Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про зміну розміру аліментів. Вобґрунтування позовних вимог зазначив, що рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 11 травня 2018 року шлюб між [PERSON] (попереднє прізвище [PERSON] ) та відповідачем [PERSON] було розірвано, їхні діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , залишилися проживати разом з позивачкою. На підставі рішення Малинського районного суду від 05 грудня 2014 року по цивільній справі № 283/3310/14-ц за позовом [PERSON] з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання їхньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 листопада 2014 року до досягнення дитиною повноліття. На даний час чинний спосіб стягнення аліментів у частці від доходу більше не гарантує належного й стабільного фінансового забезпечення дитини, оскільки офіційний розмір заробітної плати відповідача є низьким, а фактичні суми, які підлягають утриманню, залишаються мінімальними та не покривають необхідних витрат на утримання та розвиток дитини, тому позивач просить стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 4000 гривень щомісячно. Процесуальні дії у справі Ухвалою від 25.12.2025 справу прийнято до розгляду та відкрито провадження. Визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, судове засідання призначено на 10 годину 12.02.2026. 14.01.2026 до суду надійшла заява відповідача, в якій він просить проводити розгляд справи без його участі, визнає позов частково та просить суд стягувати з нього аліменти у розмірі 2500 грн. 28.01.2026 від представника позивача надійшла заява, в якій він просить проводити розгляд справи без його та позивача участі, проти часткового задоволення позовних вимог не заперечує. Суд відповідно до ст. 247 ЦПК України розглядає справу у судовому засіданні за відсутності позивача і відповідача без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Встановлені судом обставини Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народилася [INFO] , а її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). Рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 11.05.2018 по справі №283/491/18 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Позивачка 14.03.2024 змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.7). Малинським районним судом Житомирської області 05 грудня 2014 року ухвалено рішення, відповідно до якого з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дитини, [PERSON] , [INFO] , в розмірі частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 листопада 2014 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.12). На підставі рішення Малинського районного суду, 25.07.2017 відкрито виконавче провадження №54371024 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON] (а.с. 13) Оцінка аргументів сторін та норми права, застосовані судом Між сторонами виник спір щодо зміни розміру аліментів. Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України, Законом України «Про охорону дитинства». Положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція) передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У відповідності до статті 3 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з частиною другою статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у ст. 180 Сімейному кодексі України. Відповідно до статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з положеннями ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Позивачем, як підставу для зміни розміру аліментів, зазначено, що офіційний розмір заробітної плати відповідача є низьким, а фактичні суми, які підлягають утриманню, залишаються мінімальними та не покривають необхідних витрат на утримання та розвиток дитини. Зазначена обставина відповідачем не спростована, а тому приймається судом, як доведена. Враховуючи, що визначений раніше розмір аліментів є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини,а також те, що відповідач заявою від 14.01.2026 частково визнав позовні вимоги, а представник позивача заявою від 28.01.2026 фактично погодився на зменшення заявлених позовних вимог, позов підлягає задоволенню частково. Розподіл судових витрат Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати, а саме: на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: partial