Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-04 00:00:00

У жовтні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" (далі ТОВ «Споживчий центр») звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 10901,64 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між позивачем ТОВ "Споживчий центр" та відповідачем [PERSON] 09.03.2025 було укладено кредитний договір (оферти) № 09.03.2025-100001697. Відповідно до умов Договору позичальнику надано кредит у розмірі 5 000 грн. Строк, на який надається Кредит 98 днів, з дати його надання. Дата повернення (виплати) кредиту 14.06.2025. Продовження (лонгація, пролонгація) строку договору не передбачена. Процентна ставка фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Комісія, пов`язана з наданням Кредиту - 20% від суми Кредиту та дорівнює 1000 грн. 00 коп. Денна процентна ставка - загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається Кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Денна процентна ставка та розрахунок: 0,93% (денна процентна ставка) = (4534,18 / 5000)/98 х 100%. Неустойка: 50 грн. 00 коп., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконання/неналежного виконання зобов`язання. Згідно умов Договору Кредит надається Позичальнику шляхом перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 5168-75ХХ-ХХХХ-0332. Вказаний договір підписано електронним підписом, використання якого неможливе без проходження попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, та без здійснення входу на вебсайт за допомогою логіна особистого кабінету. Отже, позичальник, використовуючи електронний підпис одноразовим ідентифікатором, 09.03.2025 підписав Пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), Заявку на отримання кредиту, підтвердив укладення кредитного договору та отримав на свій рахунок кошти у розмірі 5 000 грн. Таким чином, Кредитодавцем було перераховано кошти на картковий рахунок відповідача, номер якого зазначено ним у кредитному договорі (заявці), за допомогою інтернетеквайрингу, що підтверджується квитанцією про перерахування коштів, чим позивач виконав свої зобов`язання за договором своєчасно та в повному обсязі. В свою чергу відповідач свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 10901,64 грн, що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 438243 грн, по процентам в розмірі 1 281,00 грн., по неустойці в розмірі 2 562,00 грн. Разом з тим, позивач зазначає, що відповідачем були здійснені заходи, спрямовані на визнання наявності боргу, а саме проведено часткову сплату по Кредитному договору на суму 1979,60 грн 13.03.2025. З огляду на зазначене позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 09.03.2025-100001697 від 09.03.2025 у розмірі 10901,64 грн., а також просить стягнути суму сплаченого позивачем судового збору у розмірі 2 422 грн. 40 коп. У судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи проводити за відсутністю представника ТОВ «Споживчий центр», не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення слухання справи від нього до суду не надійшло. Відповідачу надано строк для подачі відзиву, однак останній своїм правом не скористався, відзиву до суду не надіслав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце слухання справи і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, не подано відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі доказів, які додані до справи, та постановити заочне рішення. 05 лютого 2026 року згідно ст. 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 09.03.2025 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 09.03.2025-100001697 (матеріали справи в електронній формі). Так, 09.03.2025 [PERSON] за допомогою одноразового ідентифікатора «Е897», поставивши електронний підпис, підписав пропозицію ТОВ «Споживчий центр» про укладення кредитного договору (оферти), паспорт споживчого кредиту та заявку кредитного договору № 09.03.2025-100001697 (кредитної лінії), за умовами якої відповідачу надано кредит у розмірі 5 000,00 грн., строк кредиту 98 днів з дня його надання, дата повернення (виплати) кредиту - 14.06.2025. Процентна ставка фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Денна процентна ставка - загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається Кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Денна процентна ставка та її розрахунок: 0,93% (денна процентна ставка) = (4334,18 / 5 000)/98 х 100%. Комісія, пов`язана з наданням Кредиту - 20% від суми Кредиту та дорівнює 1000 грн. 00 коп. Орієнтовна реальна річна процентна ставка за кредитом становить 11016,83%. Орієнтована загальна вартість кредиту для споживача 9534,18 грн. Загальні витрати за споживчим кредитом 4534,18 грн. Розмір процентів відповідно до ст. 625 ЦК України становить 365% річних, які нараховуються від простроченої Позичальником суми (база розрахунку). Максимальний розмір процентів відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України встановлюється законом. Неустойка: 50 грн. 00 коп., що нараховується за кожен день невиконання/ неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання (матеріали справи в електронній формі). У статті 3 Закону України № 675-VIII «Про електронну комерцію» (далі - Закон) визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.3 ст.11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Судом встановлено, що ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало, надало відповідачу кредит в сумі 5 000,00 грн., що підтверджується інформацією, наданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Універсальні платіжні рішення» за вих.. №1-1710 від 17.10.2025, згідно якої було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 09.03.2025 16:33:28 на суму 5000 грн, номер картки [NUMBER] , номер транзакції в системі іРау.ua 675341578, призначення платежу: Видача за договором кредиту №№ 09.03.2025-100001697 (матеріали справи в електронній формі). Проте, відповідач [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим за кредитним договором № 09.03.2025-100001697 від 09.03.2025 утворилась заборгованість в розмірі 10901,64 грн., що складається з заборгованості по основному боргу в розмірі 4382,43 грн., по процентам в розмірі 3681,24 грн., комісії 337,97 грн, 2 500,00 грн. неустойка (матеріали справи в електронній формі). Проценти по кредиту нараховані в період строку дії договору з 09.03.2025 по 19.04.2025. Після встановлення вказаних обставин суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і у встановлений строк виконання, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Сторонами було погоджено в належній (письмовій) формі розмір відсотків за користування кредитними коштами. Із встановлених обставин вбачається, що між сторонами виникли договірні правовідносини у сфері споживчого кредитування, в яких позивач виступає кредитодавцем (виконавцем послуги кредитування), а відповідач - споживачем (отримувачем вказаної послуги), та в межах яких виник спір щодо права позивача, як кредитора у цьому зобов`язанні, на повернення відповідачем, як боржником, отриманого ним кредиту та сплати процентів за його користування. За таких обставин, з урахуванням порушення позичальником умов кредитного договору щодо своєчасного і повного погашення заборгованості, ненадання відповідачем доказів про погашення заборгованості за кредитним договором, суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 8401,64 грн. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Щодо заявлених позивачем вимог в частині стягнення заборгованості за неустойкою в сумі 2 500,00 грн., суд уважає, що позивач при заявлені даних вимог не врахував положень пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом ПрезидентаУкраїни №64/2022на території України введено воєнний стан з 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався Указами Президента України і діє по теперішній час. Враховуючи наведене та зважаючи на те, що кредитний договір укладений 09.03.2025, тобто в період дії на території України воєнного стану, суд уважає, що з відповідача не підлягає стягненню заборгованість за неустойкою в сумі 2 500,00 грн., що буде узгоджуватись із пунктом 18 Прикінцевих та Перехіднихположень ЦК України. Таким чином позов підлягає частковому задоволенню, в сумі 8401,64 грн. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд дійшов висновку про таке. Судом встановлено сплату позивачем при зверненні до суду судового збору в сумі 2 422,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №СЦ 00048036 від 21.10.2025. Оскільки позов задоволено частково, зазначені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до заявлених позовних вимог, а саме в сумі 1866,89 грн. з розрахунку: 8401,64 грн. х 2422,40 грн. /10901,64 грн. = 1 866,89 грн.

Outcome: partial