Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

29 вересня 2025 року до суду звернувся представник ТОВ «Іннова Нова» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просив суд ухвалити рішення на підставі якого стягнути з відповідача на користь ТОВ «Іннова-Нова» заборгованість за кредитним договором №7445720325 від 15 березня 2025 року у розмірі 24 660,00 грн. та понесені судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13 вересня 2024 року між ТОВ «Іннова Фінанс» і [PERSON] укладено договір про надання грошових коштів у позику №7445720325, який був укладений у письмовій формі у вигляді електронного документа та за умовами якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 6 000,00 грн. шляхом перерахування на банківський рахунок, на строк 360 днів, з фіксованою процентною ставкою, стандартна процентна ставка становить 1% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 2.5.цього договору. Позичальник свої зобов`язання відповідно до умов договору позики не виконав, в той час як позикодавець свої зобов`язання виконав у повному обсязі та надав відповідачу грошові кошти в розмірі 6 000,00 грн. Станом на день подання позовної заяви заборгованість відповідача перед позивачем складає 24 660,00 грн. Вищевказані обставини і вимусили представника позивача звернутись до суду з даною позовною заявою. Ухвалою Новобаварського районного суду міста Харкова від 15 жовтня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільний справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова-Нова» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Призначено судове засідання. Клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено. Витребувано докази. 22 жовтня 2025 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого зазначено, що [PERSON] не визнає позовні вимоги, оскільки позивачем не доведено факт укладання договору та його істотних умов, не надано доказів надання відповідачу примірнику оригіналу договору, не доведено факт видачі кредиту та розмір забогованості, нараховані позивачем суми не відповідають законодавству України. У задоволенні позовних вимог просив відмовити. 10 листопада 2025 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, згядно якої повідомлено, що відповідач не заперечує факту укладання кредитного договору, факту отриманих кредитних коштів, жодним чином не стверджує та не надає будь-яких доказів укладення кредитного договору від його імені іншою особою за відсутності його волевиявлення. Крім того зазначив, що відповідач впродовж квітня 2025 року здійснив часткове погашення кредиту, а саме сплатив кошти у розмірі 2 709,00 грн., що свідчить про визнання ним свого боргу та дійсно існування між сторонами кредитних правовідносин. 04 грудня 2025 року від відповідача надійшло клопотання про призначення у справі № 639/7248/25 судову комп?ютерно технічну експертизу, яке в подальшому просив залишити без розгляду. Ухвалою Новобаварського районного суду міста Харкова від 09 грудня 2025 року клопотання про витребування доказів відповідача [PERSON] задоволено частково. Витребувано у Товариство з обмеженою відповідальністю «Іннова-Нова» докази. 16 грудня 2025 року від представника позивача надійшло повідомлення про неможливість виконання ухвали суду про витребування доказів. 13 січня 2026 року від представника позивача надійшли заперечення на клопотання про призначення у справі експертизи. Представник позивача, Андрущенко М.В., який діє на підставі Ордеру на надання правничої допомоги від 06.05.2015 № 06-05/2025, в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити, посилаючись на обставини викладені у рішенні вище. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав частково, а саме не заперечував щодо стягнення суми боргу за тілом кредиту. В іншій частині позову просив відмовити, посилаючись на обставини викладені у відзиві на позовну заяву. За таких обставин, на підставі ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Судом установлено, що 15.03.2025 року між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» і [PERSON] укладено договір надання грошових коштів у позику №7445720325, відповідно до умов якого ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» надало позичальникові [PERSON] позику в розмірі 6 000,00 грн. шляхом перерахунку на банківський рахунок (банківську картку) на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути позику у погоджений умовами договору строк або достроково та сплатити проценти за користування позикою, нараховані згідно з п.2.6.1., п.п. 4.1.-4.2 та п. 4.4. цього договору, і його додатків (а.с. 8-19). Згідно п п. 2.5. договору строк позики (строк дії договору) становить 360 днів. Переодичність платежів зі сплати процентів кожні 15 днів, останній платіж з періодом внесення 15 днів. Додатком №1 до кредитного договору № 7445720325 від 15.03.2025, є таблиця обчислення загальної вартості позики та реальної річної процентної ставки за договором надання грошових коштів у позику (а.с.19-21). В матеріалах справи наявний Паспорт споживчого кредиту (а.с.23-25). Вищезазначені кредитний договір, паспорт споживчого кредиту та додаток №1 до договору підписано відповідачем з використанням одноразового ідентифікатора 3698. Невід`ємною частиною цього Договору є Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «ІННОВА ФІНАНС». Приймаючи умови договору, позичальник підтвердив, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватись. За правилом частини ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша ст. 627 ЦК України). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою ст.638ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга ст. 639 ЦК України). Абзац 2 частини другої ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів Україниможе мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року в справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року в справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року в справі №127/33824/19, від 16 грудня 2020 року в справі №561/77/19, від 04 грудня 2023 року в справі № 212/10457/21. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За змістом частини другої ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів, не встановлений договором або законом. Відповідно до частини першої ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша ст.1048 ЦК України). Частиною другою ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Згідно ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначеніЗаконом України «Про електронну комерцію». У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» (даліЗакон) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з пунктом 6 частини першоїст. 3 вказаного Законуелектронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини першої статті 3 Закону). Відповідно до частини третьої ст.11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4 ст.11 Закону). Згідно з частиною шостою ст.11 вищезазначеного Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченомустаттею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченомустаттею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини восьмою ст.11 Закону у разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномуст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначенимст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону визначає, яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно доЗакону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Із системного аналізу положень вказаного вище законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Як вже було встановлено судом, що 15 березня 2025 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та [PERSON] укладений договір надання грошових коштів у позику №7445720325, який підписаний ним електронним підписом з одноразовим ідентифікатором 3698. Судом встановлено, що кредитний договір №7445720325 від 15.03.2025 укладений між ТОВ «Іннова Фінанс» та [PERSON] підписаний електронним цифровим підписом [PERSON] за допомогою одноразового ідентифікатора 3698, що відповідає вимогам положень ч. ч. 6, 12 п. 1 ст. 3, ст. 12, п. 12 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", ч. 1 ст. 205 ЦК України. Згідно зі змістом п.п.2.2,2.3 та 3.1 вказаного договору, ТОВ «Іннова Фінанс» зобов`язується надати [PERSON] позику на суму 6 000,00 грн. шляхом перерахування на поточний рахунок позичальника на платіжну картку [NUMBER] , а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ними та виконати інші обов`язки, передбачені договором. ТОВ «ФК «Контрактовий дім» від 04.09.2025 №7/15065 підтвердило факт перерахування ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» 15.03.2025 грошових коштів у сумі 6 000,00 грн. на картковий рахунок відповідача (а.с.35) Крім того, на виконання ухвали суду від АТ «Універсал Банк» надійшла інформація з якої вбачається, що на нарухок [PERSON] ( [NUMBER] ) 15.03.2025 зараховано суму 6 000,00 грн. та надано виписку про рух коштів по картці за період з 15.03.2025 по 18.03.2025 (а.с. 101, 103-104). Зазначені реквізити банківської карти співпадають із банківськими реквізитами карти відповідача [PERSON] , вказаними ним у договорі від 15 березня 2025 року №7445720325. Отже, позивачем доведено факт укладення 15 березня 2025 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та [PERSON] договору надання грошових коштів у позику №7445720325 в електронній формі, який підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Підписавши вказаний договір, відповідач добровільно погодився на визначені у ньому умови кредитування та взяв на себе відповідні зобов`язання, зокрема строк кредиту 360 днів, стандартна процентна ставка 1 % в день. У разі затримання позичальником сплати частини кредиту та/або процентів за користування кредитом, щонайменше на один календарний місяць, Товариство має право вимагати повернення кредиту (в тому числі і всіх платежів передбачених договором строк виплати якого ще не настав в повному обсязі (п.6.4 договору). Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором; договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Як на підставу задоволення своїх позовних вимог, позивач посилається на невиконання позичальником своїх кредитних зобов`язань щодо повернення грошових коштів. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором №7445720325 заборгованість складає 24 660,00 грн. з яких: 6 000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 6 660,00 грн. - заборгованість за процентами, 12 000,00 грн. заборгованість по пені (а.с. 43-44). Крім того, з вищевказаного розрахунку вбачається, що відповідачем було сплачено 2 709,00 грн., які зараховані на погашення процентів. Разом з цим, відповідач, заперечує проти позовних вимог в частині нарахування процентів та пені посилаючись на те, що звільнений від нарахування процентів та штрафних санкцій на період служби та під час воєнного стану. Судом встановлено, що лейтенант служби цивільного захисту [PERSON] у період з 24.02.2022 по 01.07.2025 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, у зв?язку з військовою агресією Російської федерації проти України, перебуваючи в м. Ізюм Ізюмського району Харківської області, м. Харків, с. Новий Коротич Харківського району Харківської області, що підтверджується довідкою від 21.07.2025 (а.с. 83-84). Крім того, згідно посвідчення серія [NUMBER] , [PERSON] є учасником бойових дій (а.с.82). Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2024 р у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні введено воєнний стан з 05 годин 30 хвилин 24 лютого 2022 року. Законом України № 2102-IX від 24 лютого 2022 року затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні". Строк дії воєнного стану в Україні продовжено. Відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Оскільки Кредитний договір від 15.03.2025 № 7445720325 був укладений в період дії воєнного стану в Україні, зобов`язальні відносини між сторонами виникли в період дії воєнного стану, борг відповідача нарахований виключно в період дії воєнного стану, то відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача в користь позивача 12 000,00 грн. неустойки, яка підлягає списанню кредитодавцем. Крім того, відповідно до ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля. Отже, [PERSON] має право на встановлені законодавством пільги щодо ненарахування процентів, оскільки на відповідача поширюються вимоги ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» щодо не нарахування процентів, пені та штрафів. З огляду на вищевикладене, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по процентам у розмірі 6 660,00 грн. не підлягають задоволенню. Отже, враховуючи розрахунок заборгованості станом на 02.09.2025 відповідач має заборгованість за договором від 15.03.2025 № 7445720325 на сума боргу (тіла кредиту) у розмірі 6 000,00 грн. Разом з цим, як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором №7445720325, відповідачем було сплачено 2 709,00 грн., а саме 30.03.2025 9 грн., 15.04.2025 900 грн., 01.05.2025 900 грн., 14.05.2025 900 грн., які направлені позивачем на погашення процентів (а.с. 43-44). Оскільки, [PERSON] відповідно до ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» звільнений від нарахування процентів, то сума у розмірі 2 709, 00 грн., яка зарахована на погашення процентів, підлягає врахуванню в суму боргу за тілом кредиту. А отже з відповідача на користь ТОВ «ІННОВА-НОВА» підлягає стягненню сума боргу (тіла кредиту) у розмірі 3 291,00 грн. (6 000,00 грн. 2 709,00 грн.). Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова-Нова» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають частковому задоволенню. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з 08.09.2025 здійснено реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, а саме змінено найменування юридичної особи з ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» на ТОВ «ІННОВА-НОВА». У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (ціна позову 24 660,00 грн. = 100%, сума задоволених позовних вимог 3 291,00 грн. = 13,34 %; сума судового збору, яка була сплачена позивачем 2 422,40 грн. = 100, 00%, сума судового збору яка підлягає стягненню з відповідача складає 13,34 % = 323,15 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial