Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-08 00:00:00

У вересні 2025 року [PERSON] звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратила право користування жилим приміщенням. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS] і згідно з ордером № 135 від 23 січня 1973 року була передана наймачам: покійній мамі позивачки [PERSON] , покійному батьку позивачки [PERSON] та позивачці [PERSON] (після заміжжя [PERSON] ). У цій квартирі також зареєстрований колишній чоловік позивачки [PERSON] , який не проживає у ній квартирі з травня 2002 року, не бере участі у сплаті комунальних послуг, заходах по утриманню помешкання, що створює незручності позивачці, які полягають у додаткових витратах на сплату комунальних послуг, які нараховуються відносно кількості зареєстрованих мешканців, також реєстрація відповідача перешкоджає позивачу у отриманні пільг (субсидій), на які позивач має право, що і стало причиною для звернення до суду з вказаним позовом. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 вересня 2025 року позовну заяву було передано для розгляду судді Якусику О.В. 15 вересня 2025 року на запит суду у порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України надійшла інформація щодо зареєстрованого місця проживання відповідача. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 18 вересня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 04 листопада 2025 року, залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача [PERSON] , витребувано у Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації інформацію щодо зареєстрованих осіб за адресою: [ADDRESS] . 01 жовтня 2025 року від Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації надійшла запитувана інформація. 04 листопада 2025 року позивач подала позовну заяву в новій редакції разом з заявою про виклик свідків. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 04 листопада 2025 року відкладено підготовче засідання на 04 грудня 2025 року та прийнято уточнену позовну заяву до розгляду. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 04 грудня 2025 року закрито підготовче засідання, призначено справу до судового розгляду по суті на 28 січня 2026 року, викликано у судове засідання свідків: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а також постановлено за згодою позивача, допитати її як свідка. Відповідач та третя особа 3 у судове засідання не прибули, явку уповноважених представників не забезпечили, про причини неявки суд не повідомили. Позивач та її представник надали пояснення, просили задовольнити позов з наведених у заявах по суті підстав. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що Київською КЕЧ району 23 січня 1973 року видано ордер № 135 на квартиру [ADDRESS] [PERSON] та членам її сім`ї: [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до копії повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15 січня 2025 року, [PERSON] народилась [INFO] , батько: [PERSON] , мати [PERSON] . Згідно з копією повторного свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 14 січня 1998 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 27 липня 1989 року, прізвища дружини після розірвання шлюбу - [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 06 червня 1997 року. Як слідує з копії повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 15 січня 2025 року, [PERSON] померла [INFO] . Згідно з копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 10 травня 2002 року, 10 травня 2002 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 17 січня 2009 року, 17 січня 2009 року укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] . 20 серпня 2019 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, після державної реєстрації розірвання шлюбу дружині присвоєно прізвище - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] вд 20 серпня 2019 року. Згідно з копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 05 жовтня 2022 року, 05 жовтня 2022 року укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , прізвище після реєстрації шлюбу дружини - [PERSON] . Відповідно до рішення № 149 від 13 лютого 1990 року виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів «Про повернення історичних назв, найменування та перейменування площі і вулиць в м. Києві, а також впорядкування нумерації окремих будинків» перейменовано частину вулиці Тростянецької в межах від вулиці Російської до Дарницької КЕЧ на вулицю Поліську. Згідно з листом Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» від 06 березня 2025 року № 101/50-762 по квартирі [ADDRESS] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] для оплати споживчих послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкової території на ім`я [PERSON] , де комунальне підприємство здійснює обслуговування будинку. 10 січня 2025 року Органом самоорганізації населення у місті Києві «Комітетом мікрорайону «Рембаза» за підписом [PERSON] та [PERSON] , за присутності керівника Органу самоорганізації населення у місті Києві «Комітету мікрорайону «Рембаза» Береснєвої Лариси Євгенівни, складено акт про не проживання особи за місцем реєстрації, яким встановлено, що [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] не проживає починаючи з 10 травня 2002 року. Згідно з листом Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації від 24 вересня 2025 року № 101-8570 за адресою: [ADDRESS] зареєстровані такі особи: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Як зазначає позивач у позовній заяві, більше 20 років відповідач не проживає у спірній квартирі, будь-яких витрат по утриманню житла не несе, у зв`язку із непроживанням відповідача у спірній квартирі виникла проблема зі сплатою надмірних комунальних послуг, які позивач сплачує за власний рахунок. Допитана як свідок позивач, повідомила, що з [PERSON] розлучилась у 2002 році і з того часу його не бачила. Сестра позивачки повідомляла їй, що він проживає на [PERSON] , у нього є двоє дітей близнюків. Зазначила, що після того, як [PERSON] отримав ухвалу суду в Дії, він написав сину та сказав, що готовий виписатись з квартири самостійно за оплату в 500 доларів США. Син з батьком не спілкується. Будучи допитаним як свідок [PERSON] повідомив, що мешкає у [ADDRESS] . З позивачем та її чоловіком перебуває у дружніх відносинах, позивача знає давно, ще коли вона була одружена з [PERSON] , який був його однокласником в школі, якого вже не бачив ні в квартирі, ні на районі понад 20 років. Теперішнього чоловіка позивача знає також давно, вони з [PERSON] мешкають у її квартирі. До позивача в квартиру він час від часу заходить, але [PERSON] він там не бачив, його місце проживання йому не відоме, як і не відомо будь-яких обставин його життя. Свідок також зазначив, що їх однокласники, які всі живуть в одному районі, не бачили [PERSON] . Допитана як свідка [PERSON] повідомила, що проживає у [ADDRESS] , є подругою позивача, знайомі 20 років, [PERSON] не бачила ніколи, раніше проживала у будинку позивачки до 1994 року, була часто в гостях у [PERSON] . [PERSON] чоловік [PERSON] знаходиться на фронті, вони у шлюбі з початку війни. З [PERSON] раніше працювали на одній роботі, бачились щодня, зараз бачяться також часто, гуляють з собаками, ходять в одне укриття під час тривоги. Про [PERSON] знала лише зі слів [PERSON] , особисто ніколи не бачила. Квартира у [PERSON] маленька, в ній зараз проживає [PERSON] з сином. [PERSON] , допитана як свідок, повідомила, що проживає у [ADDRESS] та знайома з [PERSON] близько 10 років. [PERSON] ніколи не бачила, знає лише теперішнього чоловіка [PERSON] , який вчився в їх школі, а зараз військовий. Відомо, що у [PERSON] є син [PERSON] . [PERSON] живе з чоловіком, який служить, сином та собакою. Згідно частин 1, 2 ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до ч. 2 ст. 65 ЖК України особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Частиною 1 ст. 71 ЖК України визначено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. 20 вересня 2021 р. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у справі №200/17337/17 відступив від висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 23 січня 2019 року у справі № 524/7927/16-ц, про те, що у позивача, який не є власником або наймачем, а членом сім`ї наймача кімнати в гуртожитку, не виникає права на звернення до суду з позовом про визнання наймача таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у справі № 200/17337/17 наголосив на тому, що особа, яка на законних підставах вселилася в жиле приміщення як член сім`ї наймача та зареєстрована в ньому, набула рівного права із наймачем на користування жилим приміщенням, несе тягар його утримання, така особа має право на звернення до суду за захистом своїх прав, зокрема і з позовом про визнання іншої особи (зокрема й наймача) такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Отже, на думку суду, позивач, який на законних підставах вселилася в жиле приміщення як член сім`ї наймача та зареєстрована у ньому, набула рівного права із наймачем на користування жилим приміщенням, має право на звернення до суду за захистом своїх прав, зокрема і з позовом про визнання іншої особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Факт непроживання відповідача у спірному житловому приміщенні підтверджуються актом перевірки від 10 січня 2025 року про непроживання відповідача за адресою [ADDRESS] , засвідчений керівником Органу самоорганізації населення у місті Києві «Комітету мікрорайону «Рембаза» Береснєвою Л.Є., [PERSON] та [PERSON] , та показами свідків. Поважних причин відсутності відповідача у спірній квартирі більше ніж протягом року, а також обставин, які б свідчили про перешкоджання відповідачу у користуванні цим житлом, судом не встановлено. Згідно положень статей 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відтак, з огляду на встановлені обставини, вищенаведені положення матеріального закону та враховуючи, що відповідач у спірній квартирі не проживає, не сплачує комунальні послуги, будучи зареєстрованим у ній, що також порушує права та законні інтереси позивача, суд вбачає підстави для захисту порушеного права позивача у визначений законом спосіб - шляхом позбавлення відповідача права користування житловим приміщенням. Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено перелік документів, на підставі яких здійснюється зняття з реєстрації місця проживання особи. В цьому переліку, крім інших документів, передбачено надання судового рішення про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, яке набрало законної сили. Отже, рішення суду є підставою для зняття відповідача з реєстраційного обліку.

Outcome: approved