРРП: 863888563101, адреса: [ADDRESS] , приміщення 16, [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , найменування об`єкта: [PERSON] нежитлові приміщення 1-го поверху № 16, 17, 18, 19, 19а, 20 в літ. А 6, було складено акт комісійного обстеження в РПЗМ за номером Ос-125/1, відповідно до якого пошкодження віднесено до категорії ІІ: наявні пошкодження несучих та огороджувальних конструкцій (категорії відповідальності конструкцій А та Б), ступінь та характер яких свідчить про необхідність виконання робіт щодо часткового демонтажу частин об`єкта або його окремих несучих та огороджувальних конструкцій, пошкодження 41-80%; відновлювані роботи не проводились; висновки: технічний стан незадовільний (потрібне технічне обстеження), наявні значні пошкодження несучих та огороджувальних конструкцій, аварійний стан будівлі; статус відновлення об`єкта: роботи не розпочаті. З відповіді наданій [PERSON] управлінням Держпродспоживслужби в Харківській області Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів № 5.2-057/2/7419-25 від 05.05.2025 убачається, зокрема, що нежитлове приміщення з о/р [NUMBER] , розташоване на першому поверсі шестиповерхового будинку по [ADDRESS] , через нежитлове приміщення проходять транзитні трубопроводи внутрішньобудинкової системи опалення житлового будинку. На тепловому вводі відсутній прилад обліку. Нарахування за послугу з постачання теплової енергії по нежитловому приміщенню з о/р 17801-9135-0 проводиться відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2028 № 315 та складаються з обсягу на транзитні мережі опалення та загальнобудинкові потреби станом на 01.04.2025. Грудень 2022 року. Нарахування за грудень 2022 року відсутнє. Січень 2023 року. Нарахування за січень 2023 року відсутнє. Лютий 2023 року. Нарахування за лютий 2023 року відсутнє. Мотивована оцінка щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову; норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Відповідно до положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із частиною першою статті 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною третьою статті 12 та частиною першою статті 81 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються учасниками цивільної справи. Відповідно до статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно із положеннями статті 77 Цивільного процесуального кодексу України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до статті 80 Цивільного процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно із змістом статей 626 та 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статей 633 та 634 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом. Підприємець не має права відмовитися від укладення публічного договору за наявності у нього можливостей надання споживачеві відповідних товарів (робіт, послуг). У разі необгрунтованої відмови підприємця від укладення публічного договору він має відшкодувати збитки, завдані споживачеві такою відмовою. Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору. Умови публічного договору, які суперечать частині другій цієї статті та правилам, обов`язковим для сторін при укладенні і виконанні публічного договору, є нікчемними. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору. Якщо вимога про зміну або розірвання договору пред`явлена стороною, яка приєдналася до нього у зв`язку зі здійсненням нею підприємницької діяльності, сторона, що надала договір для приєднання, може відмовити у задоволенні цих вимог, якщо доведе, що сторона, яка приєдналася, знала або могла знати, на яких умовах вона приєдналася до договору. Відповідно до статті 12 та частин 1-4 статті 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач). Одиниця виміру обсягу спожитої споживачем теплової енергії визначається правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом. Виконавець послуги з постачання теплової енергії повинен забезпечити постачання теплоносія безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску. Параметри якості теплової енергії повинні відповідати нормативним документам у сфері стандартизації. Постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період. Порядок визначення дати початку і закінчення опалювального періоду визначається законодавством. Постачання теплової енергії на індивідуальні теплові пункти споживачів для потреб опалення та приготування гарячої води здійснюється безперервно, з урахуванням перерв, визначених статтею16 цього Закону. Згідно із статтею 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання комунальних послуг та надання послуги з управління багатоквартирним будинком здійснюються безперервно, крім часу перерв на: 1) проведення ремонтних і профілактичних робіт згідно з будівельними нормами і правилами, правилами технічної експлуатації і користування, положеннями про проведення поточного і капітального ремонтів та іншими нормативно-правовими актами; 2) міжопалювальний період для мереж (систем) опалення (теплопостачання) виходячи з кліматичних умов згідно з нормативно-правовими актами; 3) ліквідацію наслідків аварії. Отже, нормами Закону України «Про житлово-комунальні послуги» не врегульовано питання надання комунальних послуг, зокрема, з постачання теплової енергії, нарахування плати за спожиту теплову енергію, підстави для ненадання постачальником такої комунальної послуги, порядок оплати за послугу з постачання теплової енергії, стягнення заборгованості за вказану житлово-комунальну послугу тощо, у період дії воєнного стану в Україні, а рівно як і питання нарахування та оплати за постачання теплової енергії споживачами, нерухоме майно яких було зруйноване або пошкоджене внаслідок збройної агресії Російської Федерації. Частково зазначені питання врегульовано спеціальним нормативно - правовим актом - Постановою Кабінету Міністрів України №206 від 05 березня 2022 року «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» (Постановою). Так, відповідно до абзацу третього пункту 1 зазначеної Постанови, до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється, зокрема, стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, утвореної після 24 лютого 2022 р. з дати виникнення можливості бойових дій/початку бойових дій по дату припинення можливості бойових дій/завершення бойових дій , якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15 травня 2015 р. № 285); Відповідно до пункту 1-1 Постанови дія абзаців першого та третього пункту 1 цієї постанови поширюється на юридичних осіб, яким належить на праві власності або іншому речовому праві житлове та/або нежитлове приміщення, будинок, в яких розміщуються та є кінцевими споживачами комунальних послуг внутрішньо переміщені особи, у разі, коли такі юридичні особи не мають права на отримання компенсації за спожиті комунальні послуги під час розміщення внутрішньо переміщених осіб у будівлях (приміщеннях) об`єктів державної, комунальної та приватної власності у період воєнного стану. Пунктом 2. Постанови визначено, що вона набирає чинності з дня її опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року. У постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15 зроблено висновок, що хоча у частині першій статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1) частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Під час розгляду справи про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги визначальним є встановлення факту надання обслуговуючою організацією (позивачем) житлово-комунальних послуг особам, які є їх споживачами (відповідачу), та правильність нарахування заборгованості за житлово-комунальні послуги, зобов`язання відповідача оплатити надані послуги виникає на підставі закону з узгоджених дій постачальника і споживача послуг. З матеріалів справи встановлено, що об`єкт нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , що належить [PERSON] внаслідок збройної агресії Російської Федерації було значно пошкоджено, він знаходився в аварійному незадовільному технічному стані, мав часткове руйнування з ділянками повної відсутності інженерних мереж та обладнання. В подальшому капітальний відновлюваний ремонт будинку, у якому знаходяться приміщення відповідачки, проведено не було. З лютого 2023 року з метою надання теплопостачання у житлові приміщення на поверхах з другого по шостий житлового будинку для недопущення розмороження внутрішньобудинкової системи теплопостачання в приміщеннях [PERSON] були виконані роботи по відновленню трубопроводів внутрішньобудинкової системи теплоспоживання шляхом прокладення через приміщення споживача ізольованих трубопроводів. Отже, за таких обставин по об`єктивним причинам надавачем послуг з теплопостачання такі послуги споживачу не надавались, тому, підстави для нарахування заборгованості по сплаті за житлово-комунальні послуги з теплопостачання у період з грудня 2022 року по лютий 2023 року (включно) у позивача відсутні. Окрім того, з матеріалів справи убачається, що відповідно до відповіді Головного управлінням Держпродспоживслужби в Харківській області Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів № 5.2-057/2/7419-25 від 05.05.2025 нарахування за послугу з постачання теплової енергії по нежитловому приміщенню з о/р [NUMBER] за грудень 2022 року, січень, лютий 2023 року відсутнє, а саме за цей період позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість по сплаті за житлово- комунальні послуги у розмірі 37 111,08 гривень (за виключенням абонентної плати у розмірі 112,82 гривень), у той же час надаючи суду розрахунки заборгованості [PERSON] за цей період у розмірі 33 503,01 гривні. Отже, з урахуванням наведеного, оцінивши надані позивачем докази та встановлені у справі обставини відповідно до свого внутрішнього переконання, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному їх дослідженні, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають. Відповідно до частин першої та другої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Ураховуючи, що за результатами розгляду справи позовна заява задоволенню не підлягає, суд,

Outcome: dismissed