Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-09 00:00:00

20 листопада 2025 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом до [PERSON] , третя особа Комунальне підприємство «Жилсервіс» Златопільської міської ради Харківської області, в якому просить визнати відповідача по справі таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначила, що на підставі ордеру № 000033 від 26.11.1991 року, виданому на підставі рішення виконкому міської ради народних м.Лозова № 388 від 24.10.1991 року, сім`ї позивачки, яка на той час складалась із [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , була надана двокімнатна квартира житловою площею 27,9 кв.м., розташована за адресою: [ADDRESS] . На теперішній час в квартирі зареєстровані позивачка та її батько [PERSON] , який не проживає в ній з 2021 року. Наразі вже більше 5 років відповідач жодного разу не з`явився у спірному житлі, не цікавиться ним, особистих речей та майна у квартирі не має. Всі обов`язки, що випливають з договору найму житлового приміщення, покладені саме на позивачку по справі, комунальні послуги нараховуються згідно чисельності зареєстрованих у квартирі осіб, що призводить до того, що комунальні платежі сплачуються лише позивачкою, крім того витрати на комунальні послуги постійно зростають, тому позивачка не має можливості сплачувати комунальні послуги ще і за відповідача. Вважає, що відповідно до ст.71 ЖК України може поставити питання перед судом про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, через не проживання у ньому більше п`яти років без поважних причин. Позивачка до судового засідання не прибула, однак від неї до суду надійшла заява з проханням розглянути справу у її відсутність, на задоволенні позову наполягає, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач до судового засідання не прибув, хоча у встановленому законом порядку був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, заяв про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило, також він не надав і відзиву. Від представника третьої особи по справі надійшла заява про розгляд справи без його участі, при ухваленні рішення покладаються на розсуд суду. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, отримавши згоду позивача, суд ухвалив розглянути справу заочно з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічним засобом з підстав, визначених ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові докази, встановив такі факти і відповідні до них правовідносини: на підставі ордеру № 000033 від 26.11.1991 року, виданому на підставі рішення виконкому міської ради народних м. Лозова № 388 від 24.10.1991 року, сім`ї позивачки, яка на той час складалась із [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , була надана двокімнатна квартира житловою площею 27,9 кв.м., розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). На теперішній час в квартирі зареєстровані позивачка та її батько [PERSON] (а.с.10), який не проживає в ній з 2021 року, що підтверджується актом КП «Жилсервіс» Златопільської міської ради Харківської області від 13.11.2025 року за № 2082, складеного комісією у складі майстра ОІМ [PERSON] , економіста по [PERSON] та сусідів [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). Наразі вже більше 5 років відповідач жодного разу не з`явився у спірному житлі, не цікавиться ним, особистих речей та майна у квартирі не має, що також підтверджується письмовими показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] .. Всі обов`язки, що випливають з договору найму житлового приміщення, покладені саме на позивачку по справі, комунальні послуги нараховуються згідно чисельності зареєстрованих у квартирі осіб, що призводить до того, що комунальні платежі сплачуються лише позивачкою, крім того витрати на комунальні послуги постійно зростають, тому позивачка не має можливості сплачувати комунальні послуги ще і за відповідача. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна та зобов`язана довести судові ті обставини, на які вона посилається, як на підтвердження своїх вимог або підтвердження своїх заперечень. На думку суду, відповідач, не надавши заперечень на позовні вимоги та жодного доказу поважності не проживання у спірній квартирі більше шести місяців, визначив для себе інше місце мешкання. Відповідно до ч.1 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, а відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться у судовому порядку. Натомість, позивачка повністю підтвердила обґрунтованість своєї позиції, що також вбачається з акту від 13.11.2025 року за № 2082, що за місцем реєстрації відповідач не мешкає тривалий час, а саме з 2021 року. Тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» особа знімається з реєстрації місця проживання внаслідок набрання чинності рішенням про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням. А судом встановлено факт не проживання на спірній житловій площі відповідача без поважних причин.

Outcome: approved