Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачкою. В обґрунтування позовних вимог послалася на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 26.05.2007. Від шлюбу у подружжя є двоє неповнолітніх дітей. Позивач зазначив, що відповідачка вчиняла сварки та застосовувала фізичне насильство до позивача в присутності дітей, зараз подружжя проживає окремо, у них різні погляди на життя, немає спільного бюджету чи інтересів, шлюбних відноси не підтримують. Ухвалою від 09.12.2025 у даній справі було відкрито спрощене провадження та призначено розгляд справи по суті, який відкладався у зв`язку з неявкою відповідача, про що постановлялись відповідні ухвали. 03.02.2026 сторони у судове засідання не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про розгляд даної справи, підтвердження чого міститься в матеріалах справи. Позивач подав до суду заяву, в якій просив розгляд даної справи проводити у його відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить такі задовольнити та не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялась про дату, час та місце судового розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями, які повернулися на адресу з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Заяв чи клопотань про розгляд справи за її відсутності не подавала, про причини неявки не повідомляла. Також відповідачем не було подано відзиву на позов. Відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно із висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 25.04.2018 у справі №800/547/17 направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. При цьому, отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника. Таким чином, суд вважає, що відповідач є повідомлений про розгляд справи належним чином. Як передбачено ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе здійснити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Частиною 4 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки усіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його оголошення. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Оскільки повне рішення виготовлено 5 лютого 2026 року, то незважаючи на те, що судове засідання відбулося 3 лютого 2026 року, датою ухвалення даного рішення є саме 5 лютого 2026 року в силу ч. 5 ст. 268 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на зазначені обставини, суд, у відповідності до ст. 247 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26.05.2007, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Тудорковицької сільської ради Львівської області, актовий запис № 7 (а. с. 5). Від подружнього життя у сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 28.12.2021 Червоноградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (а. с. 6) та донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 28.12.2021 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Червоноградського місткого управління юстиції (а. с. 7). Відповідно до ст. ст. 104 - 105 СК України шлюб може припинятися внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно з п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що сімейне життя в сторін не склалося, у зв`язку із відсутністю взаєморозуміння між ними, погляди на життя стали відрізнятися. Сторони не ведуть спільного господарства, позивач вважає, що відновлення та збереження шлюбу неможливе та наполягає на його розірванні. При таких обставинах суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім`ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, а відтак шлюб між ними слід розірвати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір у сумі 1211,20 гривень підлягає стягненню з відповідачки у його користь.

Outcome: approved