Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Вимоги обґрунтовує тим, що у вересні 2021 року позивач отримав на адресу місця його роботи постанову приватного виконавця виконавчого округу Херсонської області Баталіна С.С. від 07.09.2021 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. У постанові зазначено, що у вказаного приватного виконавця перебуває на примусовому виконанні виконавчий напис приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Бригіда В.О. №11430, виданий 16.06.2021 року, яким призначено стягнути з позивача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість у розмірі 17750,00 грн, і на підставі нього приватним виконавцем постановлено здійснювати відрахування із доходів як боржника у розмірі 20% до виплати загальної суми боргу з урахуванням основної винагороди приватного виконавця 20025,00 грн. Позивач вважає оспорюваний виконавчий напис незаконним та таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Разом із тим, позивач не погоджується із вимогою відповідача, оскільки ніяких грошових коштів позивач в ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» не позичав, крім того, категорично не погоджується із сумою, що з позивача стягується на підставі виконавчого напису, оскільки вказана сума кредитної заборгованості не відповідає дійсності. У зв`язку з викладеним, позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 16.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем, зареєстрований в реєстрі за №11430. Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. Ухвалою від 20.09.2021 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалу суду від 12.11.2025 року за клопотанням позивача витребувано докази у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимира Олександровича завірені належним чином копії виконавчого напису, вчиненого 16 червня 2021 року, зареєстрованого в реєстрі №11430, а також документів, на підставі яких його було вчинено та у ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» завірені належним чином копії кредитного договору, стосовно якого 16 червня 2021 року було вчинено виконавчий напис приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем, зареєстрований в реєстрі за №11430 та детальної виписки по рахунку за кредитним договором із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення, а також суми, що були сплачені боржником із зазначенням дат таких платежів. На виконання ухвали суду, 26.11.2025 року ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» надано копію кредитного договору №0573-3562 від 20.12.2020 року, а також розрахунок заборгованості за відповідним договором станом на 25.11.2025 року. Ухвалою суду від 12.02.2026 року ухвалено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Позивач в судове засідання не з`явився, в позові просив розглядати справу у його відсутність. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановлений законом порядку, правом на подання відзиву не скористався. Треті особи в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися у встановленому законом порядку. За таких обставин, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність сторін, враховуючи відсутність в матеріалах справи заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. ст.280, 281 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 20.12.2020 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» укладено кредитний договір №0573-3562. Згідно якого позичальнику надано кредит у розмірі 15000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності на строк 70 календарних днів (10 тижнів) до 27.02.2021 року. 07.09.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Херсонської області Баталіним С.С. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника [PERSON] . З вказаної постанови вбачається, що у приватного виконавця перебуває на примусовому виконанні виконавчий напис приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Бригіда В.О. №11430, виданий 16.06.2021 року, яким призначено стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість у розмірі 17750,00 грн. Згідно розрахунку заборгованості за договором №0573-3562 від 20.12.2020 року, станом на 25.11.2025 року [PERSON] має заборгованість перед ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» у розмірі 17400,00 грн, з них: 11100,00 грн основного боргу; 6300,00 грн - залишок відсотків. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло небільше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором, і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника - вимога кредитора -заставодержателя вважається безспірною. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. За наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог заставодержателя. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен відмовити в здійсненні виконавчого напису. Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. №296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно з п. 1.1. цієї Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Відповідно до п. 1.2. перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. №1172 (п. 3.2). Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Як видно зі ст. 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для фізичних осіб), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі № 6-141цс14, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ, пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. У п. 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. Згідно з п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року, №1172 для одержання виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості кредитором надаються оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 5 липня 2017 року у справі №754/9711/14-ц, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які, згідно із відповідним Переліком, є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Одночасно законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Так, ні відповідачем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», ні приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем не надано суду належних доказів та матеріалів, на підставі яких був виданий спірний виконавчий напис, та окрім іншого, документів, що підтверджують безспірність заборгованості позивача. Також представлену нотаріусу заборгованість не можна вважати безспірною, оскільки позивач стверджує, що ніколи не брав кредиту в ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а також не укладав будь-яких договорів, угод чи інших правочинів із зазначеною юридичною особою. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона покликається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ч. 7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). З огляду на наведене вище нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. За встановлених обставин, з урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства, що презюмується зі ст.13 ЦПК України, не поданням відзиву чи інших пояснень щодо предмету спору стороною відповідача, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача, тому оспорюваний виконавчий напис потрібно визнати таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved