Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство « Перший Український Міжнародний Банк» з вернувся з позовом до суду до [PERSON] про стягнення заборгованості . В обґрунтування позову зазначено що між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та відповідачем [PERSON] 16.09.2019 року було укладено кредитний договір за № 1001405776801 та видано кредит у сумі 112945 грн. Відповідач [PERSON] не виконував кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк , у зв`язку з чим утворилася заборгованість за договором, яка станом на 01.07.2024 року становить 93969,42 грн. Позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві вказав про можливість розгляду справи у його відсутність, не заперечував проти винесення заочного рішення у разі неявки відповідача. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання належним чином повідомлений. Згідно до положення ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання, доказів про поважність неявки до суду не надала, також не подала відзив на позовну заяву та позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи тому у відповідності з вимогами ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, постановивши по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не виконує кредитні зобов`язання довготривалий строк, у зв`язку з чим утворилася заборгованість, яка станом на 01.07.2024 року за договором №1001405776801 становить 93969,42 грн. , що складається з: -39922,74 грн. заборгованість за кредитом; -13,72 грн. заборгованість процентами; - 54032,96 заборгованість за комісією. Розрахунок наявний в матеріалах справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ст.ст. 627-629, 638 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами і є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Досліджений в судовому засіданні розрахунок заборгованості достатньо підтверджує факт неналежного виконання відповідачкою взятих на себе зобов`язань за кредитним договором. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За приписами ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Таким чином, в процесі судового розгляду встановлено, що між АТ «ПУМБ» та [PERSON] був укладений кредитний договір, оцінивши у сукупності надані АТ «ПУМБ» докази по справі, суд доходить висновку, що [PERSON] не виконує взятих на себе зобов`язань, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі, та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за наданим кредитом по даному договору в сумі 93969,42 грн. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved